Справа № 755/300/15-ц
У х в а л а

"12" січня 2015 р. суддя Дніпровського районного суду м. Києва Гаврилова О.В., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа Дніпровський районний відділ Головного управління Державної міграційної служби у м. Києві, про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням, -

В С Т А Н О В И В:

До Дніпровського районного суду м. Києва звернувся позивач ОСОБА_1 з позовом, в якому просить суд визнати ОСОБА_2 такою, що втративла право користування житловим приміщенням - квартирою АДРЕСА_1.

Відповідно до вимог пунктів 3, 5 ч. 2 та ч. 4ст.119 Цивільного процесуального кодексу України, позовна заява повинна містити серед іншого: зміст позовних вимог, виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; позовна заява повинна відповідати іншим вимогам, встановленим законом.

В роз'ясненнях, які містяться в Постанові Пленуму Верховного Суду України N 2 від 12.06.2009 р. "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції" зазначено, що суди мають звертати особливу увагу, зокрема, на те, що у позовній заяві повинні не лише міститися позовні вимоги, а й бути викладені обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, і зазначені докази, що підтверджують кожну обставину.

Зміст позовних вимог - це певна форма захисту, яку просить позивач від суду. Під підставами позову, як вказує Верховний суд України, слід розуміти обставини, якими обґрунтовуються позовні вимоги. Виклад обставин та підстав також необхідний для визначення тотожності позову, захисту відповідача від позову, зміни позову позивачем і, найголовніше, - для визначення предмета доказування по даній справі.

Розглянувши позовну заяву, вважаю, що вона не відповідає вимогам ст. 119 ЦПК України, виходячи з наступного.

Як убачається зі змісту позовної заяви, позивачеві належить на праві приватної власності квартира АДРЕСА_1, на підставі свідоцтв про право на спадщину: від 02.09.2004 року (1/2 частини квартири); від 16.05.2006 року (1/2 частини квартири). 31.10.2006 року позивач надав дозвіл на реєстрацію дружини ОСОБА_2 в зазначеній квартирі, проте в травні 2011 року шлюбні відносини між сторонами припинились, відповідач забрала свої особисті речі та виїхала з зазначеної квартири, але ОСОБА_2 з реєстраційного обліку в Дніпровському РВ ГУ ДМС у м. Києві не знялась, засоби зв'язку з нею не відомі.

При цьому правовими підставами позову в ньому зазначені положення ст.ст. 71, 72 ЖК України, які регулюють правовідносини наймача, а не власника квартири.

Таким чином, обґрунтування позовних вимог суперечить зазначеним в позові правовим підставам.

У відповідності до статті 121 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 119, 120, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави для залишення заяви без руху.

З огляду на викладене, відповідно до ч. 1 ст. 121 ЦПК України, заява підлягає залишенню без руху, позивачу необхідно в п'ятиденний строк з дня отримання копії ухвали усунути зазначені в ній недоліки. Для усунення недоліків позовної заяви надати в письмовому вигляді позовну заяву з викладенням правового обґрунтування позовних вимог у спосіб, що забезпечить поновлення прав позивача та у спосіб передбачений законом.

Керуючись ст. 121 ЦПК України, -

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа Дніпровський районний відділ Головного управління Державної міграційної служби у м. Києві, про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням - залишити без руху та запропонувати позивачу в п'ятиденний строк з дня отримання копії ухвали усунути вищезазначені недоліки.

У випадку неусунення недоліків, заява вважається неподаною і повертається заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: