Справа № 755/732/15-ц
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" лютого 2015 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді Гаврилової О.В.,

при секретарі Ігнатенко О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Дніпровського районного суду м. Києва скаргу ОСОБА_1, заінтересована особа: Публічне акціонерне товариство "Акціонерний комерційний банк "Київ", про визнання дій посадових осіб Відділу державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві незаконними, скасування постанов про відкриття виконавчого провадження, про арешт майна боржника та заборони його відчуження, зобов'язання вчинити певні дії, -

встановив:

Заявник ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою, в якій просить: визнати дії старшого державного виконавця ВДВС Дніпровського РУЮ у м. Києві Коровайко О.С., старшого державного виконавця ВДВС Дніпровського РУЮ у м. Києві Шеремет Ю.М. та начальника ВДВС Дніпровського РУЮ у м. Києві Вольфа О.Л. щодо відкриття виконавчого провадження та накладання арешту на все майно ОСОБА_1 незаконними та такими, що не відносяться до місця виконання рішення у виконавчому провадженні № 34021431 до ВДВС Дніпровського РУЮ у м. Києві; скасувати постанову про відкриття виконавчого провадження від 30.08.2012 року, винесену старшим державним виконавцем ВДВС Дніпровського РУЮ у м. Києві Коровайко О.С. у виконавчому провадженні № 34021431, у зв'язку із неналежним місцем виконання рішення суду; скасувати постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 10.09.2012 року та від 16.07.2014 року у виконавчому провадженні № 34021431; зобов'язати ВДВС Дніпровського РУЮ у м. Києві зняти арешт з всього майна заявника ОСОБА_1, накладений постановою про відкриття виконавчого провадження від 30.08.2012 року у виконавчому провадженні № 34021431.

Заявник мотивує свою скаргу тим, що 30.08.2012 року на підставі виконавчого листа, виданого Дніпровським районним судом м. Києва 13.08.2012 року № 2-539/1/2011, старшим державним виконавцем ВДВС Дніпровського РУЮ у м. Києві Коровайко О.С. було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 4021431 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ "АКБ "Київ" грошової суми у розмірі 1164013,09грн. Однак, заявник вважає, що державним виконавцем відкрито виконавче провадження з порушенням правил ч. 4 ст. 26 Закону України "Про виконавче провадження", оскільки заявник, як боржник за виконавчим провадженням, зареєстрований і проживає за адресою: АДРЕСА_1, а квартира, на яку накладено арешти постановами державних виконавців від 10.09.2012 року та від 16.07.214 року, знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Кудрявський узвіз, б. 3, кв. 21/1 в секції Б, та вказані арешти заявник вважає незаконними, оскільки накладено двічі відносно одного об'єкта майна та в межах одного виконавчого провадження. Зазначені порушення державного виконавця при відкритті виконавчого провадження не було усунуто начальником ВДВС Дніпровського РУЮ у м. Києві та не скасовано постанову про відкриття виконавчого провадження від 30.08.2012 року, що також є предметом оскарження в даній скарзі.

