Справа № 369/5506/15-ц
Провадження № 2/369/2560/15
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 червня 2015 року суддя Києво-Святошинського районного суду Київської області В.В.Нікушин, розглянувши матеріали позовної заяви Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання попереднього договору купівлі-продажу дійсним, та визнання права власності на нерухоме майно,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду із позовом до відповідача про визнання попереднього договору купівлі-продажу дійсним, визнання права власності на нерухоме майно однак, в порушення вимог ст. 119 ЦПК України позивач не виконав вимог, які ставляться до позовної заяви при зверненні до суду, які унеможливлюють відкриття провадження по справі.

Відповідно до ч.1 ст.3 ЦПК України кожен має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Як вбачається з матеріалів позовної заяви позивач просить визнати попередній договір купівлі-продажу дійсним та одночасно визнання права власності на нерухоме майно, а отже позов містить майнові та немайнові вимоги.

Відповідно до ч.3 ст. 6 Закону України Про судовий збір за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру, щодо кожної з заявлених позовних вимог.

Так, відповідно до ч. 3 ст. 6 Закону України «Про судовий збір», що набрав чинності 01.11.2011 року за подання до суду позовної заяви немайнового характеру ставка судового збору становить 0,2 розміру мінімальної заробітної плати, що становить 243,60 грн.

Зважаючи що позивачі звертаються до суду із позовом, що містить майнові та немайнові вимоги, а із доданої позивачем квитанції слідує, що судовий збір сплачено лише за вимоги майнового характеру, що не відповідає вимогам встановленим ч.2 ст.4 Закону України "Про судовий збір" №3674-VI від 08.07.2011 року. Враховуючи зазначене позивачу слід сплатити судовий збір за звернення до суду із немайновими вимогами.

Згідно ст. 121 ЦПК України, суддя встановивши, що позовну заяву (заяву, скаргу) подано без додержання вимог, викладених у статтях 119 і 120 ЦПК України, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача (заявника, скаржника) і надає йому строк для усунення недоліків.

Якщо позивач (заявник, скаржник), відповідно до ухвали суду, у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 119 і 120 ЦПК України, позовна заява (заява, скарга) вважається поданою в день її первісного подання до суду. Інакше заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Додатково суд роз'яснює, відповідно до ч. 5 ст. 121 ЦПК України у випадку повернення позовної заяви позивачу це не перешкоджає повторному зверненню до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення.

Враховуючи наведене, вважаю, що провадження у справі неможливо відкрити до усунення вказаних недоліків, а тому заяву слід залишити без руху, а позивачу надати строк для їх усунення.

Керуючись ст. 121 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ :

Позовну заяву Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання попереднього договору купівлі-продажу дійсним, визнання права власності на нерухоме майно - залишити без руху та надати позивачу строк для усунення недоліків протягом п'яти днів з дня отримання ухвали;

У разі невиконання вимог ухвали в зазначений строк позовна заява вважатиметься неподаною і буде повернута позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя В.В.Нікушин