Справа № 761/4116/15-ц
Провадження №2/761/3404/2015
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

11 червня 2015 року Шевченківський районний суд м.Києва у складі:

головуючого: судді - Притули Н.Г.

при секретарі: Паночко О.М.,

за участю представника позивача: ОСОБА_1,

відповідача: ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про встановлення факту проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу, -

В С Т А Н О В И В:

До суду надійшла зазначена справа після скасування рішення Вищим спеціалізованим судом з розгляду цивільних та кримінальних справ.

В позовній заяві з врахуванням заяви про зменшення розміру позовних вимог від 21.04.2015 року позивач просить: встановити факт проживання ОСОБА_3 з ОСОБА_4 однією сім'єю без реєстрації шлюбу в період з 04 серпня 2004 року по 28 жовтня 2005 року.

Свої вимоги позивачка обгунтовувала тим, що в 2000 році вона познайомилась з відповідачем, між ним склались теплі стосунки, які ґрунтувались на взаємоповазі та любові і в зв'язку з цим вони з травня 2001 року почали проживати разом однією сім'єю в орендованій кімнаті. Як зазначає позивач, вони були пов'язані спільним побутом, мали взаємні права та обов'язки, разом відпочивали, зустрічались з рідними та друзями. Разом з ними проживала малолітня донька позивача від іншого шлюбу ОСОБА_5, доглядом та вихованням якої займались сторони.

Позивач зазначає, що в 2004 році вони за спільні кошти купили квартиру АДРЕСА_1 вартістю 22 тис. доларів США, з яких 10 тис. доларів США було взято в кредит відповідачем, а 12 тис. доларів США було зібрано під час спільного проживання. Квартиру було оформлено на відповідача за обопільною згодою. Із спільного бюджету були проведені ремонтні роботи, куплені меблі та сплачувався кредит. Коли вже було придбано квартиру, сторони вирішили зареєструвати шлюбні відносини.

Позивачка зазначає, що встановлення даного факту потрібно їй для подальшого поділу спільного майна подружжя.

В судовому засіданні позивачка та її представник заявлені вимоги підтримали та просили їх задовольнити.

Позивач в судовому засіданні пояснила, що вона познайомилась з відповідачем влітку 2000 року, пізніше почали зустрічатись і жити разом в орендованій квартирі на АДРЕСА_3. Після купівлі квартири на вул.Дегтярівській, восени переїхали в куплену квартиру. В 2003 році молодша дочка почала проживати разом з ними. Весь час вони проживали як подружжя

Відповідач та його представник в судовому засіданні заперечили проти задоволення вимог на тій підставі, що обставини, зазначені позивачем в позовній заяві надумані, так як з червня 1998 року по 03 серпня 2004 року відповідач перебував у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_6. Після розірвання шлюбу в серпні 2004 року, як зазначає відповідач, він продовжував проживати з ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_2 до січня 2005 року. Відповідач зазначає, що він був знайомий з ОСОБА_3 з осені 2002 року, але спілкувались виключно по роботі, так як вона торгувала овочами і фруктами, а відповідач здійснював поставки товару на ринок. У вересні 2004 року відповідач за кредитні та позичені кошти придбав квартиру АДРЕСА_1. З жовтня по грудень 2004 року ОСОБА_3 допомагала проводити ремонтні роботи, оскільки була домовленість, що вона там буде проживати разом з донькою та платити кошти за фактично спожиті послуги. В січні 2005 року, після сварки з колишньою дружиною, переїхав жити до батьків за адресою реєстрації. Після розірвання стосунків з сім'єю, як зазначає відповідач, він сильно страждав і в цей час його підтримала позивачка. Але більш теплі і близькі стосунки з позивачкою виникли в середині весни 2005 року. а фактично почали проживати разом з червня 2005 року на вул.Дегтярівській. Потім 29.10.2005 року було зареєстровано шлюб. Припинені шлюбні відносини між сторонами з 22 жовтня 2013 року. Відповідач стверджує, що будь-якого спільного майна, яке було б набуте в період з 01.06.2005 року по 29.10.2005 року немає, а квартира АДРЕСА_1 була придбана за особисті кошти та є його особистою власністю.

Також відповідач пояснив, що з 2004 року він міг один раз на місяць або один раз на два тижні залишитись ночувати в ОСОБА_3 в орендованій квартирі. Ходив з позивачем в школу, коли ОСОБА_5 влаштовували на навчання в школу. На прохання ОСОБА_3 декілька раз ходив в школу на збори, був присутній під час проведення ремонту в школі.

Вислухавши позивача, її представника, відповідача, її представника, свідків, оцінивши в сукупності надані в судовому засіданні докази, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позову за наступних обставин.

Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, тобто обов'язок доказування покладений на сторони.

Як встановлено в судовому засіданні, за договором купівлі-продажу квартири від 22.09.2004 року відповідач набув право власності на квартиру АДРЕСА_1. За умовами Договору квартира була придбана відповідачем по ціні 108 827,00 грн.

Крім того, в судовому засіданні сторони пояснили, що зазначена квартира на даний час не належить на праві власності відповідачу, так як за договором дарування відповідач передав право власності на зазначену квартиру брату.

Проте відповідні документи суду надано не було.

За договором іпотеки №676-006/04Р від 18.10.2004 року, укладеним між ОСОБА_4 та АКБ «Правекс-Банк», ОСОБА_4 передав в іпотеку зазначену квартиру для забезпечення виконання своїх зобов'язань перед Іпотекодержателем за Кредитним договором №676-006/04Р від 20.09.2004 року в частині повернення кредиту в розмірі 12 000,00 доларів США в строк до 20.09.2014 року зі сплатою 14% річних.

В судовому засіданні позивач пояснила, що вони разом сплачували кредит за спільні кошти; відповідач пояснив, що він з власних коштів повертав кредитні кошти. В судовому засіданні сторони не надали копій квитанцій для з'ясування обставин щодо оплати коштів за кредитним договором.

З копії свідоцтва про розірвання шлюбу вбачається, що 03.08.2004 року було зареєстровано розірвання шлюбу між ОСОБА_4 та ОСОБА_6

08 серпня 1997 року було зареєстровано розірвання шлюбу між ОСОБА_7 та ОСОБА_3.

З копії паспорту відповідача вбачається, що з 04.07.1997 року по даний час він зареєстрований в АДРЕСА_5, а позивач з 14.09.2010 року зареєстрована за адресою: АДРЕСА_4.

В судовому засіданні ОСОБА_8 як свідок пояснила, що з 2000 року ОСОБА_3 та ОСОБА_4 проживали разом в її квартирі (орендували кімнату) по осінь 2004 року, коли вони купили квартиру. Вони жили як дружна сім'я. Пізніше забрали молодшу дочку ОСОБА_3 і вона почала ходити в п'ятий клас в школу, бо чотири класи вона закінчила в Молдові. ОСОБА_4 допоміг влаштувати дитину в школу, яка знаходиться на вулиці Білоруській, забирав її зі школи та допомагав робити уроки. Донька називала відповідача батьком. В квартирі робили разом ремонт, квартиру обставили та купили меблі.

Свідок ОСОБА_11 в судовому засіданні пояснила, що вона була сусідкою позивача та відповідача на АДРЕСА_4 та познайомились, коли вони робили ремонт в квартирі. Вони жили дружною сім'єю, донька називала відповідача батьком. Свідок думала, що вони чоловік та дружина та була здивована, що через рік її запросили на весілля. Жили разом та вели спільне господарство.

ОСОБА_12 в судовому засіданні пояснила, що познайомилась з сторонами влітку 2002 року на ринку, думала, що вони чоловік та дружина. Коли позичала кошти у відповідача, він казав, що коштами розпоряджається ОСОБА_3 і треба її запитати. На той час доходи на ринку були достойними. Була в гостях, як сторони жили на вул.Дорогожицькій, до того в них в квартирі не була.

Свідок ОСОБА_14 в судовому засіданні пояснила, що вона в 2004 році познайомилась з сім'єю ОСОБА_3-ОСОБА_4, приходила до школи і бачила, що приходив ОСОБА_4 на збори в школу.

