Справа № 2/489/1836/2015
РІШЕННЯ

Іменем України

22.06.2015 р. м. Миколаїв

Ленінський районний суд м. Миколаєва в складі:

головуючого - судді Тихонової Н.С.,

при секретарі - Бреженюк Н.С.,

за участі:

позивачки - ОСОБА_1,

позивачки - ОСОБА_2,

представника позивачів - ОСОБА_3,

представник Миколаївської міської ради - ОСОБА_4,

представник КП СКП «Гуртожиток» - ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду цивільну справу за позовом ОСОБА_6, ОСОБА_2 до Управління з використання та розвитку комунальної власності Миколаївської міської ради про визнання бездіяльності протиправною та визнання права на приватизацію,

ВСТАНОВИВ:

В травні 2015 року ОСОБА_1, ОСОБА_2 звернулись до суду з позовом до Управління з використання та розвитку комунальної власності ММР про визнання бездіяльності протиправною та визнання права на приватизацію.

Вказували на те, що зареєстровані та постійно проживають у гуртожитку в буд. № 13 по пров. Кобера в м. Миколаєві в кім. №№ 99,100. Вказані кімнати були надані для проживання колишньому чоловіку позивачки ОСОБА_1 у звязку із знаходженням у трудових відносинах з ПКБ «Інститутом імпульсних процесів та технологій». Позивачки, з незалежних від них підстав, не мають ордеру на вселення до цих кімнат. Також вони зазначили, що були перереєстровані в кімнатах №№ 99,100 в 2003 р. та в період проживання в гуртожитку постійно в повному обсязі сплачували нараховані суми за житлово-комунальні послуги. Проте, відповідач на їх звернення не видає розпорядження щодо надання дозволу на приватизацію позивачами займаного ними помешкання.

Посилаючись на вищевикладене, позивачі просять суд визнати бездіяльність Управління з використання та розвитку комунальної власності Миколаївської міської ради щодо нерозгляду спільної заяви ОСОБА_1 та ОСОБА_2 від 26.03.2015 р., зареєстрованої за вхідним номером 52/10.01-35, про приватизацію кімнат №№ 99,100 в гуртожитку в буд. №13 по пров. Кобера, в м. Миколаєві протиправною та визнати за позивачами права на приватизацію вищевказаних кімнат.

В судовому засіданні позивачі та їх представник заявлені вимоги підтримали в повному обсязі, наполягали на їх задоволенні.

Представник Миколаївської міської ради в судовому засіданні позов не визнав, посилаючись на його безпідставність.

Представник третьої особи КП СКП «Гуртожиток» посилався на розсуд суду.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши надані докази, суд встановив наступне.

ОСОБА_1 та ОСОБА_7 перебували у зареєстровано шлюбі з 29.06.1991 року по 17.01.2015 року. Мають доньку ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Під час перебування у шлюбі, ОСОБА_7, у звязку із знаходженням у трудових відносинах з ПКБ «Інститутом імпульсних процесів та технологій», було надано для проживання у гуртожитку в буд. № 13 по пров. Кобера в м. Миколаєві кімнати №№ 99,100.

У вказаних кімнатах були зареєстровані та проживали ОСОБА_7, ОСОБА_1, ОСОБА_2

Перебуваючи на квартирному обліку, ОСОБА_7 25.07.2003 року уклав із ВАТ ЕК «Миколаївобленерго» Договір на участь в будівництві житлового будинку по вул. Урицького, 2 в м. Миколаєві, з подальшим набуттям права власності на квартиру.

Згідно витягу з протоколу № 7 спільного засідання адміністрації та профкомів ВАТ ЕК «Миколаївобленерго» від 21.07.2003 р. 2-х кімнатна квартира № 35 по вул. Урицького корп. 2 була виділена на склад сімї 3 особи: ОСОБА_7, ОСОБА_1, ОСОБА_2 зі зняттям з квартирного обліку.

Згідно Рішень № 429 від 27.02.2004 року та № 1414 від 16.07.2004 року Виконкому Миколаївської міської ради «Про надання квартир у житловому будинку по вул. Урицького, 2-б, видачу ордерів і погодження із виділенням у власність», ОСОБА_7 було надано у власність 2-кімнатну квартиру № 35 за вказаною адресою.

На підставі рішення Миколаївської міської ради № 1/26 від 01.06.2006 року « Про припинення комунальних підприємств шляхом ліквідації» КЖЄП «Дружба» було ліквідовано, а будинок № 13 по пров. Кобера у м. Миколаєві переданий на баланс КП СКП «Гуртожиток».

25.03.2008 р. Рішенням Ленінського районного суду м. Миколаєва за позовом СП «Гуртожиток» до ОСОБА_7, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням, позовні вимоги задоволено частково. ОСОБА_7 визнано таким, що втратив право користування житловим приміщенням кімнат №№ 99,100 в буд. №13 по пров. Кобера у м. Миколаєві.

Відповідно до ст.ст. 25, 26 Закону України «Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків» питання про приватизацію позивачками ОСОБА_1, ОСОБА_2 житлових приміщень у гуртожитку було розглянуте 22.06.2011 р. комісією із розвязання проблемних питань забезпечення прав мешканців гуртожитків на житло, проте згоди на приватизацію не було надано.

Як вбачається зі змісту заяви ОСОБА_1 та ОСОБА_2 від 26.03.2015 р., позивачки вдруге просили передати житлове приміщення кімнат № 99,100 в гуртожитку в будинку №13 по пров. Кобера в м. Миколаєві в приватну власність шляхом приватизації. При цьому інших підстав, ніш раніше, не зазначено у заяві.

За результатом розгляду заяви, відповідачем було надано відповідь листом за № 487/10/01/08/15 від 05.05.2015 року. При цьому, видача окремого розпорядження щодо відмови у погодженні приватизації, законодавством не передбачено. Отже, суд вважає, що вказане свідчить про розгляд спільної заяви позивачів відповідачем.

Враховуючи викладене, вимоги в частині визнання бездіяльності Управління з використання та розвитку комунальної власності Миколаївської міської ради щодо не розгляду спільної заяви ОСОБА_1 та ОСОБА_2 від 26.03.2015 р., зареєстрованої за вхідним номером 52/10.01-35, про приватизацію кімнат №№ 99,100 в гуртожитку в буд. №13 по пров. Кобера, в м. Миколаєві протиправною не підлягають задоволенню через їх безпідставність.

Не підлягають задоволенню також вимоги позивачів в частині визнання за ними права на приватизацію кімнат у гуртожитку через наступне.

Відповідно до Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», приватизація - це правочин між державою у особі її повноважних органів визначених ч. 1 ст. 8 цього Закону та громадянином щодо безоплатної передачі майна з державного житлового фонду у власність громадянина, який має право користування зазначеним майном.

За положеннями вимог ст. 8 цього Закону, приватизація державного житлового фонду здійснюється уповноваженими на це органами, створеними місцевою державною адміністрацією, та органами місцевого самоврядування, державними підприємствами, організаціями, установами, у повному господарському віданні або оперативному управлінні яких знаходиться державний житловий фонд.

Відповідно до Закону приватизація здійснюється шляхом безоплатної передачі громадянам квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках з розрахунку санітарної норми 21 квадратний метр загальної площі на наймача і кожного члена його сім'ї та додатково 10 квадратних метрів на сім'ю, а також продажу надлишків загальної площі квартир (будинків) громадянам України, що мешкають в них або перебувають в черзі потребуючих поліпшення житлових умов.

Згідно ст. 31 ЖК України громадяни, які потребують поліпшення житлових умов, мають право на одержання у користування жилого приміщення в будинках державного або громадського житлового фонду в порядку, передбаченому законодавством Союзу РСР, цим Кодексом та іншими актами законодавства Української РСР. Жилі приміщення надаються зазначеним громадянам, які постійно проживають у даному населеному пункті (якщо інше не встановлено законодавством Союзу РСР і Української РСР), як правило, у вигляді окремої квартири на сім'ю.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» особливості приватизації житлових приміщень у гуртожитках визначаються законом.

Згідно ЗУ Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитку громадяни мають право на приватизацію житлових приміщень у гуртожитках, які перебувають у власності територіальних громад і можуть бути приватизовані відповідно до закону, але за певних умов.

Оскільки ОСОБА_1 та ОСОБА_2, разом із ОСОБА_7 були забезпечені житлом ще в 2003 р., а саме квартирою № 35 по вул. Урицького, корп. 2 в м. Миколаєві, через що зняті з квартирного обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, на них не поширюється дія Законів України«Про приватизацію державного житлового фонду» та Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитку.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 64, 88, 212-214 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_6, ОСОБА_2 до Управління з використання та розвитку комунальної власності Миколаївської міської ради про визнання бездіяльності протиправною та визнання права на приватизацію - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається Апеляційному суду Миколаївської області через Ленінський районний суд м. Миколаєва протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя: