Справа № 724/224/15-ц
Провадження № 2/724/272/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 березня 2015 року Хотинський районний суду Чернівецької області в складі:

головуючого судді: Руснака А.І.

при секретарі: Трофа М.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Хотин справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на 1/2 частину житлового будинку, -

В С Т А Н О В И В:

09.02.2015 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2 про визнання права власності на 1/2 частину житлового будинку.

В якій просить визнати за ним право власності на 1/2 частину житлового будинку з належними до нього господарськими будівлями та спорудами, який розташований по АДРЕСА_1

В обгрунтування позову посилається на те, що 05 травня 2004 року він уклав договір дарування, яким подарував належний йому на праві спільної сумісної власності з відповідачкою ОСОБА_2 житловий будинок, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 їхній онучці ОСОБА_3.

Зазначає, що 07.06.2012 року Хотинський районний суд Чернівецької області виніс рішення, згідно якого визнав недійсним договір дарування житлового будинку з належними до нього господарськими будівлями й спорудами, що розташований по АДРЕСА_1

Проте 26.07.2012 року дане рішення було скасовано Апеляційним судом Чернівецької області. В зв'язку з чим ОСОБА_1 надіслав касаційну скаргу на ухвалу Апеляційного суду Чернівецької області до Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ, яку суд розглянув і 05 жовтня 2012 року виніс ухвалу про її відхилення.

Вказує, що на час укладення договору дарування позивачем на користь ОСОБА_3, а також на час розгляду справи за його позовом до ОСОБА_3 про визнання його недійсним, як в першій інстанції так і в апеляційній та касаційній, відповідачці не було відомо про відчуження спільно набутого майна під час шлюбу та про спір відносно нього в судовому порядку, так як вона проживала в іншому місці, а по приїзду він її нічого не повідомляв. Про факт відчуження їй стало відомо тільки в серпні 2013 року із слів позивача та надано копію документів для ознайомлення (договору, позовних заяв, рішень судів тощо). Після того як вона довідалась відразу звернулась з заявою до Хотинського РВ УМВС України в Чернівецькій області про порушення її права на власність ним та приватним нотаріусом який посвідчив договір. Отримавши відповідь Хотинського РВ, зібравши всі необхідні документи вона відразу звернулась до Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ, а пізніше і до Апеляційного суду Чернівецької області з заявою про перегляд рішень суду у зв'язку з ново виявленими обставинами.

На що, Вищий спеціалізований суд заяву ОСОБА_4 розглянув та виніс рішення, яким відмовив її у відкритті провадження, так як ним будь-яке рішення про скасування, зміну рішення Хотинського районного суду Чернівецької області чи рішення Апеляційного суду Чернівецької області по даній справі не приймалось.

На підставі відмови Вищого Спеціалізованого Суду України вона звернулась до Апеляційного суду Чернівецької області з такими ж вимогами, який її заяву розглянув і в ухвалі про відмову від 05.03.2014 року зазначив, що ОСОБА_2 має право звернутись до Хотинського районного суду Чернівецької області з окремим позовом про захист її порушеного права власності.

У вересні 2014 року відповідачка ОСОБА_2 звернулась до Хотинського районного суду Чернівецької області з позовною заявою до позивача, ОСОБА_3 та ОСОБА_5 про скасування вищенаведеного договору дарування будинку та визнання за нею права власності на 1/2 частину будинку з належними до нього господарськими будівлями та спорудами набутого за час шлюбу.

08 грудня 2014 року Хотинський районний суд Чернівецької області задовольнив її позовні вимоги та визнав недійсним договір дарування житлового будинку, що розташований по АДРЕСА_1 укладений між позивачем і ОСОБА_3 та визнав за нею право власності на 1/2 частину житлового будинку з належними до нього господарськими будівлями та спорудами.

У зв'язку з цим фактично право спільної сумісної власності на майно набуте в шлюбі припинилось, так як відповідачка ОСОБА_2. в законний спосіб виділила належну її частку, яка відповідно до чинного законодавства України є рівною.

Тому за наведених вище обставин позивач ОСОБА_1, як співвласник в спільній сумісній власності має право виділити свою частку на майно набуте в шлюбі, тому і просить суд задовольнити його позовну заяву в повному обсязі.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з'явився, але від його представника ОСОБА_6 надійшла заява, в якій він просить справу слухати в його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з'явилася, але від від її представника ОСОБА_7 надійшла заява, в якій він просить справу слухати в його відсутності, позовні вимоги визнає в повному обсязі.

Вивчивши та дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов обґрунтований та такий, що підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що 05 травня 2004 року позивач ОСОБА_1, який перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачкою ОСОБА_2 уклав договір дарування, відповідно до умов якого, подарував належний на праві спільної сумісної власності житловий будинок, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 своїй онучці ОСОБА_3.

Як вбачається з матеріалів справи, договір був посвідчений приватним нотаріусом Бричаєвим Ю.В. за № 289 і зареєстрований в Хотинському комунальному районному бюро технічної інвентаризації 12.05.2004 року.

Також судом встановлено, що 07 червня 2012 року Хотинський районний суд Чернівецької області виніс рішення в цивільній справі № 2-305/2012 року за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, третьої особи ОСОБА_9 про визнання недійсним договору дарування житлового будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_1

Згідно вказаного рішення, позовну заяву ОСОБА_1 Хотинським районним судом Чернівецької області задоволено в повному обсязі та визнано недійсним договір дарування житлового будинку з належними до нього господарськими будівлями та спорудами, що розташований по АДРЕСА_1

Однак, як вбачається з матеріалів справи Апеляційним судом Чернівецької області 26.07.2012 року рішення Хотинського районного суду Чернівецької області від 07 червня 2012 року про задоволення позовних вимог ОСОБА_1 було скасовано.

Ухвалою Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 05 жовтня 2012 року було відхилено касаційну скаргу ОСОБА_1

Як встановлено судом відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу, серії НОМЕР_1 підтверджується той факт, що між позивачем ОСОБА_1 та ОСОБА_2, 29 жовтня 1953 року дійсно був зареєстрований шлюб, про що відповідно був зроблений актовий запис № 974.

Статтею 60 СК України визначено, що майно набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності.

Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до ч. 2 ст. 317 ЦК України визначено, що на зміст права власності не впливають місце проживання власника на проживання власника та місцезнаходження майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним, ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права, чи обмежений у його здійсненні.

Згідно ст. 368 ч. 3 ЦК України майно набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором, або законом.

Таким чином, виходячи з вищенаведеного та зважаючи на положення наведених норм закону та встановлені обставини справи, а саме те, що позивач ОСОБА_1 є співвласником в спільній сумісній власності подружжя та має право на виділення своєї частки з майна набутого в шлюбі, суд вважає, що позовну заяву ОСОБА_1 слід задовольнити в повному обсязі.

Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, з відповідача ОСОБА_2 слід стягнути на користь позивача ОСОБА_1 судові витрати в розмірі 243,60 гривень.

На підставі викладеного, та керуючись ст. 60 СК України, ч. 1, 2 ст. 317, ч. 1 ст. 319, ч. 1 ст. 321, ч. 3 ст. 368 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 57 - 60, ч. 1 ст. 88, ст.ст. 209-212, 215, 218 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 про визнання права власності на 1/2 частину житлового будинку - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, жителем АДРЕСА_1 право власності на 1/2 частину житлового будинку з належними до нього господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 яка набута в спільній власності під час шлюбу, який був зареєстрований 29 жовтня 1953 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2.

Стягнути з ОСОБА_2, жительки АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_1, жителя с. Колінківці Хотинського району Чернівецької області судовий збір у розмірі 243, 60 грн.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Чернівецької області через Хотинський районний суд терміном десять днів з дня його проголошення, а особами, які не були в судовому засіданні в той же термін і в цьому ж порядку з дня отримання ними копії рішення суду.

Суддя: А.І.Руснак