Крім того, заявник зазначив, що постанова державного виконавця від 10.09.2012 року про накладення арешту на все майно боржника в межах суми стягнення у розмірі 1164013,09 грн. є протиправною, оскільки вартість майна, на яке накладено арешт в порядку виконання постанови від 10.09.2012 року, значно перевищує суму боргу заявника ОСОБА_1 за виконавчим листом, виданим Дніпровським районним судом м. Києва 13.08.2012 року № 2-539/1/2011, у зв'язку з чим рішенням Апеляційного суду м. Києва від 28.10.2014 року знято арешт з майна, належного на праві власності ОСОБА_1, а саме: АГЗП, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2; апартаментів готельного комплексу № 44 у блоці 2, які знаходяться за адресою: АДРЕСА_3; нежитлових приміщень по АДРЕСА_4, що був накладений постановою державного виконавця ВДВС Дніпровського РУЮ у м. Києві від 10.09.2012 року у виконавчому провадженні № 34021431. Разом з тим, квартира АДРЕСА_5, що є предметом іпотеки за договором іпотеки від 14.12.2006 року, укладеним між ПАТ "АКБ "Київ" та ОСОБА_1, була оцінена сторонами у розмірі 1018560,00грн., та згідно висновку суб'єкта оціночної діяльності ТОВ "Мірфіл" станом на 26.05.2014 року ринкова вартість вказаного об'єкту нерухомості становила 2310000,00грн., тобто вартість об'єкта іпотеки перевищує суму заборгованості ОСОБА_1 за оспорюваним виконавчим провадженням, та заявник не заперечує проти арешту на вказаний об'єкт задля виконання рішення суду. Однак державним виконавцем не в повному обсязі виконано рішення Апеляційного суду м Києва від 28.10.2014 року про зняття арешту з належного заявнику майна, оскільки за постановою державного виконавця ВДВС Дніпровського РУЮ у м. Києві Шеремет Ю.М. про звільнення майна боржника з-під арешту від 04.11.2014 року останньою не вилучено запис з Єдиного реєстру обтяжень нерухомого майна про обтяження всього майна, внесеного до Реєстру згідно постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 10.09.2012 року, що свідчить про невиконання державним виконавцем рішення Апеляційного суду м. Києва, порушення права власності заявника ОСОБА_1 та про відсутність належного контролю з боку начальника ВДВС Дніпровського РУЮ у м. Києві під час виконання державними виконавцями рішення суду, що є предметом оскарження в межах поданої скарги.

Представник заявника ОСОБА_5 в судовому засіданні скаргу підтримав в повному обсязі, з підстав, що містить зміст поданої скарги.

Державний виконавець ВДВС Дніпровського РУЮ у м. Києві Шеремет Ю.М. в судовому засіданні проти задоволення скарги заперечувала в повному обсязі, пояснила, що при відкритті виконавчого провадження не порушено вимоги ст. 20 Закону України "Про виконавче провадження", адреса боржника, вказана у виконавчому документі та копії паспорта, відноситься до адміністративної території Дніпровського району м. Києва. На підставі заяви стягувача правомірно було накладено арешт на все майно, державним виконавцем було винесено постанову від 04.11.2014 року на виконання рішення Апеляційного суду м. Києва від 28.10.2014 року, однак Державна реєстраційна служба України відмовляє у внесенні відповідних змін до реєстру.

Представник заінтересованої особи ПАТ "АКБ "Київ" Грищенко І.В. в судовому засіданні проти скарги заперечувала в повному обсязі, подала клопотання про залишення скарги ОСОБА_1 без розгляду у зв'язку з пропуском десятиденного строку на оскарження рішень, дій та бездіяльності посадових осіб ВДВС. Також подала заперечення на скаргу, в яких зазначено, що дії державного виконавця щодо відкриття виконавчого провадження були правомірними, виходячи з місця реєстрації боржника в АДРЕСА_6. Арешт на майно боржника та оголошення заборони на його відчуження було накладено для здійснення заходів примусового виконання рішення суду у відповідності до ст.ст. 11, 57 Закону України "Про виконавче провадження". Суд не має права вчиняти дій, які згідно цього закону можуть здійснюватись лише державним виконавцем. В судовому засіданні представник надала пояснення аналогічні викладеним у клопотанні та запереченнях на скаргу.

Заслухавши пояснення представника заявника ОСОБА_5, державного виконавця ВДВС Дніпровського РУЮ у м. Києві Шеремет Ю.М., представника заінтересованої особи Грищенко І.В., дослідивши матеріали справи, з долученими копіями матеріалів виконавчого провадження № 34021431, вивчивши матеріали цивільної справи № 2-539/1/11, суд приходить до наступного.

Відповідно до статті 124 Конституції України, судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України.

Примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку покладено на державну виконавчу службу.

Крім того, виконання судових рішень це заключна стадія цивільного процесу, а саме заключний етап у процесі реалізації захисту цивільних прав, а згідно з прецедентною практикою Європейського суду з прав людини для визначення розумного строку розгляду справи включається період із надходження до суду позовної заяви, який закінчується виконанням рішення суду.

Отже, завданням державної виконавчої служби є своєчасне, повне і неупереджене примусове виконання рішень, передбачених законом, тому перевірка вчинення таких дій державним виконавцем є фактично перевіркою дотримання положення ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо справедливого судового розгляду й належного виконання рішення суду.

Згідно положення ч. 1, 2 ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Гарантією прав фізичних і юридичних осіб у виконавчому провадженні є можливість оскарження дій або бездіяльності державних виконавців.

Оскарження рішень, дій або бездіяльності державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби має відбуватися згідно зі статтею 13 Закону України "Про державну виконавчу службу", частиною третьою статті 6, частиною першою статті 12, статтею 82 Закону України "Про виконавче провадження".

Відповідно до ст. 383 Цивільного процесуального кодексу України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Статті 10 Закону України "Про виконавче провадження" визначено коло учасників виконавчого провадження, які мають право звернутися до суду із скаргою, якщо рішенням, дією чи бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби порушено їхні права, свободи чи інтереси у порядку, встановленому цим Законом.

При цьому, право на звернення до суду є строковим. Скаргу на рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав чи свобод (частина перша статті 385 Цивільного процесуального кодексу України).

Згідно з ч. 1 ст. 19 та статті 25 Закону України "Про виконавче провадження", державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа відкриває виконавче провадження на підставі виконавчого листа, що видається судом (п. 1 ч. 2 ст. 17 Цього Закону) за заявою стягувача або його представника про примусове виконання рішення.

Перелік підстав, за наявності яких державний виконавець виносить постанову про відмову у відкритті провадження у справі, чітко визначено частиною 1 статті 26 Закону України "Про виконавче провадження".

Судом встановлено, що 11.12.2006 року між Акціонерним комерційним банком "Київ" та ОСОБА_1 укладено договір про надання кредиту № 145, відповідно до умов якого Банком надано боржнику кредитні кошти у розмірі 121100,00 доларів США на строк з 11.12.2006 року по 11.12.2011 року для фінансування будівництва квартири загально площею 84,88кв.м. за адресою: АДРЕСА_7.

Відповідно до п. 2.1 Договору, в забезпечення своїх зобов'язань щодо погашення кредиту, сплати відсотків, неустойки (штраф, пеня), а також інших витрат на здійснення забезпеченої заставою вимоги ОСОБА_1 передано Банку в заставу (іпотеку) майнові права на квартиру (нерухоме майно), що витікають з умов Угоди (контракту), заставною вартістю 1018560,00грн., про що сторонами укладено Іпотечний договір від 14.12.2006 року. (а.с 10-11; 12)

14.12.2006 року між Акціонерним комерційним банком "Київ" та ОСОБА_1 укладено Іпотечний договір, згідно умов якого на забезпечення основного зобов'язання іпотекодавець передає в іпотеку іпотекодержателеві належні йому майнові права на отримання у власність нерухомості, яка будується, а саме: майнові права на квартиру НОМЕР_1, що знаходиться на 8 поверсі в секції Б, в будинку АДРЕСА_5, яка має загальну площу 84,88кв.м., складається із однієї кімнати. Сторони оцінюють предмет іпотеки в 1018560,00грн. (а.с. 107-110)

10.02.2012 року рішенням Дніпровського районного суду м. Києва стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ "АКБ "Київ" заборгованість за Договором про надання кредиту № 145 від 11.12.2006 року на загальну суму 1160674,10грн., судові витрати по сплаті судового збору в сумі 3219,00грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 120,00грн., а всього на загальну суму 1164013,09 грн. (а.с. 13-14)

30.08.2012 року на підставі заяви стягувача від 16.08.2012 року головним державним виконавцем ВДВС Дніпровського РУЮ в м. Києві Коровайко О.С. внесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 34021431 з примусового виконання виконавчого листа № 2-539/1/2011, виданого Дніпровським районним судом м. Києва 13.08.2012 року, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ "АКБ "Київ" боргу у розмірі 1164013,09 грн. (а.с. 92, 98, 99)

Відповідно до ч. 1 ст. 6 Закону України "Про виконавче провадження", державний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до положення ч.1, ч. 2, ч. 3 ст. 57 Закону України "Про виконавче провадження", арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно боржника може накладатися державним виконавцем, серед іншого, шляхом винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження. Постановами, передбаченими частиною другою цієї статті, може бути накладений арешт у розмірі суми стягнення з урахуванням виконавчого бору, витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій та застосованих державним виконавцем штрафів, на все майно боржника або на окремі предмети. Копії постанови, якою накладено арешт на майно боржника та оголошено заборону на його відчуження, державний виконавець надсилає органам, що здійснюють реєстрацію майна або ведуть реєстр заборони на його відчуження.

