Справа № 209/1533/15-ц
Провадження № 2/209/988/15
09 червня 2015 року Дніпровський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді Решетник Т.О.,
за участю секретаря Погрібної О.В.,
розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Дніпродзержинську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи: Дніпровський районний відділ у м. Дніпродзержинську Головного управління Департаменту міграційної служби України в Дніпропетровській області, Товариство з обмеженою відповідальністю "Абонент ХХІ" про втрату права користування житлом колишнього члена сім'ї власника, -
Позивачка ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом, в якому просить визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житлом у квартирі за адресою: АДРЕСА_1, належної їй на праві власності, з подальшим зняттям ОСОБА_2 ОСОБА_3 РВ у м. Дніпродзержинську ГУ ДМС України у Дніпропетровській області з реєстрації в квартирі АДРЕСА_1.
На обґрунтування своїх позовних вимог зазначає, що вона, ОСОБА_1 є власником квартири за адресою: АДРЕСА_1 на підставі: свідоцтва про право на спадщину за заповітом, посвідченого державним нотаріусом Третьої Дніпродзержинської державної нотаріальної контори 21.09.2001 року на 1/3 частину квартири після померлого ОСОБА_4, договору купівлі-продажу 1/3 частини квартири, посвідченого державним нотаріусом Третьої Дніпродзержинської державної нотаріальної контори 28.09.2004 року, свідоцтвом про право на спадщину за заповітом, посвідченого державним нотаріусом Третьої Дніпродзержинської державної нотаріальної контори 18.03.2005 року, на 1/3 частину квартири після померлої ОСОБА_5. Відповідно до особистого рахунку на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 в квартирі зареєстровані вона, ОСОБА_1, власниця житла та ОСОБА_2, її дядько. ЇЇ бабуся ОСОБА_5 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 року. Після смерті вона була знята з реєстрації в зазначеній квартирі. В 1994 році ОСОБА_2 приїхав до міста Дніпродзержинська та був зареєстрований за місцем проживання її бабусі ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_1. Фактично він не проживав в зазначеній квартирі, т.я. зареєструвавши шлюб, проживав у своєї дружини. Їй відомо, що багато років тому вони розірвали шлюб і до цього часу їй не відомо місце проживання чи фактичного перебування ОСОБА_2 За період своєї реєстрації і в той же час не проживання ОСОБА_2 не намагався вселитися в спірну квартир, при тому, в цьому йому ніхто не перешкоджав. Вона, як власник житла на протязі останніх років підтримує санітарно-гігієнічний стан квартири у належному вигляді, робить як косметичні, так і капітальні роботи в квартирі, а саме заміна вікон, труб водопостачання, каналізації та інше. Вона постійно сплачує квартирну плату та комунальні послуги, але їй доводиться проводити ці сплати не тільки за себе, а і за людину, яка тільки зареєстрована в квартирі. На теперішній час вона не має матеріальної можливості сплачувати комунальні послуги за ОСОБА_2 Реєстрація відповідача в її квартирі не дає їй можливості оформити субсидії для сплати комунальних послуг відносно квартири, власником якої є тільки вона. Це заважає їй здійснювати в повному обсязі право користування її власністю. Між нею та ОСОБА_2 не було укладено ніяких угод відносно зберігання за ним права користування житлом у випадку його відсутності у ньому.
Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з'явилась, надала суду заяву з клопотанням про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує проти ухвалення заочного рішення у справі.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином відповідно до вимог ст.ст.74-76 ЦПК України, про поважність причин неявки суд не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності не надав, з клопотанням про відкладення розгляду справи до суду не звертався, а також не скористався правом надання заперечень проти позову.
Представник третьої особи - Товариства з обмеженою відповідальністю "Абонент ХХІ", в судове засідання не з'явився, надали до суду заяву про розгляд справи без присутності їх представника, заперечень проти позову не мають.
Представник третьої особи - Дніпровський районний відділ у м. Дніпродзержинську Головного управління Департаменту міграційної служби України в Дніпропетровській області, в судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи без участі представника ГУ ДМС України в Дніпропетровській області.
Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
У зв'язку з чим суд, з урахуванням згоди позивача, вважає за можливе провести заочний розгляд справи та вирішити справу у порядку заочного розгляду на підставі наявних у справі доказів.
Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється
Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази у сукупності з нормами чинного законодавства України, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.
У судовому засіданні встановлено, що позивачу ОСОБА_1. на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, посвідченого державним нотаріусом Третьої Дніпродзержинської державної нотаріальної контори 21.09.2001 року належить 1/3 частина квартири, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 після померлого ОСОБА_4.
Право власності на 1/3 частину квартири АДРЕСА_1 зареєстровано за ОСОБА_1 Дніпродзержинським бюро технічної інвентаризації за реєстровим номером № 213778, що підтверджується реєстраційним надписом на свідоцтві про право на спадщину за заповітом (а.с.9 об.).
Крім того, позивачу ОСОБА_1. на підставі договору купівлі-продажу 1/3 частини квартири від 28.09.2004 року, укладеного між ОСОБА_7 та ОСОБА_1, посвідченого державним нотаріусом Третьої Дніпродзержинської державної нотаріальної контори, належить 1/3 частина квартири, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1.
14 жовтня 2004 року Дніпродзержинським бюро технічної інвентаризації за ОСОБА_1 було зареєстроване право власності на 1/3 частину квартири АДРЕСА_1, що підтверджується витягом про реєстрацію прав власності на нерухоме майно (а.с.10).
Крім того, позивачу ОСОБА_1. на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, посвідченого державним нотаріусом Третьої Дніпродзержинської державної нотаріальної контори 18.03.2005 року належить 1/3 частина квартири, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 після померлої ОСОБА_8.
28 березня 2005 року Дніпродзержинським бюро технічної інвентаризації за ОСОБА_1 було зареєстроване право власності на 1/3 частину квартири АДРЕСА_1, що підтверджується витягом про реєстрацію прав власності на нерухоме майно (а.с.11).
У вищевказаній квартирі АДРЕСА_1, крім власника ОСОБА_1, зареєстрований дядько позивача ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується особовим рахунком НОМЕР_1 від 28.03.2015 року, виданим ТОВ "Абонент ХХІ" (а.с.14).
Проте, ОСОБА_2 не проживає за місцем своєї реєстрації, що підтверджується актами про не проживання від 01.09.2014 року, 27.03.2015 року, які складені сусідами позивача та відповідача по місцю їх реєстрації, а саме ОСОБА_9, ОСОБА_10 та затверджені начальником дільниці № 1 ТОВ "Крона" ОСОБА_11, і згідно яких відповідач в спірній квартирі не проживає з 1994 року по теперішній час (а.с.15, 16).
Відповідно до квитанцій ТОВ "Інфо-Ком" сплату за спожиті житлово-комунальні послуги здійснює особисто позивачка в повному обсязі (а.с. 19-30).
З матеріалів справи вбачається, що згідно бази даних Управління інформаційно-аналітичного забезпечення ГУМВС України в Дніпропетровській області: гр. ОСОБА_2 з заявами та повідомленнями про усунення перешкод у користуванні житловим приміщення, розташованим за адресою: АДРЕСА_1, в період з 01.01.2014 р. по т.ч. не звертався, що підтверджується листом Дніпровського РВ Дніпродзержинського МУ ГУМВС України в Дніпропетровській області від 01.04.2015 р. №7026 (а.с. 18) .
Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_2 не звертався на дільницю № 1 ТОВ "Крона" з заявами про перешкоди йому у проживанні за вищевказаною адресою в період з 1994 року по теперішній час, що підтверджується довідкою від 27.03.2015 року, виданою начальником дільниці № 1 ТОВ "Крона" (а.с.17).
Згідно ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.
Відповідно до ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.
Відповідно до ч.2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Таким чином, суд дійшов до висновку, що відповідач ОСОБА_2 дійсно відсутній в квартирі АДРЕСА_1 більше ніж один рік без поважних причин. Відсутність у відповідача інтересу до спірної квартири, як до приміщення, що потрібне йому для проживання, відсутність фактів створення відповідачу з боку позивача перешкод у проживанні в цій квартирі, достовірно встановлені судом у судовому засіданні.
Враховуючи зазначені вище обставини та положення закону, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 в частині визнання відповідача таким, що втратив право користування житлом (квартирою), є обґрунтованими і підлягають задоволенню.
Вирішуючи позовні вимоги в частині зняття відповідача з реєстрації, суд виходить з того, що згідно ст. 7 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні", зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі: заяви особи або її законного представника; судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою; свідоцтва про смерть; інших документів, які свідчать про припинення: підстав для перебування на території України іноземців та осіб без громадянства; підстав для проживання або перебування особи у спеціалізованій соціальній установі, закладі соціального обслуговування та соціального захисту; підстав на право користування житловим приміщенням.
Визнання відповідача таким, що втратив право користування жилим приміщенням (квартирою), вже є достатньою підставою для зняття його з реєстрації місця проживання в такому жилому приміщенні в порядку ст. 7 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні".
За наведених обставин у задоволенні позовних вимог в цій частині слід відмовити.
Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат та враховуючи волевиявлення позивача щодо відсутності необхідності стягувати з відповідача сплачений позивачем судовий збір, суд приходить до висновку, що судові витрати у справі відшкодування не підлягають.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 3, 10, 11, 57-61, 88, 169, 209, 212-215, 218, 224-226, 232 ЦПК України, суд, -
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи: Дніпровський районний відділ у м. Дніпродзержинську Головного управління Департаменту міграційної служби України в Дніпропетровській області, Товариство з обмеженою відповідальністю "Абонент ХХІ" про втрату права користування житлом колишнього члена сім'ї власника - задовольнити частково.
Визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житлом у квартирі, розташованій за адресою: АДРЕСА_1.
У задоволенні решти позовних вимог ОСОБА_1 - відмовити.
Заочне рішення суду набирає законної сили в порядку передбаченому ст.ст. 223, 232 ЦПК України.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача про перегляд заочного рішення, яка може бути подана відповідачем протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.
Заочне рішення суду може бути оскаржене позивачем протягом десяти днів з дня проголошення рішення шляхом подання апеляційної скарги до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Дніпровський районний суд м. Дніпродзержинська.
Суддя Т.О. Решетник