Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16.04.2015 року ОСОБА_1»ївський районний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді Маренич С.О., при секретарі Літвіченко В.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Юр»ївка цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення боргу за договорами позики,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача боргу за договорами позики, з урахуванням заяви про збільшення розміру позовних вимог від 30.03.2015 року (а.с. 58-59), в обґрунтування заявлених вимог вказуючи на те, що 14 вересня 2013 року, 25 вересня 2013 року, 08 жовтня 2013 року, 16 жовтня 2013 року, 23 жовтня 2013 року, 17 листопада 2013 року та 01 грудня 2013 року між ним та відповідачем по справі ОСОБА_1 були укладені договори позики грошових коштів , відповідно до яких позивач передав відповідачу грошові кошти на загальну суму 27 750, 00 доларів США, на підтвердження отримання яких відповідачем також було надано розписки.

Відповідно до умов укладених договорів позики відповідач зобовязався:

- грошові кошти в сумі 13 200, 00 доларів США, отримані 14 вересня 2013 року повернути в строк до 14 жовтня 2013 року;

- грошові кошти в сумі 3 300, 00 доларів США, отримані 25 вересня 2013 року повернути в строк до 25 жовтня 2013 року;

- грошові кошти в сумі 2 200, 00 доларів США, отримані 08 жовтня 2013 року повернути в строк до 08 листопада 2013 року;

- грошові кошти в сумі 1 650, 00 доларів США, отримані 16 жовтня 2013 року повернути в строк до 16 листопада 2013 року;

- грошові кошти в сумі 3 000, 00 доларів США, отримані 23 жовтня 2013 року повернути в строк до 23 листопада 2013 року;

- грошові кошти в сумі 2 200, 00 доларів США, отримані 17 листопада 2013 року повернути в строк до 17 грудня 2013 року;

- грошові кошти в сумі 2 200, 00 доларів США, отримані 01 грудня 2013 року повернути в строк до 31 грудня 2013 року.

Однак, в зазначені терміни та до теперішнього часу відповідач свої зобовязання не виконав та отримані грошові кошти позивачу не повернув.

Посилаючись на ст. ст. 266, 258, 526, 610, 625, 1046, 1047 ЦК України позивач, з урахуванням заяви про збільшення розміру позовних вимог, просив стягнути з відповідача по справі суму боргу за укладеними договорами позики від 14 вересня 2013 року, 25 вересня 2013 року, 08 жовтня 2013 року, 16 жовтня 2013 року, 23 жовтня 2013 року, 17 листопада 2013 року та 01 грудня 2013 року в загальному розмірі 27 750, 00 доларів США, що еквівалентно та становить 653 706, 75 грв. відповідно до офіційного курсу долара США по відношенню до гривні станом на 26 березня 2015 року, встановленого в розмірі 2 355, 70 грв. за 100 доларів США (ас.60), з урахуванням 3 % відсотків річних в розмірі 27 255, 84 грв., пені за прострочення виконання зобовязання в розмірі 1 193 014, 81 грв. та процентів за користування позикою в розмірі 75 907, 32 грв., а всього заборгованість в загальній сумі 1 949 884, 72 грв., а також судові витрати по справі (а.с. 58-59) .

В судове засідання позивач по справі ОСОБА_2 не зявився, надав суду заяву про розгляд справи в його відсутності та позовні вимоги підтримав у повному обсязі (а.с. 61).

Представник відповідача по справі ОСОБА_3 в судове засідання не зявився, надав суду заяву про розгляд справи в судовому засіданні в його відсутності, при цьому позовні вимоги визнав частково, а саме в частині стягнення основного боргу в сумі 653 706, 75 грв. позовні вимоги визнав повністю; в частині стягнення трьох відсотків річних від простроченої суми в розмірі 27 255, 84 грв. позовні вимоги визнав повністю; в частині стягнення процентів за користування позикою в розмірі 75 907, 32 грв. позовні вимоги визнав повністю; в частині стягнення пені за договорами позики в розмірі 1 193 014, 81 грв. позовні вимоги визнав частково в сумі 1 098 443, 46 грв., оскільки, відповідно до розписки від 01 грудня 2013 року про отримання грошових коштів, не передбачено сплату пені в розмірі 0,5 % від суми заборгованості (а.с. 69, 75 - 76).

При викладених вище обставинах, суд знаходить можливим розглянути дану справу у відсутності не зявившихся сторін по справі на підставі наявних у ній письмових матеріалів про права та взаємовідносини останніх, при цьому, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України не здійснює фіксування судового засідання технічними засобами.