10.09.2012 року державним виконавцем ВДВС Дніпровського РУЮ в м. Києві Коровайко О.С. внесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, якою накладено арешт на все майно, що належить боржнику ОСОБА_1 у межах суми звернення стягнення 1164013,09грн. та заборонено здійснювати відчуження будь-якого майна, яке належить боржнику ОСОБА_1 (а.с. 101)

16.07.2014 року державним виконавцем ВДВС Дніпровського РУЮ в м. Києві Шеремет Ю.М. внесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, якою накладено арешт на все майно, що належить боржнику ОСОБА_1 у межах суми звернення стягнення 1164013,09грн. та заборонено здійснювати відчуження будь-якого майна, яке належить боржнику ОСОБА_1 (а.с. 129)

На підставі Акту опису й арешту майна від 09.10.2014 року, складеного державним виконавцем ВДВС Дніпровського РУЮ в м. Києві Шеремет Ю.М., описано і накладено арешт на квартиру за адресою: АДРЕСА_7. (а.с. 24-25)

Згідно Висновку про вартість майна від 26.05.2014 року, складеного оцінювачем ТОВ "Мірфіл" на підставі Договору про надання послуг щодо проведення незалежної оцінки № 22/05/14 від 22.05.2014 року з ОСОБА_1, ринкова вартість об'єкта оцінки, а саме квартири за адресою: АДРЕСА_7, станом на дату оцінки 26.05.2014 року склала 2310000,00грн. (а.с. 28)

Рішенням Апеляційного суду м. Києва від 28.10.2014 року знято арешт з майна, належного на праві власності ОСОБА_1, а саме: АГЗП, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_8; апартаментів готельного комплексу № 44 у блоці 2, які знаходяться за адресою: АДРЕСА_3; нежитлових приміщень по АДРЕСА_4, що був накладений постановою державного виконавця ВДВС Дніпровського РУЮ у м. Києві від 10.09.2012 року у виконавчому провадженні № 34021431. (а.с. 15-17, 143)

Згідно положень ч. 2 ст. 60 Закону України "Про виконавче провадження", у разі прийняття судом рішення про зняття арешту з майна арешт з майна знімається за постановою державного виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Копія постанови про зняття арешту з майна надсилається боржнику та органу (установі), якому була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно боржника.

На виконання рішення Апеляційного суду м. Києва від 28.10.2014 року державним виконавцем ВДВС Дніпровського РУЮ у м Києві 04.11.2014 року винесено постанову про звільнення майна боржника з-під арешту, якою звільнено з-під арешту АГЗП, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2; апартаменти готельного комплексу, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3; не житлові приміщення по АДРЕСА_4, накладеного згідно постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження № 34021431 від 10.09.2012 року. (а.с. 27, 145)

15.01.2015 року державним виконавцем ВДВС Дніпровського РУЮ у м Києві винесено постанову (загальне рішення без затвердження), якою внесено зміни до постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження № 34021431 від 10.09.2012 року в частині об'єкта обтяження з "все майно, що належить ОСОБА_1, 29.03.1970 р.н." у межах суми звернення стягнення 1164013,09 грн." на „все майно, що належить ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, у межах суми звернення стягнення 1164013,09 грн., крім: АГЗП, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2; апартаменти готельного комплексу, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3; не житлові приміщення по АДРЕСА_4", та державним виконавцем подано заяви про внесення змін до запису Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, які залишено без виконання з посиланням на те, що такі зміни підлягають внесенню на підставі постанови про припинення обтяження. (а.с. 144, 146-147, 148, 149-150, 151, 152-153, 154, 166-167, 168)

Відповідно до ст. 5 Закону України "Про виконавче провадження", державний виконавець здійснює необхідні заходи щодо своєчасного і повного виконання рішення, зазначеного в документі про примусове виконання рішення у спосіб і порядку, визначеному виконавчим документом.

