Справа № 450/2170/14-ц Провадження № 2/450/239/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

/заочне/

"21" квітня 2015 р. Пустомитівський районний суд Львівської області в складі:

головуючого-судді Мельничук І. І.

при секретарі Рибак Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Пустомити цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Дмитрівської сільської ради Пустомитівського району Львівської області про визнання права власності,-

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою, в якій просить визнати за нею право власності в порядку спадкування на 1/2 частину земельної ділянки площею 0,2529 гектарів, яка належала померлій ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про права на спадщину за законом від 23.10.2000 року, виданого Третьою Львівською державною нотаріальною конторою після смерті ОСОБА_3, якому дана земельна ділянка належала на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії НОМЕР_1, виданого на підставі рішення сесії Дмитрівської сільської Ради народних депутатів від 11.12.1997 року №61, та зареєстрованого в книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №81.

Позивачка в обґрунтування позову зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року помер ОСОБА_3, її брат. Після його смерті відкрилася спадщина. 23.10.2000 року Третьою Львівською державною нотаріальною конторою було видано свідоцтво про право на спадщину за законом, згідно з яким, спадкоємцями майна ОСОБА_3 є в рівних частинах його мати ОСОБА_2 та його син ОСОБА_4. Спадкове майно, на яке видане свідоцтво, складається з земельної ділянки для обслуговування житлового будинку і господарських будівель, яка розташована на території с.Попеляни, Дмитрівської сільської Ради, площею 0,2529 гектарів, яка належала померлому ОСОБА_3 на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії НОМЕР_1, виданого на підставі рішення сесії Дмитрівської сільської Ради народних депутатів від 11.12.1997 року №61,та зареєстрованого в книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №81. ІНФОРМАЦІЯ_2 року померла ОСОБА_2, мати позивачки. Після смерті матері, ОСОБА_1, звернулася в Першу Львівську державну нотаріальну контору для оформлення своїх спадкових прав. 20.05.2004 року на її імя було видане свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/2 частину житлового будинку з приналежними до нього господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресом: АДРЕСА_1 Однак, при оформленні спадкових прав на земельну ділянку зясувалося, що відсутній державний акт на право власності на земельну ділянку, яка належить матері ОСОБА_2. Нотаріус позивачці відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину в звязку з відсутністю правовстановлюючих документів на земельну ділянку, та порадив звернутися до суду з позовом про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування.

В судове засідання представник позивача не зявився, проте подав заяву про слухання справи у її відсутності, позовні вимоги підтримала, просили суд позов задоволити.

В судове засідання представник відповідача не зявився і не повідомив суд про причини неявки, хоча були належним чином повідомленим про час та місце судового розгляду справи.

Оскільки відповідач належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, і від нього не надійшло повідомлення про причини неявки, які слід визнати поважними, та посилань на докази, які мають значення для справи, судом ухвалено відповідно до ст. 224 ЦПК провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів.

Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

За змістом ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа мас право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

За змістом ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути - визнання права.

Згідно із ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

З копії свідоцтва про смерть ОСОБА_5, серія НОМЕР_2 від 27.12.1999 року, вбачається, що останній брат позивачки помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року.

З копії свідоцтва про смерть ОСОБА_6, серія НОМЕР_3 від 22.08.2003 року, вбачається, що остання мати ОСОБА_5 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 року.

З копії Державного акту на право приватної власності на землю серії НОМЕР_1, виданого на підставі рішення сесії Дмитрівської сільської Ради народних депутатів від 11.12.1997 року №61, та зареєстрованого в книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №81, вбачається, що ОСОБА_3 передано у приватну власність земельна ділянка площею 0,2529 гектарів, яка знаходиться на території с. Попеляни, Дмитрівської сільської ради, для обслуговування житлового будинку і господарських будівель.

Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом АВН №721834 спадкоємцями майна ОСОБА_3, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 року, є в рівних частинах кожен: його мати ОСОБА_2 та його син ОСОБА_4

Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом НОМЕР_4 спадкоємцем майна ОСОБА_2, померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 року, є її донька ОСОБА_1 Спадкове майно, на яке видано свідоцтво, складається із права на 1/2 житлового будинку з приналежними до нього господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1

Проте, як встановлено судом, ОСОБА_2, за життя не виготовила всі правовстановлюючі документи на належне їй майно.

З копії витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно НОМЕР_5 ОСОБА_2 на праві приватної спільної часткової власності належить 1/2 будинку АДРЕСА_1

З копії заяви про прийняття спадщини, вбачається, що ОСОБА_1 дійсно у встановлені законом строки звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини за заповітом після смерті ОСОБА_2, проте, як встановлено судом, не могла здійснити своє право на спадкування в нотаріальному порядку, оскільки за життя спадкодавиця не виготовила всі належні правовстановлюючі документи на належне їй майно.

Таким чином, представлені суду докази, оцінені судом належним чином кожен окремо на предмет їх достовірності та допустимості, а також їх достатності та взаємний зв'язок у сукупності, встановлені обставини судом свідчать про те, що ОСОБА_2 на праві приватної спільної часткової власності належить 1/2 будинку АДРЕСА_1, Пустомитівського району, Львівської області, проте правовстановлюючі документи спадкодавицею виготовленні не були, на випадок смерті своїм майном остання не розпорядилася, а тому позовні вимоги ОСОБА_1 є підставними та підлягають до задоволення в повному обсязі.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 15, 16, 60, 61, 130, 174, 209, 212, 214, 215, 218 ЦПК України, ст.ст. 15, 16, 331, 392, 1270 ЦК України, -

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_1 задоволити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування на 1/2 частину земельної ділянки площею 0,2529 гектарів, яка належала померлій ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про права на спадщину за законом від 23.10.2000 року, виданого Третьою Львівською державною нотаріальною конторою після смерті ОСОБА_3, якому дана земельна ділянка належала на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії НОМЕР_1, виданого на підставі рішення сесії Дмитрівської сільської Ради народних депутатів від 11.12.1997 року №61, та зареєстрованого в книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №81.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд судового рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

СуддяІ. І. Мельничук