Свідок ОСОБА_15 в судовому засіданні пояснила, що ОСОБА_5 прийшла в шостий клас з 2004 року, де свідок була класним керівником. В журналі були саме сторони записані як батьки дитини. Частіше приходив батько, мати рідше, батько приводив дитину, займався шкільними питаннями, так як мати не володіла мовою. ОСОБА_4 був «ідеальним» батьком.

ОСОБА_16 в судовому засіданні як свідок пояснив, що він познайомився з відповідачем в 2003 році, а на весіллі племінниці весною 2004 року познайомились ближче. Сестра з ОСОБА_4 проживала сім'єю. Як пояснив свідок, його сестра вміє заробити кошти і вона «підштовхувала» ОСОБА_4 на те, щоб заробити кошти. Свідок приїжджав до сестри в м.Київ разів три-чотири в рік. Також свідок робив ремонт в квартирі на вулиці Дегтярівській восени 2004 року десь місяць-півтора. В цей час, як робився ремонт свідком, позивач та відповідач вже проживали в квартирі.

Свідок ОСОБА_17, яка є племінницею позивача, в судовому засіданні пояснила, що познайомилась з ОСОБА_4 в 2000 році і через неї відповідач познайомився з тіткою (ОСОБА_3). Вони почали зустрічатись і через декілька місяців ОСОБА_4 переїхав проживати до тітки в орендовану кімнату. Свідок проживала разом з ними в орендованій квартирі до моменту приїзду меншої доньки. Тітка та відповідач проживали однією сім'єю та вели спільне господарство. Свідок суду пояснила, що ОСОБА_4 до того, як почав зустрічатись з тіткою, коштів взагалі не мав, його утримувала тітка та купила йому автомобіль.

ОСОБА_18, яка є донькою позивача, в судовому засіданні як свідок пояснила, що вона в серпні 2003 року познайомилась з відповідачем, потім в травні 2004 року він був як батько на її весіллі. Між мамою і ним були хороші відносини, вони проживали як сім'я. Коли мати приїжджала в Молдавію, то відповідач також обов'язково приїжджав. Коли свідок приїжджала в Київ до матері, то мати проживала з відповідачем.

ОСОБА_5, донька позивача, в судовому засіданні як свідок пояснила, що в 2001 році познайомилась з відповідачем. В 2003 році переїхала в м.Київ та пішла в 6-й клас. В школу пішли до директора як сім'я, відповідач був як батько. Разом їздили відпочивати. Проживали постійно разом, мали спільний бюджет. Відповідач у вересні 2004 року знайшов квартиру і коли вони обговорювали чи вистачає коштів, з'ясувалось що частини не вистачає. Грошей було достатньо в сім'ї, але після отримання кредиту витрати трохи були обмежені.

Свідок ОСОБА_6, колишня дружина відповідача, в судовому засіданні пояснила, що після розірвання шлюбу вона проживала з відповідачем, вели спільне господарство та підтримували подружні стосунки. В січні 2005 року відповідач та свідок почали проживати окремо. На момент купівлі квартири свідок та відповідач проживали разом на вулиці Луначарського. Спільно відпочивали лише на дачі в Київській області. Крім того, свідок пояснила, що їй не відомо було на той час про відносини колишнього чоловіка з іншими жінками, зокрема з позивачем, поскільки він ночував вдома, інколи міг залишитись ночувати у батьків на вулиці Ольжича, але це було не часто.

Свідок ОСОБА_13 в судовому засіданні пояснила, що ОСОБА_6 та ОСОБА_4 проживали разом до січня 2005 року, так як новий 2005 рік зустрічали разом сім'ями. Жили як сім'я, проте інколи сварилися. Разом вели спільне господарство.

ОСОБА_19 в судовому засіданні як свідок пояснив, що ОСОБА_4 проживав разом з ОСОБА_6 до січня 2005 року однією сім'єю.

Статтею 256 ч.2 ЦПК України передбачено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

За приписами ч.2 ст.3 СК України сім?ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки.

