АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 22-ц/796/6334/2015 Головуючий у І інстанції - Войтенко Т.В.
Доповідач - Андрієнко А.М.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 червня 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва в складі:

Головуючого судді Андрієнко А.М.

Суддів: Заришняк Г.М.

МараєвоїН.Є.

При секретарі Осмолович В.С.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації в ПАТ «КБ «Актив-банк» Шевченка Олександра володимировича на заочне рішення Подільського районного суду м. Києва від 26 грудня 2014 року у справі за позовом ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Актив-банк» про стягнення банківського вкладу та зобов'язання нарахувати відсотки за час користування коштами,

В С Т А Н О В И Л А :

У грудні 2014 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до ПАТ КБ "АКТИВ-БАНК" про стягнення банківського вкладу та зобов'язання нарахувати відсотки за час користування коштами, мотивуючи свої вимоги тим, що 23 квітня 2014 року між ним та відповідачем був укладений договір строкового банківського вкладу "Актив прибутковий" № ДФО-37-175884. На підставі договору вкладник передав, а банк прийняв в своє управління грошові кошти у розмірі 35 000 дол. США, строком з 23.04.2014 року по 23.07.2014 року, та зобов'язався повернути вкладнику таку суму та проценти за вкладом, що становлять 10% річних. Позивач умови договору виконав належним чином, передав відповідачу грошові кошти. Проте, відповідач, після закінчення строку дії договору належні позивачу грошові кошти не повернув, відсотки за користування грошовими коштами не сплатив.

Позивач звернувся до Банку з вимогою про повернення депозитних коштів, однак листом від 23 липня 2014 року ПАТ КБ "АКТИВ-БАНК" відмовив у видачі грошових коштів у зв'язку з відсутністю коштів. За таких обставин позивач звернувся до суду з даним позовом, в якому, відповідно до заяви про зміну предмету позовних вимог від 19 грудня 2014 року, просив стягнути з ПАТ КБ "АКТИВ-БАНК" банківський вклад у розмірі 35 000 дол. США та зобов'язати відповідача нарахувати та сплатити позивачу 10% річних за весь час користування грошовими коштами.

Заочним рішенням Подільського районного суду м. Києва від 26 грудня 2014 року позов задоволено частково. Стягнуто з ПАТ «КБ «Актив-Банк» на користь ОСОБА_3 банківський вклад у розмірі 35 тисяч доларів США, що станом на день постановлення рішення згідно з курсом НБУ становить 551 908 грн. Зобов'язано ПАТ «КБ «Актив-Банк» нарахувати та сплатити ОСОБА_3 належні йому відсотки за договором строкового вкладу «Актив Прибутковий» № ДФО-37-175884 від 23.04.2014 року в розмірі 10% річних за період з 23 квітня 2014 року по 23 липня 2014 року. В решті позовних вимог відмовлено.

Ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 27лютого 2015 року заяву ПАТ «КБ «Актив-Банк» про перегляд заочного судового рішення було залишено без задоволення.

Не погоджуючись з рішенням суду, представник відповідача подав на нього апеляційну скаргу, в якій просив рішення скасувати та ухвалити нове, яким у задоволенні позову відмовити, мотивуючи тим, що судом було порушено норми матеріального права. Зазначив, що ПАТ «КБ «Актив-Банк» знаходиться на стадії ліквідації. Позивач вже отримав від Фонду гарантування вкладів фізичних осіб 200 тисяч грн. У відповідності до п.4 ч.1 ст.52 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» вимоги вкладників - фізичних осіб у частині, що перевищує суму, виплачену Фондом, виплачуються банком в результаті ліквідації та реалізації майна банку в четверту чергу. Згідно з ч.5 ст.45 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», на стадії ліквідації банку, кредитори мають право заявити уповноваженій особі Фонду про свої вимоги до банку в частині, що перевищує суму, виплачену Фондом гарантування вкладів фізичних осіб. Іншого способу та механізму отримання грошових коштів від банку, що перебуває на стадії ліквідаційної процедури, чинним законодавством не передбачено. Крім того, відповідно до п.9 ч.1 ст.37 Закону України «Про виконавче провадження» у разі здійснення тимчасової адміністрації неплатоспроможного банку або ліквідації банку відповідно до Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» виконавче провадження підлягає обов'язковому зупиненню.

Представник апелянта підтримав апеляційну скаргу , просив рішення суду першої інстанції скасувати, в задоволенні позовних вимог відмовити.

Позивач просив відхилити апеляційну скаргу , а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обгрунтованість постановленого рішення в цій частині, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню із наступних підстав.

Судом встановлено, що 23 квітня 2014 року між ОСОБА_3 та ПАТ КБ "АКТИВ-БАНК" був укладений договір № ДФО-37-175884 строкового вкладу "Актив прибутковий" (а.с.7).

Відповідно до п. 1.1 договору Банк відкрив вкладнику депозитний рахунок та прийняв на нього грошові кошти у сумі 35 000 дол. США на умовах визначених цим Договором та зобов'язався повернути суму вкладу та нараховані за ним проценти на умовах і в порядку, передбачених Договором.

Пунктом 1.2-1.3 договору визначено, що строк дії договору становить з 23.04.2014 року по 23.07.2014 року, з процентною ставкою за вкладом 10 % річних.

З матеріалів справи вбачається, що позивачем на виконання умов договору було внесено депозитні кошти на рахунок ПАТ КБ "АКТИВ-БАНК", що підтверджується платіжним дорученням від 23.04.2014 року (а.с.4).

По закінченню строку дії договору банк кошти позивачу не повернув та 23 липня 2014 року направив ОСОБА_3 повідомлення про невиконання вимоги про повернення вкладу, яким підтвердив взяття на облік коштів у сумі 35 000 дол. США (а.с.5).

Судом встановлено, що відповідно до постанови Правління Національного Банку України від 23.12.2014 року № 838 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «КБ «Актив-Банк» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 24.12.2014 № 158 «Про початок процедури ліквідації ПАТ «КБ «АКТИВ-БАНК».

По іншим вкладам, які мав ОСОБА_3 на депозитних рахунках відповідача, Фондом гарантування вкладів позивачу було виплачено гарантовані 200 000 грн., однак кошти за договором № ДФО-37-175884 строкового вкладу "Актив прибутковий" від 23 квітня 2014 року не були покриті виплатою 200 000 грн.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив із того, що застосування Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», який регулює правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду, порядок виплати фондом відшкодування за вкладами, ніяким чином не перешкоджає вкладнику звернутися до суду за захистом порушеного права та вимагати стягнення сум, які йому не повернуті за системою гарантування , виходячи із норм ЦК України та умов договору банківського вкладу.

Відповідно до положень ст. ст. 525-526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язань або одностороння зміна його умов не допускається.

Згідно ч. 1 ст. 1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором.

Статтею 2 Закону України «Про банки та банківську діяльність» визначено, що вклад (депозит) - це кошти в готівковій або у безготівковій формі, у валюті України або в іноземній валюті, які розміщені клієнтами на їх іменних рахунках у банку на договірних засадах на визначений строк зберігання або без зазначення такого строку і підлягають виплаті вкладнику відповідно до законодавства України та умов договору.

Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 1060 ЦК України договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад). Договором може бути передбачено внесення грошової суми на інших умовах її повернення.

За договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім вкладів, зроблених юридичними особами на інших умовах повернення, які встановлені договором.

Загальний порядок залучення банками України банківських вкладів від юридичних і фізичних осіб на їх вкладні (депозитні) рахунки регулюється Положенням про порядок здійснення банками України вкладних (депозитних) операцій з юридичними і фізичними особами, затвердженим постановою Правління Національного банку України від 3 грудня 2003 року № 516, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 29 грудня 2003 року за № 1256/8577 (далі - Положення).

Згідно із цим Положенням договір банківського вкладу (депозиту) укладається на умовах видачі вкладу (депозиту) на першу вимогу [вклад (депозит) на вимогу] або на умовах повернення вкладу (депозиту) зі спливом встановленого договором строку [строковий вклад (депозит)].

Таким чином, апеляційна інстанція погоджується з аргументованим висновком суду першої інстанції про те, що відповідач зобов'язаний повернути позивачу депозитний внесок у розмірі на загальну суму 35 тисяч доларів США, що станом на день постановлення рішення згідно з курсом НБУ становить 551 908 грн., оскільки видача коштів за розпорядженням клієнта є обов'язком банку, встановленим ЦК України та умовами Договору.

Щодо розміру стягнутої з відповідача суми, то апеляційна скарга не містить посилання на неправильність розрахунку суми, що підлягала виплаті.

Також посилання відповідача на п. 1 ч. 5 ст. 36 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" не може прийматись судом до уваги з огляду на ту обставину, що позивач за захистом свого порушеного права звернувся до суду 3 грудня 2014 року, а тимчасова адміністрація була запроваджена та призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію в Публічне акціонерне товариство " Комерційний банк «Актив-Банк" 24 грудня 2014 року, тобто до запровадження в Банку тимчасової адміністрації.

З огляду на зазначене, положення п. 1 ч. 5 ст. 36 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» не поширюється на спірні правовідносини.

Крім того, судова колегія погоджується із висновком суду першої інстанції щодо права особи на судовий захист, гарантований Конституцією України, незалежно від того розпочата процедура ліквідації банку чи ні.

За таких обставин колегія суддів вважає, що суд першої інстанції повно і всебічно з'ясував обставини справи, зібраним доказам дав належну оцінку та прийшов до правильного висновку про часткове задоволення позовних вимог.

Постановлене судом рішення відповідає вимогам матеріального та процесуального права і не може бути скасоване з підстав, що наведені в апеляційній скарзі.

Керуючись ст..ст. 303, 308, 313-315 ЦПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації в ПАТ «КБ «Актив-банк» Шевченка Олександра Володимировича відхилити.

Рішення Подільського районного суду м. Києва від 26 грудня 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом 20 днів з дня набрання ним законної сили шляхом подання до цього суду касаційної скарги.

Головуючий:

Судді :