Дата документу 19.06.2015
Справа № 501/5535/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 червня 2015 року Іллічівський міський суд Одеської області у складі:

головуючого судді - Пушкарського Д.В.,

при секретарі Тимко М.Л.,

за участю:

представника позивача ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2,

представника відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Іллічівська Одеської області цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_4, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

В С Т А Н О В И В:

До суду звернулось ПАТ «УкрСиббанк» з позовом до ОСОБА_4, ОСОБА_2, в якому (згідно змін та уточнень в остаточній редакції) просить стягнути з відповідачів солідарно суму боргу по поверненню кредитних коштів, процентів за користування кредитом за Договором про надання споживчого кредиту №0 від 04 липня 2008 року в розмірі 66331,01 доларів США, що за курсом НБУ станом на 23.03.2015 року становить 1535549,61 гривень, та стягнути з відповідачів сплачений судовий збір в розмір 3654,00 гривень. Позивач просить в резолютивній частині рішення суду встановити, що виконання рішення здійснювати за курсом встановленим НБУ України на день виконання рішення суду (а.с.2-4, 110-111).

Свої вимоги позивач мотивує тим, що відповідач на підставі договору про надання споживчого кредиту №0 від 04 липня 2008 року отримав кредит в іноземній валюті в сумі 67700,00 дол. США зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 14% строком до 02 липня 2038 року та зобов'язався своєчасно погашати заборгованість за кредитом та відсотками. 04 лютого 2009 року між позивачем та відповідачем було укладено додаткову угоду, за якою сторони дійшли згоди про перенесення строків виконання зобовязань за договором.

З метою виконання зобовязань між позивачем та відповідачем ОСОБА_2 було укладено договір поруки №215493 від 04 липня 2008 року за яким поручитель зобовязувався відповідати у повному обсязі за виконання позичальником усіх зобовязань, що виникли з кредитного договору.

В обумовлені строки позичальник своїх зобов'язань по поверненню кредиту і сплаті відсотків не виконує, у зв'язку з чим станом на 20.10.2014 року заборгованість відповідача ОСОБА_4 склала 66331 доларів США.

Представник позивача в судовому засіданні підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні заперечувала проти вимог позову.

Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнала та просила відмовити в його задоволенні в повному обсязі.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що на підставі договору про надання споживчого кредиту №0 від 04 липня 2008 року ОСОБА_4 отримав кредит в іноземній валюті в сумі 67700,00 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 14% на рік строком до 02 липня 2038 року та зобов'язався своєчасно погашати заборгованість за кредитом та відсотками (а.с.5-19).

04 лютого 2009 року між позивачем та відповідачем було укладено додаткову угоду, за якою сторони дійшли згоди про перенесення строків виконання зобовязань за договором (а.с.20).

Між позивачем та відповідачем ОСОБА_2 було укладено договір поруки №215493 від 04.07.2008 року за яким поручитель зобовязався відповідати у повному обсязі за виконання позичальником усіх зобовязань, що виникли з кредитного договору та згідно Додаткової угоди від 04 лютого 2009 року №1 до договору поруки від 04 липня 2008 року поручитель надав згоду на зміну основного зобовязання, а саме графіку погашення кредиту (а.с.21-23).

Згідно довідки-розрахунку заборгованості за кредитом станом на 20 грудня 2014 року останній платіж відповідачем ОСОБА_4 здійснено 20 листопада 2013 року в сумі 194,05 доларів США та заборгованість за процентами погашено в сумі 144,00 доларів США 20 лютого 2014 року (а.с.25, 29).

Як вбачається з вимог від 08 вересня 2014 року адресованих відповідачу ОСОБА_4 та відповідачу ОСОБА_2 банк вимагає виконання зобовязань за договором про надання споживчого кредиту від 04 липня 2008 року (а.с.52-55).

Згідно ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно ст.526, ч.1 ст.530 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, актів цивільного законодавства, та у встановлений строк (термін) його виконання.

Згідно ч.1 ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Таким чином, враховуючи, що відповідач ОСОБА_4 не виконує належним чином свої зобов'язання, відповідно до умов кредитного договору, суд приходить до висновку, що вимоги позивача, обґрунтовані та підлягають задоволенню в повному обсязі.

Щодо позовних вимог в частині стягнення заборгованості з відповідача ОСОБА_2 суд зазначає наступне.

Як вбачається з вимоги від 08 вересня 2014 року, адресованої відповідачу ОСОБА_2 банк вимагає виконання зобовязань за договором про надання споживчого кредиту від 04 липня 2008 року (а.с.54-55).

Згідно довідки-розрахунку заборгованості за кредитом станом на 20 грудня 2014 року останній платіж відповідачем ОСОБА_4 здійснено 20 листопада 2013 року в сумі 194,05 доларів США (а.с.25).

Так, поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником (частина перша статті 553 ЦК України).

У разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.

Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки (частини перша, друга статті 554 ЦК України).

Припинення поруки пов'язане, зокрема, із закінченням строку її чинності.

За змістом частини четвертої статті 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя.

Отже, порука - це строкове зобов'язання, і незалежно від того, встановлений строк її дії договором чи законом, його сплив припиняє суб'єктивне право кредитора.

Відповідно до частини першої статті 251 ЦК України строком є певний період у часі, зі спливом якого пов'язана дія чи подія, яка має юридичне значення.

Строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами (частина перша статті 252 ЦК України).

Разом з тим із настанням певної події, яка має юридичне значення, законодавець пов'язує термін, який визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати (статті 251, 252 ЦК України).

Таким чином, умови договору поруки про його дію до повного припинення зобов'язань боржника не свідчать про те, що цим договором установлено строк припинення поруки в розумінні статті 251, частини четвертої статті 559 ЦК України, тому в цьому випадку підлягають застосуванню норми частини четвертої статті 559 ЦК України про те, що порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя.

Як вбачається з додаткової угоди до договору про надання споживчого кредиту (а.с.20) та п.1.3.1. договору про надання споживчого кредиту (а.с.6) чергові платежі боржник повинен був здійснювати не пізніше 30 числа кожного місяця.

Згідно п.1.2. договору поруки від 04 липня 2008 року за №215493 сума основного договору 67700 доларів США (а.с.21).

Оскільки кредитором вимогу про погашення заборгованості відповідачу ОСОБА_2 було направлено 08 вересня 2014 року, а останній платіж ОСОБА_4 здійснив 20 листопада 2013 року та відповідно 20 лютого 2014 року (а.с.25, 29) суд вважає, що позовні вимоги заявлені кредитором до відповідача ОСОБА_2 не можуть бути задоволені.

Так, виходячи з положень частини четвертої ст.559 ЦК України, вимога до поручителя про виконання ним солідарного з боржником зобов'язання за договором повинна бути пред'явлена в судовому порядку в межах строку дії поруки, тобто протягом шести місяців з моменту настання строку погашення чергового платежу за основним зобов'язанням (якщо умовами договору передбачено погашення кредиту періодичними платежами) або з дня, встановленого кредитором для дострокового погашення кредиту в порядку реалізації ним свого права, передбаченого частиною другою ст.1050 ЦК України, або з дня настання строку виконання основного зобов'язання (у разі якщо кредит повинен бути погашений одноразовим платежем).

Аналогічна позиція викладена в Постанові Верховного Суду України по справі 6-53цс14.

Оскільки банк звернувся з позовом до суду 03 листопада 2014 року, суд вважає, що позовна вимога до поручителя предявлена поза шестимісячним строком, який передбачено ч.4 ст.559 ЦК України, а тому позов в цій частині не підлягає задоволенню.

Відповідно до п.14 Постанови ВСУ від 18.12.2009 року «Про судове рішення у цивільній справі» у разі пред'явлення позову про стягнення грошової суми в іноземній валюті, суду слід у мотивувальній частині рішення навести розрахунки з переведенням іноземної валюти в українську за курсом, встановленим Національним Банком України на день ухвалення рішення.

Така ж правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 02 липня 2014 року у справі № 6-79цс14, де зазначено, що незалежно від валюти боргу (тобто грошової одиниці, в якій обчислена сума зобов'язання), валютою платежу, тобто засобом погашення грошового зобов'язання і фактичного його виконання є національна валюта України - гривня.

Курс долара США, встановлений Національним Банком України станом на день ухвалення рішення - 19 червня 2015 року по відношенню до гривні складає 21 грн. 32 коп. Таким чином еквівалент заборгованості за кредитним договором в розмірі 66331,01 доларів США, що підлягає стягненню з відповідача ОСОБА_4 на користь ПАТ «УкрСиббанк», становить 1414177,13 гривень (66331,01 доларів США х 21,32 грн.), що повністю узгоджується з висновками Верховного Суду України.

Відповідно до ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Керуючись ст.ст.213-215 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_4, ОСОБА_2 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» заборгованість за кредитним договором №0 від 04 липня 2008 року в розмірі 66331,01 доларів США, що за курсом Національного Банку України, станом на 19 червня 2015 року (1 долар США - 21,32 грн.), складає 1414177,13 гривень.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» суму сплаченого судового збору в розмірі 3654,00 гривень.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Одеської області через Іллічівський міський суд Одеської області протягом 10 днів з дня його проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час його проголошення, - протягом 10 днів з дня отримання його копії.

Суддя