Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

Справа №377/549/15-ц

Провадження №2/377/250/15

22 червня 2015 року Славутицький міський суд Київської області у складі судді Орла А.С., при секретарі Прохоровій О.О., з участю:

представника відповідача ОСОБА_1,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м. Славутичі цивільну справу за позовами ОСОБА_2, ОСОБА_3 до державного спеціалізованого підприємства «Чорнобильська атомна електростанція» про відшкодування моральної шкоди, завданої смертю фізичної особи, -

УСТАНОВИВ:

7 травня 2015 року ОСОБА_2 звернулася до суду з названим позовом до ДСП «Чорнобильська АЕС» з вимогою ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача на її користь 500 000 гривень в рахунок відшкодування моральної шкоди, заподіяної внаслідок смерті сина ОСОБА_4.

Посилалася на те, що їй завдано душевних страждань через смерть сина, повязану з виконанням ним обовязків військової служби по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, яка є власником джерела підвищеної небезпеки і повинна відповідати за завдану їй моральну шкоду.

7 травня 2015 року ОСОБА_3 також звернулася до суду з аналогічним позовом про стягнення з відповідача на її користь 500 000 гривень в рахунок відшкодування моральної шкоди, заподіяної внаслідок смерті чоловіка ОСОБА_4.

Позивач також посилалася на те, що зазнала душевних страждань через смерть чоловіка, повязану з виконанням ним обовязків військової служби по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, яка як власник джерела підвищеної небезпеки повинна відповідати за завдану їй моральну шкоду.

Ухвалою від 21 травня 2015 року справи за позовами ОСОБА_2 і ОСОБА_3 обєднані в одне провадження.

Відповідач подав заперечення на позовну заяву, які мотивував тим, що спірні правовідносини регулюються нормами спеціального законодавства, а саме Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та постановою Кабінету Міністрів України № 836 від 26.07.1996 р. «Про компенсаційні виплати особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Згідно Закону держава взяла на себе відповідальність за пошкодження здоровя або втрату працездатності постраждалими внаслідок Чорнобильської катастрофи, втрату годувальника, якщо його смерт повязана з Чорнобильською катастрофою та матеріальні втрати громадян у звязку з Чорнобильською катастрофою. Статтею 48 Закону передбачена виплата одноразової компенсації та щорічної допомоги на оздоровлення учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, які стали інвалідами, дітям-інвалідам, сімям, які втратили годувальника з числа учасників ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, смерть яких повязана з Чорнобильською катастрофою, батькам померлого. Водночас Законом не передбачено відповідальності держави у виді відшкодування моральної шкоди. ДСП «Чорнобильська АЕС» по зобовязанням держави не відповідає і є неналежним відповідачем.

В судове засідання позивачі особисто та їх представник не зявились за наявності клопотання представника позивачів про розгляд справи за його відсутності.

Представник відповідача у судовому засіданні просив відмовити у задоволенні позову, посилаючись на зазначені у письмових запереченнях обставини.

З матеріалів справи встановлено, що позивач ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, є громадянкою ОСОБА_5 Федерації і проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджено копією сторінок паспорта (а.с.4).

Їй встановлена друга група інвалідності з причини загального захворювання з третім ступенем обмеження здатності до трудової діяльності з 04.02.2005 р., що підтверджено копією довідки МСЕ (а.с.5).

Згідно наданої копії свідоцтва про народження ОСОБА_2 є матірю ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.6).

Позивач ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, є громадянкою України і проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_5, що підтверджено копією сторінок паспорта (а.с. 22).

Вона є пенсіонером за віком, їй встановлена друга група інвалідності з причини загального захворювання, з 01.11.2004 р., довічно (а.с.24).

З 31 березня 1972 року ОСОБА_3 перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_4, що підтверджено наданою копією свідоцтва про шлюб (а.с.25).

Згідно наданої копії свідоцтва про смерть ОСОБА_4 помер 27 жовтня 2008 року у віці 56 років в м. Зимогіря Словяносербського району Луганської області (а.с. 7).

ОСОБА_4 мав статус особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи (категорія 1), що підтверджено копією дубліката посвідчення серії А № 134871, виданого Донецькою облдержадміністрацією (а.с.8).

З 1 вересня 2001 року йому була встановлена друга група інвалідності з причини захворювання, повязаного з ліквідацією наслідків аварії на ЧАЕС і виконанням обовязків військової служби, довічно, визнано непрацездатним, визначено ступінь втрати працездатності 80% та рекомендовано лікування у психіатра (а.с. 9).

Згідно наданої копії експертного висновку від 12 березня 1993 року ОСОБА_4 встановлено звязок з роботами на Чорнобильській АЕС та з виконанням обовязків військової служби захворювання у виді наслідків органічного ураження головного мозку, вираженого психоорганічного синдрому, змішаного варіанту, дисциркуляторної енцефалопатії першого ступеня з мікроорганічною неврологічною симптоматикою на фоні ВСД, з перманентно-парокзизмальним перебігом (а.с.10).

