УХВАЛА

іменем україни

1 липня 2015 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в складі:

головуючого Луспеника Д.Д.,

суддів: Гулька Б.І., Хопти С.Ф.,

Черненко В.А., Штелик С.П.,

розглянувши в судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визнання права власності, поділ майна та виділ майна в натурі, встановлення сервітуту за касаційною скаргою ОСОБА_3, поданої представником - ОСОБА_5 Вікторовчием, на ухвалу апеляційного суду м. Києва від 6 лютого 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У червні 2010 року ОСОБА_3. звернулась до суду з указаним позовом, у якому просила, з урахуванням уточнених вимог, поділити майно, що є спільною сумісною власністю подружжя, у натурі та встановити сервітут.

Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 27 січня 2014 року у задоволенні позову ОСОБА_3. відмовлено.

Ухвалою апеляційного суду м. Києва від 6 лютого 2015 року ОСОБА_3. відмовлено у відкритті апеляційного провадження.

У касаційній скарзі ОСОБА_3. в особі представника - ОСОБА_5, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить скасувати ухвалу апеляційного суду та направити справу до суду апеляційної інстанції.

Касаційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно із ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами для касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відмовляючи у поновленні строку на апеляційне оскарження та у відкритті провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_3. в особі представника - ОСОБА_5, апеляційний суд виходив із того, представник позивачки був особисто присутнім у судовому засіданні під час проголошення рішення суду та того ж дня отримав копію вступної та резолютивної частин рішення суду, проте апеляційну скаргу ОСОБА_3. до суду було направлено 19 грудня 2014 року.

Проте до такого висновку апеляційний суд дійшов із порушенням вимог процесуального закону.

Відповідно до ст. 294 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Згідно з ч. 1 ст. 73, ч. 3 ст. 294 ЦПК України апеляційний суд за заявою особи може поновити пропущений процесуальний строк на апеляційне оскарження у разі наявності поважних причин пропущення цього строку.

З матеріалів справи убачається, що 27 січня 2014 року в судовому засіданні було проголошено вступну та резолютивну частини рішення в присутності представника ОСОБА_3. - ОСОБА_5

Копію вступної та резолютивної частини рішення суду представник ОСОБА_5 отримав у той же день.

Повний текст рішення суду представник ОСОБА_3. - ОСОБА_5 отримав 11 грудня 2014 року і 19 грудня 2014 року направив апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції, в якій як на підставу пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду послався на те, що ОСОБА_3. під час проголошення рішення суду присутня в судовому засіданні не була, повний текст рішення ні позивачці, ні йому направлено не було, а отримано в канцелярії суду 11 грудня 2014 року.

Відмовляючи у відкритті апеляційного провадження, апеляційний суд визнав наведені представником ОСОБА_5 підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження рішення суду неповажними, посилаючись на те, що представник позивачки під час проголошення вступної та резолютивної частин рішення суду був присутнім у судовому засіданні, а, відтак, позивачка була обізнана про факт його проголошення. Крім того, у разі присутності представника позивачки в судовому засіданні під час проголошення рішення суду апеляційний суд надсилає копію судового рішення лише за відповідною заявою сторони.

Однак апеляційний суд не врахував, що відповідно до ч. 2 ст. 222 ЦПК України саме на суд покладено обов'язок видати копію повного тексту рішення особам, які брали участь у справі, негайно після проголошення рішення. Проте у справі не міститься даних про видачу представнику заявника повного тексту рішення суду першої інстанції негайно після його проголошення.

Також апеляційний суд не звернув уваги на те, що ЦПК України не містить вичерпного переліку поважних причин, які можна враховувати при вирішенні питання про поновлення пропущеного процесуального строку; вони враховуються у кожному конкретному випадку залежно від обставин справи.

Зокрема, апеляційний суд не звернув уваги на те, що, особа, яка бажає оскаржити таке рішення, не отримавши повного тексту судового рішення, позбавлена можливості мотивувати апеляційну скаргу, як того вимагає ст. 295 ЦПК України.

Апеляційний суд, зважаючи на те, що необхідною умовою здійснення стороною права на апеляційне оскарження є її обізнаність про зміст оскарженого судового рішення, що дає можливість викласти свої вимоги і вказати суть неправильного застосування норм матеріального або порушення норм процесуального права, дійшов помилкового висновку про те, що пропуск ОСОБА_3. та її представником ОСОБА_5 строку на апеляційне оскарження, встановленого законодавством, є неповажним.

Однією з основних засад судочинства, визначених п. 8 ч. 3 ст. 129 Конституції України, є забезпечення апеляційного та касаційного оскарження рішення суду.

Судові процедури повинні бути справедливими, тому особа безпідставно не може бути позбавлена права на апеляційне оскарження рішення суду, оскільки це буде порушенням права, передбаченого ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, на справедливий суд.

Таким чином, ураховуючи викладене та положення п. 2 ч. 1 ст. 342 ЦПК України, оскаржувана ухвала апеляційного суду не може вважатись законною та підлягає скасуванню, а справа передачі до суду апеляційної інстанції для вирішення питання про відкриття апеляційного провадження.

Керуючись ст. ст. 335, 336, 342 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ,

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_3, подану представником - ОСОБА_5, задовольнити.

Ухвалу апеляційного суду м. Києва від 6 лютого 2015 року скасувати, справу передати до суду апеляційної інстанції для вирішення питання про відкриття апеляційного провадження у справі.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий Д.Д. Луспеник

Судді: Б.І. Гулько

С.Ф. Хопта

В.А. Черненко

С.П. Штелик