Справа № 206/3182/15-ц
Провадження № 2/206/957/15
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" червня 2015 р. суддя Самарського районного суду міста Дніпропетровська Малихіна В.В. розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення боргу,-

в с т а н о в и в:

22 червня 2015 року позивач звернувся до Самарського районного суду міста Дніпропетровська з позовною заявою до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення боргу. Також позивач у своїй позовній заяві просить суду зменшення розмір належного до сплати судового збору до рівня сплаченого їм 243,60 гривні, у звязку з його скрутним матеріальним становищем.

Відповідно до п.1ст.82 ЦПК України, суд враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк, але не більше як до ухвалення рішення у справі.

Згідно ч.3 ст. 82 ЦПК України з підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд може зменшити розмір належних до оплати судових витрат, пов'язаних з розглядом справи, або звільнити від їх оплати.

Ці ж самі положення закріплені у статті 8 Закону України «Про судовий збір».

Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод» (РИМ, 4.XI.1950), Рекомендація щодо заходів, які полегшують доступ до правосуддя № R (81)7, прийнята Комітетом міністрів Ради Європи 14 травня 1981 року, та практика Європейського суду з прав людини під час застосування цієї Конвенції не визнають необхідність сплати судових витрат обмеженням права доступу до суду. Разом із тим, ураховуючи положення пункту 1 статті 6 Конвенції та прецедентну практику Європейського суду з прав людини (зокрема, рішення від 19 червня 2001 року у справі "Креуз проти Польщі" (Kreuz v. Poland)), сплата судових витрат не повинна перешкоджати доступу до суду, ускладнювати цей доступ таким чином і такою мірою, щоб завдати шкоди самій суті цього права, та має переслідувати законну мету.

У зв'язку із цим при здійсненні правосуддя у цивільних справах суди повинні вирішувати питання, пов'язані з судовими витратами (зокрема, щодо відстрочення та розстрочення судових витрат, зменшення їх розміру або звільнення від їх сплати), у чіткій відповідності до ЦПК України, Закону України «Про судовий збір», а також інших нормативно-правових актів України, забезпечуючи при цьому належний баланс між інтересами держави у стягненні судового збору за розгляд справ, з одного боку, та інтересами позивача (заявника) щодо можливості звернення до суду, з другого боку.

У п.29 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 жовтня 2014 року №10 "Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах" роз'яснено, що відповідно до статті 8 Закону України «Про судовий збір» та статті 82 ЦПК України єдиною підставою для відстрочення або розстрочення сплати судового збору є врахування судом майнового стану сторони, тобто фізичної або юридичної особи (наприклад, довідка про доходи, про склад сім'ї, про наявність на утриманні непрацездатних членів сім'ї, банківські документи про відсутність на рахунку коштів, довідка податкового органу про перелік розрахункових та інших рахунків тощо). Клопотання про відстрочення або розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати може бути викладене в заяві чи скарзі, які подаються до суду, або окремим документом.

Особа, яка заявляє відповідне клопотання, згідно зі статтею 10 ЦПК України повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Відмовляючи у задоволенні заяви про зменшення розміру сплати судового збору, суд виходить з наступного, що позивачем не надано доказів на підтвердження його скрутного матеріального становища.

Суд також, враховує те, що позивачем не зазначено всі види його доходу, не вказано, хто є членом його сім'ї та який середньомісячний дохід його та членів його сім'ї, не зазначено зокрема скільки він отримує пенсію.

За таких обставин, клопотання позивача про зменшення розміру судового збору у зв'язку зі скрутним матеріальним становищем, суд вважає безпідставним та таким, що не підлягає задоволенню.

Відповідно до ч.2 ст.119 ЦПК України позовна заява повинна містити: 1) найменування суду, до якого подається заява; 2) ім'я (найменування) позивача і відповідача, а також ім'я представника позивача, якщо позовна заява подається представником, їх місце проживання (перебування) або місцезнаходження, поштовий індекс, номери засобів зв'язку, якщо такі відомі; 3) зміст позовних вимог; 4) ціну позову щодо вимог майнового характеру; 5) виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; 6) зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину, наявність підстав для звільнення від доказування; 7) перелік документів, що додаються до заяви.

Відповідно до вимог ч.5 ст.119 ЦПК України до позовної заяви додається документ, що підтверджує сплату судового збору.

З матеріалів позовної заяви вбачається, що позивач просить стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 26 000 євро, що станом на звернення до суду дорівнює 635 596 гривень, при цьому до позовної заяви долучив квитанцію про сплату судового збору у розмірі 243 грн. 60 коп., за таких обставин позивачу потрібно доплати судовий збір відповідно до Закону України «Про судовий збір» у розмірі 3410,40 гривень

Відповідно до ст. 121 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 119 і 120 цього Кодексу, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання позивачем ухвали.

Керуючись ст. ст.82, 119-121 ЦПК України, суддя

у х в а л и в:

У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про зменшення йому розміру судового збору - відмовити.

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення боргу - залишити без руху.

Запропонувати позивачу усунути вказані недоліки в двохденний строк з дня отримання ухвали суду.

У випадку не усунення недоліків, вказаних в ухвалі суду, позовна заява буде визнана неподаною та повернута позивачу.

Ухвала щодо сплати судового збору може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області через Самарський районний суд міста Дніпропетровська шляхом подачі апеляційної скарги в п'ятиденний строк з дня отримання копії ухвали. В іншій частині ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: В.В. Малихіна