З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
"02" липня 2015 р. м. Жмеринка
Жмеринський міськрайонний суд Вінницької області в складі:
головуючого судді: Саландяк О.Я.
секретаря: Кащенко Г.Р.,
за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача ОСОБА_1
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Жмеринці цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Відділу громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб Жмеринського РУ ГУМВС України у Вінницькій області, третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача ОСОБА_1 про усунення перешкод у здійсненні права власності, зняття з реєстрації та визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням,-
ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_1, ОСОБА_1, ОСОБА_5 про усунення перешкод у здійсненні права власності, зняття з реєстрації у житловому приміщенні за адресою м. Жмеринка, вул. Кірова, 173/ 27 Вінницької області, мотивуючи вимоги тим, що дана квартира на підставі свідоцтва про право власності на житло від 26.02.1998 р. належить їй. Відповідач ОСОБА_1 є її онуком, тому був прописаний у її квартирі, після його одруження в даній квартирі була зареєстрована і його сімя ОСОБА_1, ОСОБА_5 наприкінці травня 2014 р. відповідачі виїхали на постійне місце проживання до Іспанії, де до цього часу і проживають, однак із реєстрації не були зняті. Із даного часу відповідачі не проживають у її квартирі. Збереження реєстрації відповідачів змушує позивачку нести додаткові витрати по оплаті житлово-комунальних послуг, перешкоджає вільному користуванню та розпорядженню її майном. Збільшивши позовні вимоги, просить на підставі ст.ст. 71-72 ЖК України, 405 ЦК України усунути перешкоди у здійсненні права власності, зняти вказаних осіб з реєстрації та визнати відповідачів такими, що втратили право користування житловим приміщенням квартирою № 27 по вул. Кірова, 173 в м. Жмеринка Вінницької області. (а.с. 2-3, 39-40)
Ухвалою суду від 22.05.2015 р. до участі в справі залучено в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору співвласника житла - ОСОБА_1. (а.с. 33)
В судовому засіданні 16.06.2015 року позивачка ОСОБА_2 всі позовні вимоги підтримала за викладених в позовній заяві підстав, просила позов задовольнити, судові витрати віднести на її рахунок. Не заперечила проти ухвалення заочного рішення у справі, про що заявила суду. Додатково та на запитання пояснила, що вона та третя особа ОСОБА_1 є співвласниками квартири в м. Жмеринка, вул. Кірова, 173/ 27. ОСОБА_1 у вказаній квартирі не проживає та не зареєстрований. ОСОБА_6- її чоловік та він помер 06.02.2015 року. Відповідачі це син, невістка та внук третьої особи ОСОБА_1 та внук, дружина внука та правнук позивачки, які до виїзду проживали у вказаній квартирі як члени однієї сім»ї, а в середині-кінці травня 2014 виїхали на постійне місце проживання за кордон до Іспанії та повертатись в Україну не мають наміру. Вони не знялись із реєстрації бо у них в сім»ї сталась трагедія, загинув близький родич. Спору не існує, однак реєстрація відповідачів не дає можливості позивачці вільно користуватись своїм майном, вона не може оформити субсидію, несе зайві витрати на комунальні послуги. Домовленості із відповідачами не існує, поважних причин їх не проживання немає. У судове засідання, що призначене на 02.07.2015 року позивачка не з»явилась, надала суду заяву (а.с.52) у якій просила надалі справу розглядати у її відсутність, не заперечила проти винесення заочного рішення у справі.
Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_1 виступив на стороні позивача, не заперечував щодо задоволення позову. Додатково пояснив, що відповідачі це його син, невістка та внук, які в середині (точної дати вказати не може) травня 2014 року виїхали на постійне місце проживання до Іспанії та без поважної причини понад рік у квартирі, де він є співвласником не проживають, а тому втратили право на користування вказаним житлом та підлягають зняттю з реєстрації., не заперечив проти винесення заочного рішення у справі.
Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Відділ громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб Жмеринського РУ ГУМВС України у Вінницькій області представника до суду не направив, надав письмові заперечення (а.с.35-37, 51-52) у яких висловив думку, що належною особою у вказаному спорі має бути Управління Державної міграційної служби України у Вінницькій області, що розташоване в м.Вінниці по вул. Театральній, 10.
Відповідачі ОСОБА_1, ОСОБА_1, ОСОБА_5 в судові засідання не зявились, з невідомих суду причин, про день, час і місце розгляду справи за зареєстрованим у встановленому порядку місцем проживання (а.с.20-22), повідомлялись належним чином, про що свідчать відмітки на конвертах про відсутність за зазначеною адресою (а.с. 42, 50), заяви про відкладення розгляду справи, розгляд справи у їх відсутність не надали, поважності причин неявки суду не повідомили, позов не оспорили.
Згідно ст.74 ЦПК України судова повістка надсилається фізичним особам за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. У разі відсутності осіб, які беруть участь у справі за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. А тому слід вважати, що відповідач належним чином повідомлений про час та місце слухання справи, свій обовязок повідомити суд про причини неявки у судове засідання, передбачений ч.2 ст. 77 ЦПК України не виконав, позов не оспорив.
Підстав для відкладення розгляду справи, передбачених ст. 169 ЦПК України не вбачається.
Відповідно до ч.1 ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповноважними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Відповідно до ст.224 ЦПК України, суд, з врахуванням позиції позивача, вважає можливим розглянути справу у відсутність відповідача на підставі наявних у справі матеріалів про права та взаємовідносини сторін та ухвалити заочне рішення, оскільки проти цього не заперечив позивач, про що заявив суду.
Заслухавши пояснення позивачки, третьої особи ОСОБА_1, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню.
Судом встановлено, відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 26.02.1998 р. квартира АДРЕСА_1 належить на праві спільної сумісної власності ОСОБА_6, ОСОБА_2 та ОСОБА_1. Право власності на вказану квартиру зареєстровано в органах БТІ. (а.с. 7)
06.02.2015 р. ОСОБА_6 помер.(а.с. 8)
Згідно особового рахунку на квартиру АДРЕСА_2 (а.с. 9) за даною адресою зареєстровані позивачка ОСОБА_2 та відповідачі ОСОБА_1, ОСОБА_1 та ОСОБА_5
З акту від 01.04.2015 р. (а.с. 6) вбачається, що відповідачі ОСОБА_1, ОСОБА_1 та ОСОБА_5 з червня 2014 р. не проживають в ІНФОРМАЦІЯ_1.
Судом встановлено, що відповідачі добровільно залишили житло у червні 2014 році, без поважних причин не проживають в квартирі, не несуть витрат по її утриманню. Фактичне місце їх проживання не відоме. Будь-яких перешкод для проживання і користування квартирою їм не чинили.
Договір про користування даним житловим приміщенням відповідачі з позивачкою чи іншим співвласником квартири не укладали.
Згідно ч.1, 2, 7 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд і має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону; діяльність власника може бути обмежена чи припинена або власника може бути зобов'язано допустити до користування його майном інших осіб лише у випадках і в порядку, встановлених законом.
Згідно ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
Відповідно до ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому засіданні.
Відповідно до ст. 405 ч. 2 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
За таких обставин, суд прийшов до висновку, що відповідачів ОСОБА_1, ОСОБА_1 та ОСОБА_5
слід визнати такими, що втратили право на користування житлом квартирою № 27по вул. Кірова, 173 в м. Жмеринка Вінницької області, що позбавляє останніх права на користування вказаним житловим приміщенням.
Право власника даного будинку позивачки ОСОБА_2, порушене, тому відповідно до вимог ст. 391 ЦК України, підлягає захисту.
Вимоги позивача про усунення перешкод в користуванні квартирою та зобов»язання Відділу громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб Жмеринського РУ ГУМВС України у Вінницькій області зняти з реєстрації ОСОБА_1, ОСОБА_1 та ОСОБА_5 до задоволення не підлягають, оскільки позивачем не визначено яким шляхом суд має усунути вказані перешкоди, та є передчасними, оскільки відповідно до ч.1 ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу місця реєстрації за новим місцем проживання, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть. Тобто наявність рішення про визнання особи такою, що втратила право на користування житлом, що набуло законної сили, є достатньою підставою для його виконання належним органом виконавчої влади у сфері вказаних правоввідносин шляхом зняття з реєстрації такої особи і не потребує судового врегулювання, крім випадків відмови таких органів у знятті з реєстрації. Крім того, позивачем, що ставить таку вимогу не заявлено про залучення в якості відповідача відповідну установу, а лише вказано в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Відділу громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб Жмеринського РУ ГУМВС України у Вінницькій області. Тому позовні вимоги позивача, що розглядаються судом в межах заявлених вимог в цій частині до задоволення не підлягають.
Відповідно до ст.ст. 319, 391, 405 ч. 2 ЦК України, ст. 72 ЖК України, ст.ст. 5, 8, 10, 11, 57, 60, 61, 158, 209, 212, 214, 215, 224-226 ЦПК України, суд, -
Позов задовольнити частково.
Визнати ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, такими, що втратили право на користування житлом квартирою № 27 по вул. Кірова, б.173 в м. Жмеринка Вінницької області.
В задоволенні решти вимог - відмовити.
Судові витрати віднести на користь позивача.
На рішення суду присутніми особами може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Вінницької області через Жмеринський міськрайонний суд Вінницької області протягом десяти днів з дня його проголошення, а особами, що були відсутні при його проголошенні у цей же строк з часу отримання копії рішення.
Заочне рішення може бути переглянуто за письмовою заявою відповідачів, яку вони можуть подати протягом десяти днів з дня отримання його копії.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому Цивільним процесуальним кодексом України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Повний текст рішення виготовлено 02.07.2015
Суддя