АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 червня 2015року м. Київ

Колегія суддів судової палати з цивільних справ Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого: Соколової В.В.

суддів: Поливач Л.Д., Головачова Я.В.,

при секретарі: Троц В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна», апеляційну скаргу ОСОБА_1 та апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 19.02.2015 у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «ОТП Факторинг Україна» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И Л А :

Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 19.02.2015 позов Публічного акціонерного товариства «ОТП Факторинг Україна» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості - задоволений частково.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» заборгованість за кредитним договором № ML-005/189/2007 від 18.12.2007 станом на 19.06.2014 у розмірі 178764,28 дол. США, що еквівалентно сумі 2114351 (два мільйони сто чотирнадцять тисяч триста п'ятдесят одна) гривня 68 коп.

Не погодились з вказаним рішенням суду всі учасники процесу, подавши апеляційні скарги.

Позивач оскаржує рішення в частині відмови у задоволенні заявлених позовних вимог.

Справа № 755/11258/14-ц
№ апеляційного провадження: 22-ц/796/5965/2015
Головуючий у суді першої інстанції: Виниченко Л.М.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Соколова В.В.
Зокрема, в апеляційній скарзі наголошується на неправомірність застосування наслідків пропуску строків позовної давності, оскільки умовами кредитним договору № ML-005/189/2007 від 18.12.2007 чітко визначений строк виконання зобов'язання остаточною датою - 18.12.2022. Вважає необґрунтованим позивач і зменшення судом суми неустойки, оскільки вона розрахована відповідно до умов договору і в межах строку позовної давності. Відповідно до п. 15.2 Договору овердрафту договір набуває чинності з моменту його підписання і діє до виконання сторонами взятих на себе зобов'язань по цьому договору та кредитному договору в повному обсязі. Оскільки дія кредитного договору визначена датою - 18.12.2022, то і договір овердрафту діє до вказаної дати. А тому відмову суду у задоволенні вимог пред'явлених за цим договором вважають безпідставною. На підставі викладеного позивач просить рішення суду скасувати, ухвалити нове рішення про задоволення заявлених позовних вимог в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_1 в апеляційній скарзі посилається на незаконність рішення в частині задоволених позовних вимог, оскільки судом був встановлений факт пропуску строку позовної давності позивачем, вважає суд мав відмовити у задоволені позову в цілому. Також відповідач ОСОБА_1 вказує на те, що судом не враховані суми фактично внесених коштів відповідачами за кредитним договором, та не надано оцінку факту невиконання позивачем обов'язкових умов у зобов'язані щодо досудового врегулюванням спору. Також, на думку відповідача ОСОБА_1 суд першої інстанції не взяв до уваги ту обставину, що в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази правонаступництва ТОВ «ОТП Факторинг Україна».

Доводи апеляційної скарги відповідача ОСОБА_2 є ідентичними з доводами апеляційної скарги ОСОБА_1, проте доповнені посиланням на припинення поруки внаслідок пропуску позивачем шестимісячного строку пред'явлення вимог до поручителя.

В апеляційних скаргах відповідачі просять скасувати рішення суду першої інстанції, ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні заявлених позовних вимог в повному обсязі.

Представник позивача в судовому засіданні підтримав доводи власної апеляційної скарги, просив її задовольнити, рішення суду першої інстанції скасувати, ухвалити нове рішення про задоволення заявлених позовних вимог в повному обсязі. Апеляційні скарги відповідачів просив відхилити.

Представник відповідачів заперечував проти доводів апеляційної скарги позивача, підтримав апеляційні скарги подані відповідачами, просив скасувати рішення суду першої інстанції, ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову.

Заслухавши доповідь судді Соколової В.В., пояснення сторін, що з'явились в судове засідання, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно зі ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова, установа зобов'язується надати грошові кошти /кредит/ позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Судом встановлено, що 18.12.2007 між ОСОБА_1 та ЗАТ «ОТП Банк», правонаступником якого є ПАТ «ОТП Банк», був укладений кредитний договір № ML-005/189/2007, відповідно до умов якого банк надав позичальнику кредит у розмірі 97511,05 дол. США зі сплатою плаваючої відсоткової ставки, яка складається з фіксованого відсотка у розмірі 5,99 % річних та FIDR на строк в 360 днів зі строком повернення кредиту до 18.12.2022 (т.1 а.с.11-15).

ОСОБА_1 відповідно до своєї заяви на отримання кредиту (т.1 а.с.20), отримала кошти у розмірі 97511,05 доларів США., що нею не заперечувалось в ході розгляду справи

З метою забезпечення виконання зобов'язань між ЗАТ «ОТП Банк» та ОСОБА_2 був укладений договір поруки, за умовами якого останній зобов'язався відповідати перед банком за невиконання ОСОБА_1 зобов'язань за кредитним договором у тому ж обсязі, що і боржник (т.1 а.с.21).

Також 18.12.2007 між ОСОБА_1 та ЗАТ «ОТП Банк» було укладено кредитний договір № 005/2984/07/1 про кредитування поточного рахунку (овердрафт), відповідно до умов якого банк надав відповідачу ОСОБА_1 овердрафт шляхом кредитування поточного рахунку в розмірі ліміту овердрафту, який становить 3 600,00 грн. При цьому позичальник зобов'язався прийняти, належним чином використати та повернути банку суму отриманого кредиту і сплатити відповідну плату за користування кредитом у строки визначені договором (т.1 а.с. 28-29).

Проте, протягом дії кредитного договору, ОСОБА_1 несвоєчасно та не в повному обсязі сплачувала залишок заборгованості по кредиту та відсотки за користування кредитом в зв'язку з чим станом на 19.06.2014 у неї утворилась заборгованість по кредиту в 124286,54 дол. США, що за офіційним курсом НБУ еквівалентно 1470010,98 грн., що включає: залишок заборгованості за кредитом у розмірі 95619,92 дол. США, що за курсом НБУ еквівалентно 1130953,78 грн.; суму несплачених відсотків за користування кредитом у розмірі 28666,62 дол. США, що еквівалентно 339057,20 грн., та пеню за прострочення виконання зобов'язань за період з 19.06.2013 по 19.06.2014 у розмірі 5365539,96 грн. За договором овердрафту нарахована заборгованість у розмірі 3043,80 грн. (т. 1 а.с.64,65).

На підставі договору купівлі-продажу кредитного портфелю від 05.11.2010 укладеного між ПАТ «ОТП Банк» та ТОВ «ОТП Факторинг Україна» банк передав, а позивач прийняв право вимоги до позичальника ОСОБА_1 та поручителя ОСОБА_2, що випливають із умов кредитного договору № ML-005/189/2007 від 18.12.2007 та договору поруки № SR-005/189/2007 від 18.12.2007, при цьому зазначено, що загальна сума боргу за кредитним договором становить у розмірі 95619,92 дол. США та загальна сума процентів складає 28666,62 дол. США, а всього 124 86,54 дол. США (т.1 а.с. 36-43).

Крім того, 27.01.2012 року між ПАТ «ОТП Банк» та ТОВ «ОТП Факторинг Україна» було укладено договір факторингу № 27/01/12, за умовами якого останнє прийняло право грошової вимоги за договором № 005/2984/07/1 про кредитування поточного рахунку (овердрафт) від 18.12.2007, укладеного між ЗАТ «ОТП Банк» та ОСОБА_1 (т. 1 а.с. 44-48,).

Задовольняючи позовні вимоги та стягуючи солідарно з ОСОБА_1, ОСОБА_2, на користь TOB «ОТП Факторинг Україна» заборгованість за кредитним договором в сумі 178764,28 дол. США, що еквівалентно сумі 2114351 (два мільйони сто чотирнадцять тисяч триста п»ятдесят одна) грн. 68 коп., суд першої інстанції посилався на те, що ОСОБА_1 умови кредитного договору належним чином не виконує, має заборгованість перед банком, поручителем по вказаному кредитному договору є ОСОБА_2, який несе солідарну відповідальність перед позивачем за невиконання боржником ОСОБА_1 умов кредитного договору, а тому позовні вимоги TOB «ОТП Факторинг Україна» є обґрунтованими.

Відмова у задоволенні позовних вимог про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 за договором овердрафту мотивована пропуском строку позовної давності. З урахуванням строку позовної давності відмовлено і в стягненні заборгованості за кредитом за період часу до 01.04.2011. Також на підставі ч. 3 ст. 551 ЦК України, судом зменшений розмір неустойки з 5365540,08 грн. до 3858691,82 грн.

Колегія суддів вважає, що такі висновки суду першої інстанції зроблені на підставі повного та об'єктивного дослідження наданих сторонами доказів на в повній мірі відповідають вимогам закону.

Так, відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України.

Згідно ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно п. 3 ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом: сплата неустойки.

Згідно вимог ст. 554 Цивільного Кодексу України, в разі невиконання зобов'язання боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Поручитель відповідає в тому ж обсязі, як і боржник, зокрема відповідає за сплату основного боргу і процентів, за відшкодування збитків, за сплату неустойки, якщо інше не встановлено договором поруки.