Пунктом 6 Рішення Конституційного суду України від 03.06.1999 року №5-рп/99 встановлено, що до членів сім'ї належать особи, що постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, але й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв'язках. Обов'язковою умовою для визнання їх членами сім'ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт і т.п.

У відповідності до положень частин 1, 2 ст.21 СК України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Проживання однією сім'єю жінки та чоловіка без шлюбу не є підставою для виникнення у них прав та обов'язків подружжя.

Частиною 1 статті 74 СК України передбачено, що якщо жінка та чоловік проживають однією сім'єю, але не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними.

На майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, поширюються положення глави 8 цього Кодексу (ч.2 ст.74 СК України).

Тобто при застосуванні ст.74 СК України слід виходити з того, що указана норма поширюється на випадки, коли чоловік і жінка не перебувають у будь-якому іншому шлюбі та між ними склалися усталені відносини, що притаманні подружжю.

Також для визначення осіб, як таких, що перебувають у фактичних шлюбних відносинах, для вирішення майнового спору на підставі ст.74 СК України суд повинен встановити факт проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без шлюбу в період, протягом якого було придбано спірне майно.

Пункт 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №5 «Про практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» роз'яснює, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, зокрема, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян.

Пункт 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 р. №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» розяснює, що при застосуванні ст.74 СК, що регулює поділ майна осіб, які проживають у фактичних шлюбних відносинах, судам необхідно враховувати, що правило зазначеної норми поширюється на випадки, коли чоловік та жінка не перебувають у будь-якому іншому шлюбі і між ними склалися усталені відносини, що притаманні подружжю.

Позивачка в судовому засіданні не надала суду належних та допустимих доказів спільного проживання однією сім'єю з відповідачем без реєстрації шлюбу - ведення спільного господарства, спільного бюджету, спільних витрат на придбання спірного майна (квартири), зокрема, що квартира була придбана за спільні кошти позивача та відповідача.

Суд не може взяти до уваги як належні докази свідчення свідків, так як вони є суперечливими.

Позивач під час слухання справи посилається на запис в шкільному журналі доньки ОСОБА_5 щодо запису ОСОБА_4, як батька дитини, як на підтвердження спільного проживання сторін однією сім'єю без реєстрації шлюбу. Проте суд не може взяти до уваги як належний доказ витяг із зазначеного журналу на тій підставі, що запис було зроблено зі слів позивача і він не є доказом спільного проживання сторін. Крім того, в період 2003/2004 навчальний рік (а.с.58 - 60) відповідач перебував в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_6

Враховуючи ту обставину, що ОСОБА_3 є громадянкою Молдови, в судовому засіданні не було встановлено де на той час було зареєстроване місце проживання позивача, як і не було встановлено що в спірний період часу позивач постійно проживала на території України та зокрема в м.Києві.

Також суд не може взяти до уваги як докази факту спільного проживання сторін, фотокартки, які містяться в матеріалах справи, оскільки позивач та відповідач надали різні пояснення щодо дати, коли відбувались події, які зафіксовані на фотокартках. Крім того, сама позивачка, зазначаючи під фотокартками дату, зазначила різні дати.

В судовому засіданні не було встановлено, що між сторонами в період з 04.08.2004 року по початок червня 2005 року (як визнає відповідач) склались усталені відносини, що притаманні подружжю.

Враховуючи всі обставини встановлені в судовому засіданні, суперечність у свідченнях свідків, суд приходить до висновку, що в судовому засіданні встановлено, що з початку червня 2005 року сторони проживали разом, проте, оскільки від встановлення даного факту у позивача не залежить виникнення, зміна або припинення майнових прав, так як квартира була придбана у вересні 2004 року, а іншог майна, набутого в даний період сторони не придбали, тому суд приходить до висновку про відмову в задоволенні заяви позивача.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 3, 21, 74 СК України, ст..ст.10, 11, 60, 88, 212, 214, 215, 256 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про встановлення факту проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу - відхилити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду м.Києва через Шевченківський районний суд м.Києва. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: Н.Г.Притула