Як убачається з матеріалів скарги, предметом оскарження, серед іншого, є дії державних виконавців ВДВС Дніпровського РУЮ у м. Києві Коровайко О.С., Шеремет Ю.М., начальника ВДВС Дніпровського РУЮ у м. Києві Вольфа О.Л. щодо відкриття виконавчого провадження та скасування постанови державного виконавця ВДВС Дніпровського РУЮ у м. Києві від 30.08.2012 про відкриття виконавчого провадження ВП № 34021431 з підстав відкриття виконавчого провадження з порушенням правил підвідомчості, а також заявник просить скасувати постанову про відкриття виконавчого провадження від 30.08.2012 року, винесену старшим державним виконавцем ВДВС Дніпровського РУЮ м. Києва Коровайко О.С. у зв'язку з неналежним місцем виконання рішення суду, а також скасувати постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, винесену 10.09.2012 року старшим державним виконавцем ВДВС Дніпровського РУЮ м. Києва Коровайко О.С. та постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, винесену 16.07.2014 року старшим державним виконавцем ВДВС Дніпровського РУЮ м. Києва Шеремет Ю.М., вказуючи на те, що зазначені процесуальні рішення державних виконавців є такими, що суперечать рішенню Апеляційного суду м. Києва від 28.10.2014 року, яким знято накладений арешт з частини майна, належного на праві власності заявнику та призводять до його невиконання.

Так згідно роз'яснень, викладених у Постанові Пленуму Верховного Суду України "Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження" № 14 від 26.12.2003 року, що кореспондуються із п. 16 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ "Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах" від 07.02.2014 року № 6, зазначено, що судам необхідно враховувати, що законом встановлено спеціальний порядок обчислення строків звернення заявника із скаргою, й скарга, пропущений строк на подання якої не поновлено в порядку, передбаченому законом, залишається без розгляду.

Відповідно до статті 72 Цивільного процесуального кодексу України, право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, якщо суд за клопотанням особи, що їх подала, не знайде підстав для поновлення або продовження строку.

Суд поновлює або продовжує строк, встановлений відповідно законом або судом, за клопотанням сторони або іншої особи у разі його пропущення з поважних причин. (ч. 1 ст. 73 Цивільного процесуального кодексу України).

Суд дійшов висновку про наявність підстав для залишення без розгляду вимог заявника ОСОБА_1 про визнання незаконними дій державних виконавців ВДВС Дніпровського РУЮ у м. Києві Коровайко О.С. та Шеремет Ю.М., начальника ВДВС Дніпровського РУЮ у м. Києві Вольфа О.Л. щодо відкриття виконавчого провадження та про скасування постанови державного виконавця ВДВС Дніпровського РУЮ у м. Києві від 30.08.2012 про відкриття виконавчого провадження ВП № 34021431, а також про наявність підстав для залишення без розгляду вимог заявника ОСОБА_1 про скасування постанов державних виконавців ВДВС Дніпровського РУЮ у м. Києві про арешт майна боржника та оголошення заборони його відчуження від 30.08.2012 року та від 16.07.2014 року, - оскільки судом встановлено звернення заявника з даними вимогами до суду з порушенням встановленого законом десятиденного строку подачі до суду скарги з дня, коли заявник дізнався або повинен був дізнатись про порушення своїх прав, ураховуючи визнання заявником його обізнаності щодо відкриття досліджуваного виконавчого провадження та винесення державним виконавцем оскаржуваних постанов його зверненням до суду із позовом про звільнення майна з-під арешту, накладеного в межах виконавчого провадження, зверненням заявника до судових інстанцій із скаргами на дії державних виконавців у вересні 2012 року (а.с. 181-182) та в серпні 2014 року про скасування постанови про арешт майна та оголошення заборони на його відчуження від 16.07.2014р. (а.с. 198-204), проведених в межах досліджуваного виконавчого провадження щодо проведення виконавчих дій, ознайомлення заявника з матеріалами виконавчого провадження та з даними Єдиного державного реєстру виконавчого провадження № 34021341, при цьому скаржником не заявлено клопотання про поновлення пропущеного строку оскарження вищенаведених постанов державних виконавців із зазначенням причин його пропуску, що позбавляє суд можливості надати оцінку поважності останніх.

Згідно положення ч. 1, 2 ст. 20 Закону України "Про виконавче провадження", виконавчі дії провадяться державним виконавцем за місцем проживання, перебування, роботи боржника або за місцезнаходженням його майна. У разі якщо боржник є юридичною особою, то виконання провадиться за місцезнаходженням його постійно діючого органу або майна. Право вибору місця виконання між кількома органами державної виконавчої служби, що можуть вчиняти виконавчі дії з виконання рішення на території, на яку поширюються їх функції, належить стягувачу.

Виконання рішення, яке зобов'язує боржника вчинити певні дії, здійснюється державним виконавцем за місцем проведення таких дій.

Таким чином, суд критично оцінює твердження заявника про відкриття виконавчого провадження з порушенням місця виконання рішення суду, оскільки оскаржувана постанова про відкриття виконавчого провадження державним виконавцем винесена на підставі заяви стягувача, у якій зазначено адресою проживання боржника ОСОБА_1: АДРЕСА_6, що відноситься до Дніпровського району м. Києва та, відповідно, визначає підвідомчість примусового виконання рішення Дніпровського районного суду м. Києва Відділом державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві, ураховуючи при цьому надане Законом України "Про виконавче провадження" право стягувачу щодо вибору місця виконання між кількома органами державної виконавчої служби, що можуть вчиняти виконавчі дії з виконання рішення на території, на яку поширюються їх функції.

Разом з тим, як роз'яснено у Постанові Пленуму Верховного Суду України від 26 грудня 2003 року № 14 "Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження", що кореспондується із положенням п. 18 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ "Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах" від 07.02.2014 року № 6, у разі визнання неправомірними рішення, дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби суд зобов'язує їх усунути допущені порушення або іншим шляхом поновлює порушені права чи свободи заявника. При цьому суд не вправі зобов'язувати зазначених осіб до вчинення тих дій, які згідно із Законом України "Про виконавче провадження" можуть здійснюватися тільки державним виконавцем або відповідною посадовою особою державної виконавчої служби.

З огляду на викладене, суд визнає безпідставними вимоги заявника про зобов'язання ВДВС Дніпровського РУЮ у м. Києві зняти арешт з всього майна заявника ОСОБА_1, накладений постановою про відкриття виконавчого провадження від 30.08.2012 року, оскільки суд не наділено правом зобов'язання державного виконавця до вчинення дій, передбачених Законом України "Про виконавче провадження", а також зобов'язання до виконання обов'язків згідно вимог цього Закону, що належать до компетенції вказаного державного органу та його посадових осіб, за відсутності доказів порушення такого виконання.

З наведеного суд убачає й безпідставними вимоги заявника щодо стягнення з ВДВС Дніпровського РУЮ м. Києва судового збору, сплаченого заявником під час звернення з даною скаргою до суду, ураховуючи відсутність законодавчо визначеного обов'язку такої оплати.

Згідно ч. 1 ч. 2 ст. 11 Закону України "Про виконавче провадження", державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Державний виконавець здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення, у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 55, 124 Конституції України, ст.ст. 5, 6, 10, 11, 19, 20, 25, 26, 57, 60 Закону України "Про виконавче провадження", Постановою Пленуму Верховного Суду України "Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження" № 14 від 26.12.2003 року, Постановою Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ "Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах" від 07.02.2014 року № 6, ст.ст. 383-388 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

ухвалив:

Скаргу ОСОБА_1, заінтересована особа: Публічне акціонерне товариство "Акціонерний комерційний банк "Київ", про визнання дій посадових осіб Відділу державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві незаконними, скасування постанов про відкриття виконавчого провадження, про арешт майна боржника та заборони його відчуження, зобов'язання вчинити певні дії, в частині вимог про визнання незаконними дій державних виконавців ВДВС Дніпровського РУЮ у м. Києві Коровайко О.С., Шеремет Ю.М., начальника ВДВС Дніпровського РУЮ у м. Києві Вольфа О.Л. щодо відкриття виконавчого провадження, накладення арешту на все майно скаржника та в частині вимог про скасування постанов державних виконавців ВДВС Дніпровського РУЮ у м. Києві про відкриття виконавчого провадження від 30.08.2012р., про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 10.09.2012 року та від 16.07.2014 року у виконавчому провадженні № 34021431 - залишити без розгляду.

В іншій частині скарги ОСОБА_1 - відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Апеляційного суду м. Києва через суд першої інстанції протягом п'яти днів з дня її проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення ухвали суду, можуть подати апеляційну скаргу протягом п'яти днів з дня отримання копії цієї ухвали.

С у д д я :