Відповідно до п. 2 договору поруки, поручитель несе солідарну відповідальність з позичальником перед банком за виконання позичальником умов основного зобов'язання усім належним йому майном та грошовими коштами.

В порядку ч. 1 ст. 543 ЦК України у разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі, як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо.

Згідно наданого позивачем розрахунку заборгованості, складеного та завіреного відповідно до вимог чинного законодавства, заборгованість відповідача станом на 19.06.2014 має місце заборгованість по кредиту в 124286,54 дол. США, що за офіційним курсом НБУ еквівалентно 1470010,98 грн., що включає: залишок заборгованості за кредитом у розмірі 95619,92 дол. США, що за курсом НБУ еквівалентно 1130953,78 грн.; суму несплачених відсотків за користування кредитом у розмірі 28666,62 дол. США, що еквівалентно 339057,20 грн., та пеню за прострочення виконання зобов'язань за період з 19.06.2013 по 19.06.2014 у розмірі 5365539,96 грн. За договором овердрафту нарахована заборгованість у розмірі 3043,80 грн. (т. 1 а.с.64,65).

Виходячи з положень ч.3 ст. 551 ЦК України суд має право зменшити розмір неустойки, а її зменшення до розміру фактичної заборгованості відповідає принципам розумності і справедливості. Вказана правова позиція була також висловлена Верховним Судом України у Постанові від 03.09.2014 у справі № 6-100цс14.

Посилання позивача на те, що пеня розрахована в межах річного строку позовної давності правого значення не має, оскільки в противному випадку відбувається не зменшення пені, а відмова у задоволенні таких вимог. Таким чином, при зменшенні судом суми пені не вбачається порушень норм матеріального та процесуального права.

Розглядаючи доводи апеляційної скарги позивача щодо неправомірного застосування строків позовної давності колегія суддів виходить з наступного.

Відповідно до ст.256 ЦК позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови в позові (ч.4 ст.267 ЦК).

З матеріалів справи вбачається, що стороною відповідачів неодноразово заявлялось про застосування наслідків пропуску строку позовної давності.

Відповідно до п. 6.1 договору овердрафту, будь-який кредит, виданий в рамках овердрафту, має бути погашений не пізніше останнього робочого дня місяця, наступного за місяцем надання такого кредиту. Оскільки останнє надання кредиту по овердрафту відбулось 29.01.2010, то строком його погашення є останній день лютого місяця 2010 року.

За загальним правилом, перебіг загальної та спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч.1 ст.261 ЦК). Так, за зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (ч.5 ст.261 ЦК). При цьому початок перебігу позовної давності пов'язується не стільки зі строком дії (припиненням дії) договору, скільки з певними моментами (фактами), які свідчать про порушення прав особи (ст.261 ЦК). За змістом цієї норми, початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення в зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

Таким чином, початком перебігу строку позовної давності за договором овердрафту є наступний день після виникнення права вимоги, тобто з 01.03.2010, відповідно його закінчення припадає на дату 01.03.2013. Із даним позовом TOB «ОТП Факторинг Україна» звернулося до суду 01.04.2014 (т.1 а.с.53). Отже, колегія суддів вважає обґрунтованим висновок суду першої інстанції про пропуск позивачем строку позовної давності в частині вимог про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 за договором овердрафту, що є підставою для відмови у їх задоволенні.

Застосування строку позовної давності до кожного чергового платежу вже є усталеною судовою практикою, яка базується на рішеннях Верховного Суду України, зокрема, Постанова від 06.11.2013 у справі №6-116цс13, Постанова від 19.03.2014 у справі № 6-20цс14, Постанова від 19.11.2014 у справі №6-160цс14.

В даному випадку умовами договору передбачені окремі самостійні зобов'язання, які деталізують обов'язок боржника повернути весь борг частинами та встановлюють самостійну відповідальність за невиконання цього обов'язку, а тому право кредитора вважається порушеним з моменту недотримання боржником строку погашення кожного чергового платежу, а отже, і початок перебігу позовної давності за кожний черговий платіж починається з моменту порушення строку його погашення.

У зв'язку з наведеним доводи апеляційної скарги про початок перебігу позовної давності з 18.12.2022 - дати закінчення дії кредитного договору - та відсутність підстав для застосування позовної давності не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства.

Сума процентів заявлена у розмірі 28666,62 дол. США, яка була передана, як кредиторська заборгованість за договором купівлі-продажу кредитного портфелю від 05.11.2010 (т.1 а.с.43), та в подальшому позивачем не нараховувалася, тому період заявлених вимог по відсотках також виходить за межі позовної давності, у зв'язку з чим, обґрунтованим вбачається висновок суду першої інстанції про відмову у задоволенні вимог про стягнення відсотків.

