АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження№22ц/790/5089/15 Суддя-доповідач - Кіпенко І.С.
Категорія: право власності
УХВАЛА

іменем України

30 червня 2015 року Судова колегія судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого судді - Кіпенка І.С.,

суддів - Шаповал Н.М., Котелевець А.В.,

при секретарі - Таран В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2, представника позивача ОСОБА_3 на рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 02 червня 2015 року по справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про припинення права на частку у спільному майні, -

В С Т А Н О В И Л А:

28 листопада 2014 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом про припинення права власності відповідача ОСОБА_4 у спільному майні.

В обґрунтування позовних вимог вказував, що 12 липня 2011 року між ПАТ "Трест Житлобуд-1" з однієї сторони та ним та ОСОБА_4 з іншої сторони, було укладено договір купівлі-продажу квартири, відповідно до якого він та ОСОБА_4, набули у спільну часткову власність у рівних частинах по 1/2 частині кожен, однокімнатну квартиру 45 в житловому будинку літ "А-15" по АДРЕСА_1, житловою площею 20,60кв.м, загальною - 54,00кв.м.

Після придбання квартири, разом проживали в цій квартирі, користувалися відповідним майном, зареєстрували своє місце проживання за відповідною адресою.

Постійні сварки та несумісність життєвих позицій співвласників привели до фактичного припинення спілкування та неможливості спільного проживання в зазначеному житлі, користування ним. Вважає, що спільне володіння та користування квартирою є неможливим. Просив про припинення права відповідача на частку у спільному майні за вимогою іншого співвласника, посилаючись на ч. І ст.. 365 ЦК України.

У судовому засіданні першої інстанції представник позивача позов підтримав посилаючись на обставини зазначені в позові.

Представник відповідачки проти позову заперечував, посилаючись на те, що позивач фактично просить про поділ майна, крім того не згоден з запропонованими позивачкою умовами поділу.

Рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 02 червня 2015 року в задоволенні позову відмовлено.

ОСОБА_2, представник позивача ОСОБА_3 рішення районного суду оскаржив в апеляційному порядку. Посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції, та прийняти нове рішення про задоволення позову.

Судова колегія, перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції відповідно до вимог ст. 303 ЦПК України в межах доводів апеляційної скарги, заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали справи та обговоривши підстави апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України, суд апеляційної інстанції відхиляє скаргу, якщо встановить, що суд першої інстанції постановив рішення з дотриманням вимог матеріального та процесуального права.

Вирішуючи спір, районний суд повно і всебічно дослідив обставини справи, представлені докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин та закон їх регулюючий.

Судовим розглядом встановлено, що ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на праві спільної сумісної власності, належить по 1/2 частині однокімнатної квартири № 45 в житловому будинку літ "А-15" по АДРЕСА_1, житловою площею 20,60кв.м, загальною - 54,00кв.м.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Суд обґрунтовано відмовив у задоволенні позову, оскільки у відповідності до ст. 60 ЦПК України позивачем не доведено обставин, на які він посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Ухвалюючи рішення про відмову в позові про припинення права ОСОБА_4 на частку у спільному майні, яка є рівною з часткою позивача, суд першої інстанції обґрунтовано виходив із того, що присудження грошової компенсації на користь відповідачки та припинення права власності на її частку позбавило б останню права власності на житло та завдало б істотної шкоди її інтересам, оскільки іншого, належного їй на праві власності житла вона не має.

ОСОБА_4 зареєстрована у спірній квартирі, іншого, належного їй на праві власності, житла не має.

Встановивши такі обставини, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відсутність правових підстав для припинення права ОСОБА_4 на частку у спільному майні.

Такий висновок суду свідчить про правильне застосування статті 365 ЦК України, оскільки відповідно до цієї норми, зокрема пункту 4 частини першої статті 365 ЦК України, право власності співвласника на частку в спільному майні може бути припинено, але за умови, що така шкода не буде істотною. Саме ця обставина є визначальною при вирішенні позову про припинення права на частку у спільному майні за вимогою інших співвласників.

Оскільки відповідачка не має іншого житла, то висновок суду першої інстанції, що припинення її права на частку у квартирі № 45 в житловому будинку літ "А-15" по АДРЕСА_1, завдасть їй істотної шкоди, є правильним.

Доводи апеляційної скарги суттєвими не являються і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які привели або могли привести до неправильного вирішення справи, оскільки рішення судом першої інстанції постановлено відповідно до вимог закону.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 303, 304, п. 1 ч.1 ст. 307, ст.ст. 308, 313-315, 317,319 ЦПК Україна, судова колегія,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2, представника позивача ОСОБА_3 - відхилити.

Рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 02 червня 2015 року залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий

Судді