Згідно витягу з протоколу засідання Центральної військово-лікарської комісії по встановленню причинного звязку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтва від 5 жовтня 2011 року травма старшого лейтенанта у відставці ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_6, у виді механічної асфіксії від здавлення грудної клітки та живота (компресійна асфіксія), яка настала внаслідок вказаних захворювань та послужила причиною його смерті, повязана з виконанням обовязків військової служби з ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС (а.с.11).

Згідно довідки від 18.03.2015 р. Чорнобильська атомна електростанція згідно з наказом Міністерства енергетики СРСР від 17.10.1986 р. № 6 «Про створення обднання» з 10.10.1986 р. входила до складу виробничого обєднання «Комбінат». Наказом Міністра атомної енергетики та промисловості СРСР від 16.01.1990 р. № 56 «Про розподіл обєктів між ВО «Комбінат» та ВО «Чорнобильська АЕС» на базі Чорнобильської АЕС утворено підприємство ВО «Чорнобильська АЕС». Згідно з наказом Міністерства енергетики України від 22.09.1997 р. № 22 ВО «Чорнобильська АЕС» перейменовано у відокремлений підрозділ «Чорнобильська АЕС» державного підприємства НАЕК «Енергоатом». Постановою Кабінету Міністрів України від 25.04.2011 р. № 399 ВП «Чорнобильська АЕС» перетворено в державне спеціалізоване підприємство «Чорнобильська АЕС» (а.с. 31).

Вислухавши пояснення, перевіривши матеріали справи, зясувавши обставини справи та відповідні правовідносини, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 62 Господарського кодексу України підприємство самостійний субєкт господарювання, створений компетентним органом державної влади або органом місцевого самоврядування, або іншими субєктами для задоволення суспільних та особистих потреб шляхом систематичного здійснення виробничої, науково-дослідної, торговельної, іншої господарської діяльності в порядку, передбаченому цим Кодексом та іншими законами.

Згідно ст. 73 цього Кодексу державне унітарне підприємство утворюється компетентним органом державної влади в розпорядчому порядку та базі відокремленої частини державної власності, як правило, без поділу її на частки, і входить до сфери його управління (ч. 1).

Державне унітарне підприємство не несе відповідальності за зобовязаннями власника і органу влади, до сфери управління якого воно входить (ч. 5).

Відповідно до ст. 74 ГК України державне комерційне підприємство є субєктом підприємницької діяльності, діє на основі статуту на принципах підприємництва, зазначених у статті 44 цього Кодексу, і несе відповідальність за наслідки своєї діяльності усім належним йому на праві господарського відання майном згідно з цим Кодексом та іншими законами, прийнятими відповідно до цього Кодексу (ч. 1).

Держава та орган, до сфери управління якого входить державне комерційне підприємство, не несуть відповідальності за його зобовязаннями, крім випадків, передбачених цим Кодексом та іншими законами (ч. 5).

Відповідно до ст. 13 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» держава бере на себе відповідальність за завдану шкоду громадянам та зобовязується відшкодувати її за:

1)
пошкодження здоровя або втрату працездатності громадянами та їх дітьми, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи;

2) втрату годувальника, якщо його смерть повязана з Чорнобильською катастрофою;

3) матеріальні втрати, що їх зазнали громадяни та їх сімї у звязку з Чорнобильською катастрофою, відповідно до цього Закону та інших актів законодавства України.

На державу покладаються також зобовязання щодо своєчасного медичного

обстеження, лікування і визначення доз опромінення учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та потерпілих від Чорнобильської катастрофи.

Таким чином, всю відповідальність за шкоду, завдану громадянам внаслідок Чорнобильської катастрофи, взяла на себе держава шляхом визначення статусу постраждалих осіб та встановлення пільг, компенсацій і гарантій, передбачених Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Водночас цим Законом не передбачено права на відшкодування моральної шкоди.

Виходячи з того, що державне спеціалізоване підприємство «Чорнобильська АЕС», яке є оператором ядерної установки, не відповідає за зобовязаннями держави за шкоду, завдану внаслідок Чорнобильської катастрофи, підстав для застосування при вирішенні спору положень ст. 23, 1167, 1168, 1187, 1205 ЦК України, на які посилаються позивачі як на підставу своїх вимог, немає.

Таким чином позовні вимоги є безпідставними і задоволенню не підлягають.

Керуючись ст. 3, 4, 15, 109, 209, 212-215 ЦПК України, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржено сторонами до апеляційного суду Київської області через Славутицький міський суд. Апеляційні скарги на рішення можуть бути подані протягом десяти днів після його проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні при його проголошенні - у той же строк з дня отримання копії рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо її не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя А. С. Орел