Таким чином, апеляційна скарга позивача не спростовує висновків суду першої інстанції, а тому колегія суддів відхиляє її доводи в цілому.

Доводи апеляційної скарги відповідачів щодо пропуску строку позовної давності щодо всіх вимог кредитора не знайшли свого підтвердження.

Так, з матеріалів справа вбачається, що 30.10.2009 Дніпровським районним судом м. Києва був виданий судовий наказ № 2-н-340/1-2009, за яким підлягала стягненню з ОСОБА_1, ОСОБА_2 на користь ПАТ «ОТП Банк» сума заборгованості за вказаним кредитним договором (т.2 а.с.63).

Згідно з вимогами ч.2 ст. 264 ЦК України позовна давність переривається у разі пред'явлення особою позову до одного чи кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач.

Беззаперечно, що судовий наказ відповідно до частини першої статті 95 ЦПК України є особливою формою судового рішення про стягнення з боржника грошових коштів або витребування майна за заявою особи, якій належить право такої вимоги.

Ураховуючи те, що судовий захист права кредитора на стягнення грошових коштів може бути реалізовано як у позовному провадженні, так і шляхом видачі судового наказу як особливої форми судового рішення, подання кредитором заяви про видачу судового наказу в порядку, передбаченому розділом ІІ ЦПК України, перериває перебіг строку позовної давності.

Саме така правова позиція висловлена Верховним Судом України в постанові від 21.01.2015 у справі № 6-214цс14.

Разом з тим, як вказує в апеляційній ній скарзі сама відповідач ОСОБА_1 судовий наказ від 30.10.2009 був скасований ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 20.11.2009, в зв'язку з чим виникло право кредитора на звернення до суду в позовному провадженні. Проте, за загальним правилом, перебіг строку позовної давності починається з моменту коли особа дізналась про порушення свого права, а в матеріалах справи відсутні дані з яких би вбачалось про час повідомлення кредитора про скасування судового наказу.

Позивач згідно штампу поштового відділення звернувся до суду 01.04.2014 (т.1 а.с53.)

З огляду на правову позицію Верховного Суду України викладену неодноразово, судом першої інстанції обґрунтовано застосований строк позовної давності виходячи з чергових платежів, погодженого сторонами строку дії договору, та права на дострокову вимогу, з 01.04.2011.

Як вже вказано вище, сторонами погоджений строк виконання зобов'язання за кредитним договором датою 18.12.2022, даних про розірвання, припинення чи недійсність цих умов договору матеріали справи не містить. Отже, на час ухвалення рішення суду, кредитний договір є чинним, позивачем реалізовано право дострокової вимоги, передбачене ст. 1050 ЦК України та умовами п. 1.9. кредитного договору, а судом вірно застосований строк позовної давності до періоду що передує даті 01.04.2011.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_2 щодо припинення поруки відхиляються апеляційним судом з огляду на наступне.

Так, умовами п.2.1. договору поруки визначено:

«Порукою за цим договором забезпечуються вимоги кредитора щодо сплати боржником кожного і всіх його боргових зобов'язань за кредитним договором у такому розмірі, у такій валюті, у такий строк і в такому порядку, як встановлено у кредитному договорі. Зокрема, порукою забезпечуються вимоги кредитора щодо:

(а) повернення основної суми кредиту, наданого боржнику. Боржник зобов'язаний повернути кредитору повну суму отриманих боржником кредитних коштів не пізніше 18.12.2022. Сума отриманого кредиту може скласти 97511,05 доларів США.

(б) сплата відсотків за користування кредитом. Боржник зобов'язаний сплатити відсотки за користування отриманими ним кредитними коштами, наданими згідно з кредитним договором, в розмірі, в терміни і в порядку, що передбачені в кредитномудоговорі. Відсотки сплачуються щомісяця. Якщо дата повернення нарахованих відсотків припадає на не банківський день - платежі здійснюються боржником в банківський день, наступний за таким не банківським днем, але не пізніше передостаннього дня поточногомісяця. При повному поверненні кредиту, відсотки сплачуються одночасно з поверненням. Відсотки на прострочений кредит сплачуютьсяодночасно зповерненням кредиту.

(в) Сплата пені за прострочення повернення кредиту, прострочення сплати відсотків та штрафу за нецільове використання кредиту. За порушення прийнятих на себе зобов'язань стосовно повернення кредитних коштів, сплати відсотків за користування кредитними коштами у визначені згідно кредитного договору строки, боржник зобов'язаний сплатити кредитору пеню в розмірі 1% (одного відсотка) від суми несвоєчасно виконаного зобов'язання, за кожний день про строчки. Зазначена пеня сплачується додатково до прострочених сум, що підлягають сплаті згідно кредитного договору. За нецільове використання кредиту боржник зобов'язаний сплатити кредитору штраф в розмірі 5% (п'ять відсотків) від суми нецільового використання кредиту. Вказаний штраф сплачується додатково до інших сум, що підлягають сплаті згідно кредитного договору.

Застереження: порукою за цим договором забезпечено виконання боржником боргових зобов'язань також в разі їх дострокового виконання, як це передбачено в кредитному договорі».

З наведеного вбачається, що сторонами договору поруки визначено, зокрема, строк дії поруки строком встановленим кредитними договором, тобто датою 18.12.2022, передбачена і відповідальність за сплату відсотків, штрафних санкцій в тому числі і у випадку дострокового виконання.

В силу ч. 4 ст. 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя.

А отже, посилання на припинення поруки у зв'язку зі спливом шестимісячного строку є безпідставними, оскільки сторонами визначений строк дії поруки.

Згідно з п.3.2. договору поруки, поручитель приймає на себе зобов'язання, у випадку невиконання боржником боргових зобов'язань за кредитним договором, здійснити виконання боргових зобов'язань в обсязі, заявленому кредитором, протягом трьох банківських днів з дати отримання письмової вимоги кредитора.

З матеріалів справи вбачається, що така вимога була пред'явлена кредитором шляхом направлення 23.01.2014 листа на адресу поручися, що підтверджується штампом поштового відділення, що є достатнім виходячи з вимог п.3.4.договру поруки. Крім того, саме по собі звернення до суду є вимогою пред'явленою до поручителя. Таким чином, твердження відповідача ОСОБА_2 про відсутність пред'явленої вимоги є безпідставними.

Крім того, в силу п.3.3 договору поруки, подання кредитором вимоги щодо виконання частини боргових зобов'язань не позбавляє кредитора права подати вимогу щодо погашення іншої частини боргових зобов'язань. А отже звернення кредитора з заявою про видачу судового наказу про стягнення заборгованості

солідарно з боржника та поручителя, не позбавляє права на звернення з цією вимогою, оскільки період заборгованості є відмінним.

Згідно з умовами договору купівлі-продажу кредитного портфелю від 05.11.2010 укладеного між ПАТ «ОТП Банк» та ТОВ «ОТП Факторинг Україна» банк передав, а позивач прийняв право вимоги до позичальника ОСОБА_1 та поручителя ОСОБА_2, що випливають із умов кредитного договору № ML-005/189/2007 від 18.12.2007 та договору поруки № SR-005/189/2007 від 18.12.2007, при цьому зазначено, що загальна сума боргу за кредитним договором становить у розмірі 95619,92 дол. США та загальна сума процентів складає 28666,62 дол. США, а всього 124 86,54 дол. США (т.1 а.с. 36-43).

Відповідно до ст. 512 ЦК України кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Згідно з ст. 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав. Разом з тим положення ст. 511 визначають, що у випадках встановлених договором, зобов'язання може породжувати для третьої особи щодо боржника та (або) кредитора.

А в порядку ст. 516 ЦК України зміна кредитора у зобов'язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановленого договором або законом.

Виходячи з наведених норм законодавства доводи апеляційної скарги щодо відсутності повідомлення про зміну кредитора та відсутності у нового кредитора права нараховувати пеню є необґрунтованими.

Відповідно до ст. 598 ЦК України зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах встановлених договором або законом.

Згідно ст. 599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням проведеним належним чином.

Враховуючи, що в добровільному порядку погасити дану заборгованість відповідачі відмовляються, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції обґрунтовано стягнув з відповідача ОСОБА_1, як боржника та відповідача ОСОБА_2, як поручителя, солідарно на користь ТОВ «ОТП Факторинг» заборгованість по кредиту, по сплаті відсотків за користування кредитом, відповідно до наданих розрахунків, правильність яких перевірена в судовому засіданні.

Норми матеріального права застосовані судом відповідно до спірних правовідносин, рішення суду ухвалено з дотриманням процесуального закону, а тому підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду відсутні.

Оскільки рішення суду постановлене з дотриманням норм діючого законодавства, висновки суду обґрунтовані, відповідають обставинам справи, колегія суддів не вбачає підстав для його скасування.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313-315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» - відхилити.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - відхилити.

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 19.02.2015 - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: