Справа № 367/4551/14-ц Головуючий у І інстанції Кухленко Д.С.
Провадження № 22-ц/780/3349/15 Доповідач у 2 інстанції Приходько К. П.
Категорія 18 24.06.2015
УХВАЛА

Іменем України

24 червня 2015 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області в складі:

головуючого Приходька К.П.,

суддів Воробйової Н.С., Гуль В.В.,

при секретарі: Токар Т.Ю.,

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою Національного університету Державної податкової служби України на рішення Ірпінського міського суду Київської області від 14 квітня 2015 року за позовом Національного університету Державної податкової служби України до ОСОБА_1 про стягнення боргу,-

встановила:

у липні 2014 року позивач звернувся до суду з даним позовом.

Обгрунтовував свої вимоги тим, що між Національним університетом державної податкової служби України та ОСОБА_1 укладено Договір № 604 від 15 грудня 2010 року про підготовку здобувача наукового ступеня кандидата наук в Національному університеті державної податкової служби України (НУДПС) за рахунок коштів юридичних та фізичних осіб. Відповідно до пункту 3.1 Договору вартість послуг становить 6 262 грн. на календарний рік прикріплення Замовника у якості Здобувача.

Відповідно до пункту 3.3. Договору за надання освітніх послуг Замовник вносить плату за перший рік навчання протягом десяти днів з моменту підписання даного Договору. За наступні роки навчання плата вноситься щорічно не пізніше ніж за десять днів до початку відповідного року підготовки.

Наказом Національного університету ДПС України від 20.06.2014р. № 1093 відповідач відрахований у зв»язку з невиконанням умов договору. Станом на 01 липня 2014 року освітня послуга надана на суму 22 328 гри. 82 коп. За період з 2010 по 2014 навчальні роки Відповідачем було сплачено лише 6 262 гри.00 коп.

З метою досудового врегулювання зазначеного питання на адресу Відповідача було направлено рекомендованим листом з повідомленням про вручення «Претензію» про необхідність повернення боргу (від 16.04.2014 р. № 1063/01-12). Претензія університету була повернута в зв»язку з закінченням встановленого строку зберігання.

У зв»язку з вищевикладеним, позивач просив стягнути з відповідача борг за надання освітніх послуг у розмірі 16 066 грн. 82 коп.

Рішенням Ірпінського міського суду Київської області від 14 квітня 2015 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням представник НУ ДПС України подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати рішення Іванківського міського суду Київської області від 14 квітня 2015 року, ухвалити нове, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. Зазначив, що рішення в незаконне, ухвалене в результаті неправильного застосування норм матеріального та процесуального права.

Також зазначив, що суд першої інстанції необґрунтовано визнав дії позивача щодо нарахування заборгованості безпідставними, виходячи тільки із факту несплати відповідачем грошей за отримання освітніх послуг, не надав належної оцінки наданих позивачем доказів та не врахував їх при винесенні рішення.

Колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

У відповідності до ст.213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним та обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з»ясованих обставин справи, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судом першої інстанції встановлено, що між сторонами 15 грудня 2010р. було укладено договір №604 про підготовку здобувача наукового ступеня кандидата наук в Національному університеті державної податкової служби України за рахунок коштів юридичних та фізичних осіб.

Крім того, з матеріалів справи вбачається, що відповідачем в свою чергу було сплачено кошти в сумі 6262 грн. відповідно до договору.

Відносини між сторонами, що є предметом спору, врегульовуються Цивільним кодексом України (надалі - ЦК України).

На позивача згідно договору п.2.6 було покладено обов»язки;

- затвердити на засіданні вченої ради виконавця, тему дисертаційного дослідження після її погодження на кафедрі, відділі, лабораторії

- щорічно заслуховувати на засіданні кафедри, відділі, лабораторії звіти замовника про хід виконання індивідуального плану здобувача та інформувати замовника про результати атестації здобувача та інше.

У відповідності до ст. 526 ЦК України зобов»язання за договором має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно із ст.610 ЦК України порушенням зобов»язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов»язання (неналежне виконання).

Також ст.901 ЦК України передбачено, що за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов»язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов»язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Згідно договору укладеним між сторонами а сааме договору п.5.1. дія договору припиняється у разі систематичного порушення або невиконання договору.

Аналізуючи викладене, суд першої інстанції зробив вірний висновок, що позивач, дійсно початково надав освітні послуги відповідачу, а саме закріпив за кафедрою в якості здобувача до захисту дисертації.

Крім того з матеріалів справи вбачається, що позивач не надав суду доказів на підтвердження того, що він дійсно виконував в повному об»ємі обов»язки виконавця визначенні у п.2.6 договору №604.

Також варто зазначити, що позивач безпідставно вважав, що відповідач продовжує підготовку та нарахував заборгованість за всі роки, оскільки відповідно до п.3.3 договору в діє попередня оплата за навчання - не пізніше ніж за 10 днів початку відповідного року, а відповідно до п.5.1 договору, сторони погодилися, що у разі систематичного порушення або не виконання умов договору його дія припиняється.

Таким чином, суд першої інстанції зробив правильний висновок, що позов не підлягає задоволенню за недоведеністю позовних вимог.

Тому доводи апелянта в апеляційній скарзі про порушення норм матеріального права при його ухваленні, на переконання колегії суддів апеляційної інстанції, не знайшли свого підтвердження і повністю спростовуються дослідженими належними та допустимими доказами по справі.

За таких обставин, колегія судів, вважає, що суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, дав належну оцінку зібраним доказам, вірно послався на закон, що регулює спірні правовідносини, дійшов правильного висновку відмовивши в задоволенні позову.

Оскільки рішення суду ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, колегія суддів вважає за необхідне відхилити апеляційні скарги і залишити рішення суду без змін.

Керуючись: ст.ст.303,307,308,313-315,317,319 ЦПК України колегія суддів, -

ухвалила :

апеляційну скаргу Національного університету Державної податкової служби України відхилити, рішення Іванківського міського суду Київської області від 14 квітня 2015 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді