РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.06.2015 року м. Кременчук

Автозаводський районний суд м. Кременчука Полтавської області у складі:

головуючого судді Рибалка Ю.В.,

при секретарі судового засідання Стрижак С.В.,

за участі: представника позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кременчуці цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ПАТ АКБ «Індустріалбанк» в особі Регіонального відділення ПАТ АКБ «Індустріалбанк» в м. Кременчуці про зобовязання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2015 року до суду звернулась ОСОБА_2 з позовом до до ПАТ АКБ «Індустріалбанк» в особі Регіонального відділення ПАТ АКБ «Індустріалбанк» в м. Кременчуці про зобовязання вчинити дії, а саме повернути належне їй на праві приватної власності майно у вигляді чотирьох золотих мірних зливків банківського металу вагою по 250 грамів кожний, загальною вагою 1 000 грам, які зберігаються в Регіональному відділенні Публічного акціонерного товариства акціонерний комерційний банк «ІНДУСТРІАЛБАНК» в м. Кременчук в індивідуальному сейфі (ячейки), яким користувався померлий 30.09.2008 ОСОБА_3, на підставі договору від 20.10.2006 № КІС/161/06, укладеного між ним та ПАТ АКБ «ІНДУСТРІАЛБАНК».

В обґрунтування позову зазначила, що вищевказане майно вона особисто придбала в м. Києві в банківській установі, про що їй було видано відповідну квитанцію, уподальшому це майно передала своєму сину ОСОБА_3 для надійного зберігання, побоюючись крадіжки.

30.09.2008 помер її син і, як зясувалось пізніше, вказане майно (передане йому на зберігання) він поклав до банківського сейфу, який орендував згідно з договором від 20.10.2006.

22.11.2013 у приміщенні Регіонального відділення Публічного акціонерного товариства акціонерний комерційний банк «ІНДУСТРІАЛБАНК» в м. Кременчуці, у присутності позивача, було відкрито індивідуальний сейф її сина, де вона виявила своє майно, а саме чотири золотих мірних зливки банківського металу вагою по 250 грамів кожний.

З цього часу, як зазначає позивач, вона дізналась про місце знаходження вказаного майна, яке належить їй на праві власності, та ураховуючи, що вона не є стороною вказаного договору (щодо оренди банківського сейфу), іншим шляхом захистити своє право не може, повернути своє майно не може, просить суд зобовязати банк вчинити певні дії, а саме повернути зазначене майно.

Представник позивача позов підтримав повністю, надав суду письмові пояснення, просив задовольнити позов з підстав викладених у ньому. У судовому засіданні зазначив, що вказане майно (чотири золотих мірних зливки банківського металу вагою по 250 грамів кожний) належить позивачеві, вона його купувала собі, а у подальшому доручила сину зберігати це майно і він поклав його в орендований у банківській установі сейф (ячейки). Між позивачем і банком не було договірних правовідносин. Позивачем фактично було укладено договір-купівлі-продажу вищезазначеного майна, це майно було у користуванні позивача, щоб не зберігати його вдома, позивач попросила сина покласти це майно у більш надійне місце.

Представник відповідача надала суду письмові заперечення проти позову, у яких зазначила, що згідно з Положенням про відповідальне збереження цінностей клієнтів в ПАТ АКБ «Індустріалбанк», при здійсненні відкриття індивідуального сейфу, вилучені цінності банк видає спадкоємцям клієнта лише після предявлення ними документів, які підтверджують їх право на спадщину. Повідомила, що на даний час у Банка відсутні правові підстави для повернення зазначеного майна позивачеві, право власності на яке ним не підтверджено жодним документом. Водночас, представник відповідача зазначила, що банк не є належним відповідачем у дані справі, банк не оспорює право власності позивача на це майно. Просила у задоволенні позову відмовити. У подальшому до суду надійшло клопотання представника відповідача, зокрема, про розгляд справи за її відсутності. У судовому засіданні представник відповідача також зазначила, що банк не заперечує проти видачі позивачеві зазначеного майна, однак лише у разі предявлення свідоцтва про право на спадщину на це майно. Банк не оспорює права власності на це майно, але просить надати або свідоцтво про право на спадщину на це майно або рішення суду про визнання права власності на нього, оскільки інших шляхів повернення майна відповідним Положенням не передбачено.

Третя особа у справі державний нотаріус Третьої Кременчуцької державної нотаріальної контори ОСОБА_4 надала суду письмові пояснення, де зазначила про обставини відкритої спадкової справи після смерті ОСОБА_3 (сина позивача), просила розглянути дану справу без її участі.

Вислухавши пояснення представників сторін, всебічно, повно, обєктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, суд приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що згідно з копією свідоцтва про народження серії ІІ-КЕ № 362796, виданого 15.09.1982 Відділом ЗАГС Автозаводського райвиконкому м. Кременчука та копією свідоцтва про смерть серії 1-КЕ № 116661, виданого 08.10.2008 Центральним відділом реєстрації актів цивільного стану Кременчуцького МУЮ у Полтавській області, позивач - ОСОБА_2 є матірю померлого 30.09.2008 ОСОБА_3.

Відповідно до довідки ТОВ «Житлорембудсервіс» від 06.04.2011 № 847 позивач зареєстрована ІНФОРМАЦІЯ_1, її сімя складалася з 3 чоловік: неї самої, її чоловіка ОСОБА_5, та сина ОСОБА_3

02.08.2007, що підтверджується квитанцією № 19724351 Київської філії АКБ «Європейський», позивач на своє імя придбала банківські метали (золото - "Au") - 4 зливки вагою по 250 грам кожний, на загальну суму 131 400,00 грн.

Як показала допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_6, на початку серпня 2007 року вона їздила разом з позивачем у м. Київ, де вони підїзджали до відділення банку, позивач туди заходила, а потім по дорозі у м. Кременчук, в автомобілі показала їй придбані там 4 зливки золота по 250 грам кожний. Потім позивач розповіла, що зазначене майно вона передала своєму сину ОСОБА_3 на зберігання. У позивача 2 сина, молодший (ОСОБА_3О.) - загинув. Зазначила, що матеріальний стан позивача звичайний. Про придбання позивачем аналогічного майна у інший час їй не відомо.

Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_7 показала, що з позивачем спілкується з 1993 року. З померлим сином позивача (ОСОБА_3О.) у неї день народження в один день - 19 серпня, а тому вони часто святкували дні народження спільно. З ним та з позивачем свідок мала довірливі відносини. У серпні 2007 року стало відомо від позивача про придбання нею 4 зливків банківського золота по 250 грамів кожен. Позивач показувала їх, вони з виду виглядали невеликими, хоча їх вага була по 250 грамів кожен, та позивач сказала, що офіційно купила їх у Києві, що у неї є квитанція. Після чого, свідок запитала позивача, де вона їх зберігає, на що остання повідомила, що вдома. Оскільки позивач мешкає у приватному будинку у м. Кременчуці, у місті багато фактів крадіжок майна громадян, свідок порадила їй зберігати зливки у більш надійному місці - у банківській установі. Про інші факти купівлі золота позивачем за час їх спілкування свідку не відомо, окрім купівлі золотих сережок та деяких золотих прикрас (браслета тощо).

Також встановлено, що згідно з договором про користування індивідуальним сейфом № КІС/161/06 від 20.02.2006, укладеним між ОСОБА_3 та АКБ «ІНДУСТРІАЛБАНК», банк передав йому в термінове платне користування індивідуальний сейф, розташований у приміщенні банку по вул. Леніна, 18/14 в м. Кременчуці для зберігання цінностей і документів, без опису зроблених клієнтом вкладень. Відповідно до Додаткової угоди від 12.10.2007 строк дії вказаного Договору від 20.02.2006 продовжено до 23.10.2009.

На виконання рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 04.11.2013 у справі № 524/9039/13-ц у Регіональному відділенні АКБ «ІНДУСТРІАЛБАНК» у м. Кременчуці по вул. Леніна 18/14, у присутності ОСОБА_2, було відкрито банківську ячейку, якою користувався її померлий син ОСОБА_3, згідно з договором від 20.02.2006, та виявлено під час її огляду, що у ній окрім документів на нерухоме майно, банківських документів і довіреності, також знаходились 4 зливки банківського металу (золоті зливки) по 250 грамів кожний, про що складено Акт комісії Банку про відкриття сейфу та опису вилученого майна від 22.11.2013 (копія наявна в матеріалах справи).

Ураховуючи вищезазначені обставини, судом встановлено та документально підтверджується матеріалами справи, що позивач по справі є власником 4 зливків банківського металу (золота) по 250 грамів кожен.

Також встановлено, що зазначені 4 зливки золота по 250 грам кожен, позивач передала своєму сину ОСОБА_3 на зберігання, який поклав їх у орендований раніше у відповідача банківський сейф.

Тому суд вважає, що позивачем доведено, що у зазначеному вище банківському сейфі (ячейці) відповідача зберігається саме її майно - 4 зливки золота по 250 грам кожен.

Однак це майно позивач повернути не може, оскільки не була стороною договору (її син орендував сейф).

За вказаних обставин, майнові права позивача підлягають захисту у судовому порядку.

Щодо твердження відповідача про необхідність оформлення позивачем свідоцтва про право на спадщину на вказане майно необхідно зазначити наступне.

Судом встановлено, що після померлого ОСОБА_3 (сина позивача) в установлений законом шестимісячний строк з часу відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини подала його мати (позивач у справі), а його батько відмовився від спадщини на користь позивача. Також, свої претензії як кредитори до спадкодавця заявили відділення ЗАТ «ОТП Банк» в м. Кременчуці та відділення № 823 АКБ «УкрСиббанк» (правонаступник ТОВ «Кредекс Фінанс»), оскільки померлий отримав кредити під заставу майна за договорами іпотеки (лист Третьої кременчуцької державної нотаріальної контори (ОСОБА_4В.) від 29.04.2015 № 1134/02-14, міститься в матерілах справи).

Також, заяву про прийняття спадщини подала ОСОБА_8, яка проживала зі спадкодавцем без реєстрації шлюбу та в судовому порядку виділила ? частку спільно придбаного майна з померлим ОСОБА_3 (сином позивача).

26.06.2014 Третьою кременчуцькою державною нотаріальною конторою було надіслано рекомендованого листа з повідомленням ОСОБА_8 з проханням зявитись та повідомити чи претендує вона на ? частку у спільному майні зі спадкодавцем ОСОБА_3 на вміст індивідуального сейфу (ячейки) в ПАТ АКБ «ІНДУСТРІАЛБАНК», м. Кременчук, та надати довідку про надходження позовної заяви стосовно виділення вказаної частки. Згідно з повідомленням ОСОБА_8 отримала лист 02.07.2014, але в нотаріальну контору не зявилась, ніяких відомостей не надала.

Із наявних у матеріалах справи засвідчених копій судових рішень, а саме: рішення Кременчуцького районного суду Полтавської області від 30.01.2012, рішення Апеляційного суду Полтавської області 13.03.2012, ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 25.07.2012, убачається, що ОСОБА_8 зверталась до суду з позовом про визнання спільною сумісною власністю її та ОСОБА_3 майна, визнання за нею права власності на ? частину майна, виключення його зі складу спадщини. Предметом спору, окрім іншого рухомого та нерухомого майна, був, зокрема, вміст індивідуального сейфу (ячейки) в ПАТ АКБ «ІНДУСТРІАЛБАНК», м. Кременчук.

За результатами розгляду судами справи, в частині виділення ОСОБА_8 ? частки вмісту банківської скриньки (сейфу), яка знаходиться в Регіональному відділенні ПАТ АКБ «Індустріалбанк» в м. Кременчуці, яку орендував ОСОБА_3, у задоволенні позову відмовлено.

Також, при поданні в нотаріальну контору ОСОБА_8 заяви про прийняття спадщини, остання зазначила, що померлий ОСОБА_3 був її чоловіком, однак документи, що підтверджують факт реєстрації шлюбу зі спадкодавцем, в нотаріальну контору вона не надала. Тому, станом на 04.06.2015 згідно з документами, що зберігаються у спадковій справі, ОСОБА_8 не є спадкоємцем першої черги згідно зі ст. 1261 ЦК України.

Крім того, зі змісту вищевказаного договору про користування індивідуальним сейфом № КІС/161/06 від 20.10.2006 (п.7.2) та «Положення про відповідальне зберігання цінностей клієнтів в АКБ «Індустріалбанк» (п.8) убачається, що правовідносини, не врегульовані цим договором, регулюються законодавством України і «Положенням про відповідальне зберігання цінностей клієнтів в АКБ «Індустріалбанк», в якому зазначено, що нормативні і законодавчі акти на основі яких розроблене Положення є Закон України «Про банки та банківську діяльність» та Цивільний кодекс України.

Відповідно до ч. 1 ст. 971 ЦК України, до договору про надання особі банківського сейфа без відповідальності банку за вміст сейфа застосовуються положення цього Кодексу про майновий найм (оренду).

Згідно ст.759 ЦК України, за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобовязується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк. Законом можуть бути передбачені особливості укладання та виконання договору найму (оренди).

Відповідно до ст.760 ЦК України, предметом договору найму може бути річ, яка визначена індивідуальними ознаками і яка зберігає свій первісний вигляд при неодноразовому використанні (неспоживча річ). Особливості найму окремих видів майна встановлюються цим Кодексом та іншим законом.

Згідно п.8 ст. 47 Закону України «Про банки та банківську діяльність», на підставі банківської ліцензії банки мають право здійснювати такі банківські операції, як послуги з відповідального зберігання та надання в оренду сейфів для зберігання цінностей та документів.

Відповідно до ст. 55 «Про банки та банківську діяльність», відносини банку з клієнтом регулюються законодавством України, нормативно-правовими актами Національного банку України та угодами (договорами) між клієнтом та банком.

Виходячи з умов Договору про користування індивідуальним № КІС/161/06 від 20.10.2006 та «Положення про відповідальне зберігання цінностей клієнтів в АКБ «Індустріалбанк», у цих документах не визначено процедури повернення майна власнику, який через свого довірителя (або представника), із заключенням договору з останнім та банком, поклав до банківської ячейки (сейфу) майно. В згаданих документах визначена лише процедура отримання майна з банківської ячейки особи, яка померла, тобто спадкового майна.

Таким чином, оскільки обставини, які змусили позивача звернутися до суду, не визначені умовами Договору та Положенням, застосовуванню підлягають ті норми матеріального права, які дають змогу власнику усунути його порушені права щодо володіння, користування та розпорядження належним на праві приватної власності майном.

Посилання відповідача на те, що зазначене майно може буди повернуто лише у випадку та відповідно до ст. 66 Закону України «Про нотаріат» та ст. 1296 ЦК України, суд не бере до уваги, оскільки власник майна не повинен успадковувати своє ж майно.

Відповідно до ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. За положеннями ст. 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі.

Відповідно до ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Частиною 2 ст. 16 ЦК України встановлено способи захисту цивільних прав та інтересів судом.

Зазначені способи захисту мають універсальний характер, вони можуть застосовуватись до всіх чи більшості відповідних субєктивних прав. Разом з тим, зазначений у ч. 2 ст. 16 ЦК України перелік способів захисту цивільних прав чи інтересів не є вичерпним. Відповідно до абз. 2 п. 10 ч. 2 ст. 16 ЦК України суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Згідно зі ст.190 ЦК України, майном як особливим обєктом вважаються окрема річ, сукупність речей, а також майнові права та обовязки.

Відповідно до ст. 193 ЦК України, види майна, що вважаються валютними цінностями, та порядок вчинення правочинів з ними встановлюються законом.

Правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб (ч.1 ст.316 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Згідно з ч. 1 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні (ч. 1 ст. 321 ЦК України).

Частиною 1 ст. 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Відповідно до ст.386 ЦК України держава забезпечує рівний захист прав усіх суб'єктів права власності. Власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди.

У даному спорі відповідач стверджував, що жодним чином не оспорює право власності ОСОБА_2 на зазначені 4 зливки банківського металу (золота) по 250 грамів кожен, водночас наголосив на тому, що право власності позивача на це майно не підтверджено жодним документом.

Таким чином, позивач, як власник майна, позбавлена можливості володіти, користуватися та розпоряджатися належним їй майном, яке знаходиться у відповідача.

Зазначені обставини підтверджують порушення майнових прав позивача та наявність підстав для їх судового захисту.

За вказаних обставин, суд вважає, що порушені майнові права позивача, можливо відновити у судовому порядку шляхом зобовязання ПАТ АКБ «ІНДУСТРІАЛБАНК» вчинити певні дії, а саме: повернути належне позивачу на праві приватної власності вищезазначене майно.

Ураховуючи викладене, керуючись ст. 55, 124 Конституції України, ст. 15, 16, 190, 193, 316, 317, 319, 321, 328, 386, 759, 760, 971 ЦК України, ст. 47, 55 Закону України «Про банки і банківську діяльність», керуючись ст. 1, 3, 4, 10, 14, 57-61, 88, 208, 209, 212-215, 223, 294, 296 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_2 задовольнити.

Зобовязати Публічне акціонерне товариство акціонерний комерційний банк «ІНДУСТРІАЛБАНК» (, юридична адреса: 69037, м. Запоріжжя, вул. 40 років Радянської України, 39) вчинити певні дії, а саме повернути належне на праві приватної власності ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_2, паспорт серії КН № 817830, виданий Автозаводським РВ КМУ УМВС України в Полтавській області 27.01.1999, іпн № НОМЕР_1) майно у вигляді чотирьох золотих мірних зливків банківського металу вагою по 250 грамів кожний, загальною вагою 1 000 грам, які зберігаються в Регіональному відділенні Публічного акціонерного товариства акціонерний комерційний банк «ІНДУСТРІАЛБАНК» в м. Кременчук (юридична адреса: 39600, Полтавська область, м Кременчук, вул. Леніна, 18/14) в індивідуальному сейфі (ячейки), яким користувався померлий 30.09.2008 ОСОБА_3, на підставі договору від 20.10.2006 № КІС/161/06, укладеного між ним та Публічним акціонерним товариством акціонерний комерційний банк «ІНДУСТРІАЛБАНК».

Стягнути з Публічного акціонерного товариства акціонерний комерційний банк «ІНДУСТРІАЛБАНК» (, юридична адреса: 69037, м. Запоріжжя, вул. 40 років Радянської України, 39) на користь ОСОБА_2 (паспорт серії КН № 817830, виданий Автозаводським РВ КМУ УМВС України в Полтавській області 27.01.1999, іпн № НОМЕР_1) судовий збір в сумі 243,60 грн. (двісті сорок три гривні 60 копійок).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Полтавської області шляхом подачі апеляційної скарги через Автозаводський районний суд м. Кременчука протягом десяти днів з дня проголошення рішення, а особами, які не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Ю.В. Рибалка