У х в а л а

іменем україни

24 червня 2015 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Дем'яносова М.В.,

суддів: Дьоміної О.О.,

Парінової І.К.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_2 до Державного підприємства «Іллічівський морський торговельний порт» про стягнення невиплаченої частини заробітної плати, за касаційною скаргою ОСОБА_2 на рішення апеляційного суду Одеської області від 15 січня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У травні 2014 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до Державного підприємства «Іллічівський морський торговельний порт» про стягнення невиплаченої частини заробітної плати.

Рішенням Іллічівського міського суду Одеської області від 02 жовтня 2014 року позов ОСОБА_2 задоволено.

Стягнуто з Державного підприємства «Іллічівський морський торговельний порт» на користь ОСОБА_2 не виплачену частину заробітної плати у вигляді доплати за класність у розмірі 32 888 грн 02 коп.

Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

Рішенням апеляційного суду Одеської області від 15 січня 2015 року рішення Іллічівського міського суду Одеської області від 02 жовтня 2014 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_2 відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати рішення суду апеляційної інстанції, мотивуючи свою вимогу порушенням судом норм процесуального права й неправильним застосуванням норм матеріального права, та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційних скарг, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційні скарги підлягають відхиленню з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Установлено, що ОСОБА_2 прийнято на роботу водієм автотранспортних засобів автобази з 09 лютого 2010 року (а. с. 6, 10).

Матеріали справи не містять наказу про підтвердження наявної класності водія.

Чинними нормативно-правовими актами України не передбачено норми щодо збереження класності водіям, присвоєної роботодавцем на попередньому місці роботи. Ухвалення рішення щодо цього питання є компетенцією керівника підприємства.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та ухвалюючи нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог суд апеляційної інстанції виходив із того, що позивача було прийнято на роботу водієм автотранспортних засобів, із заявою про підтвердження або визнання класності до відповідача він не звертався.

Доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судами норм матеріального права і порушення норм процесуального права при їх ухваленні та в основному зводяться до переоцінки доказів і незгоди з висновками судів по їх оцінці.

Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_2 відхилити, рішення апеляційного суду Одеської області від 15 січня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий: М.В. Дем'яносов

Судді: О.О. Дьоміна

І.К. Парінова