Дослідивши письмові матеріали справи, суд знаходить встановленими наступні обставини:

· згідно договору позики грошових коштів від 14 вересня 2013 року, що укладений між позивачем ОСОБА_2 та відповідачем ОСОБА_1, позикодавець ОСОБА_2 передав, а позичальник ОСОБА_1 прийняв у володіння позику (грошові кошти) у розмірі 13 200, 00 доларів США, з метою їх використання на свій бізнес та в інтересах своєї сімї, при цьому позичальник ОСОБА_1 зобовязався повернути позикодавцю ОСОБА_2 вищевказану суму грошей не пізніше ніж 14 жовтня 2013 року. В разі прострочення виплати грошей у вказаний строк позичальник сплачує позикодавцю пеню у розмірі 0,5 % від суми , що залишилась до сплати за кожний день прострочки (а.с. 11). На підтвердження отримання вказаної суми грошей відповідачем ОСОБА_1 написано розписку від 14.09.2013 року, згідно якої ОСОБА_1 одержав у володіння від ОСОБА_2 грошові кошти в розмірі 13 200, 00 доларів США та передав йому в заставу свій автомобіль (а.с. 11 на звороті);

· згідно договору позики грошових коштів від 25 вересня 2013 року, що укладений між позивачем ОСОБА_2 та відповідачем ОСОБА_1, позикодавець ОСОБА_2 передав, а позичальник ОСОБА_1 прийняв у володіння позику (грошові кошти) у розмірі 3 300, 00 доларів США , з метою їх використання на свій бізнес та в інтересах своєї сімї, при цьому позичальник ОСОБА_1 зобовязався повернути позикодавцю ОСОБА_2 вищевказану суму грошей не пізніше ніж 25 жовтня 2013 року. В разі прострочення виплати грошей у вказаний строк позичальник сплачує позикодавцю пеню у розмірі 0,5 % від суми , що залишилась до сплати за кожний день прострочки (а.с. 12). На підтвердження отримання вказаної суми грошей відповідачем ОСОБА_1 написано розписку від 25.09.2013 року, згідно якої ОСОБА_1 одержав у володіння від ОСОБА_2 грошові кошти в розмірі 3 300, 00 доларів США до 25 жовтня 2013 року (а.с. 12 на звороті);

· згідно договору позики грошових коштів від 08 жовтня 2013 року, що укладений між позивачем ОСОБА_2 та відповідачем ОСОБА_1, позикодавець ОСОБА_2 передав, а позичальник ОСОБА_1 прийняв у володіння позику (грошові кошти) у розмірі 2 200, 00 доларів США , з метою їх використання на свій бізнес та в інтересах своєї сімї, при цьому позичальник ОСОБА_1 зобовязався повернути позикодавцю ОСОБА_2 вищевказану суму грошей не пізніше ніж 08 листопада 2013 року. В разі прострочення виплати грошей у вказаний строк позичальник сплачує позикодавцю пеню у розмірі 0,5 % від суми , що залишилась до сплати за кожний день прострочки (а.с. 13). На підтвердження отримання вказаної суми грошей відповідачем ОСОБА_1 написано розписку від 08.10.2013 року, згідно якої ОСОБА_1 одержав у володіння від ОСОБА_2 грошові кошти в розмірі 2 200, 00 доларів США та передав йому у заставу автомобіль (а.с. 13 на звороті);

- згідно договору позики грошових коштів від 16 жовтня 2013 року, що укладений між позивачем ОСОБА_2 та відповідачем ОСОБА_1, позикодавець ОСОБА_2 передав, а позичальник ОСОБА_1 прийняв у володіння позику (грошові кошти) у розмірі 1 650, 00 доларів США , з метою їх використання на свій бізнес та в інтересах своєї сімї, при цьому позичальник ОСОБА_1 зобовязався повернути позикодавцю ОСОБА_2 вищевказану суму грошей не пізніше ніж 16 листопада 2013 року. В разі прострочення виплати грошей у вказаний строк позичальник сплачує позикодавцю пеню у розмірі 0,5 % від суми, що залишилась до сплати за кожний день прострочки (а.с. 14). На підтвердження отримання вказаної суми грошей відповідачем ОСОБА_1 написано розписку від 16.10.2013 року, згідно якої ОСОБА_1 одержав у володіння від ОСОБА_2 грошові кошти в розмірі 1 650, 00 доларів США (а.с. 14 на звороті);

- згідно договору позики грошових коштів від 23 жовтня 2013 року, що укладений між позивачем ОСОБА_2 та відповідачем ОСОБА_1, позикодавець ОСОБА_2 передав, а позичальник ОСОБА_1 прийняв у володіння позику (грошові кошти) у розмірі 3 300, 00 доларів США , з метою їх використання на свій бізнес та в інтересах своєї сімї, при цьому позичальник ОСОБА_1 зобовязався повернути позикодавцю ОСОБА_2 вищевказану суму грошей не пізніше ніж 23 листопада 2013 року. В разі прострочення повернення (виплати) грошей у вказаний строк позичальник сплачує позикодавцю пеню у розмірі 0,5 % від суми , що залишилась до сплати за кожний день прострочки (а.с. 15). На підтвердження отримання вказаної суми грошей відповідачем ОСОБА_1 написано розписку від 23.10.2013 року, згідно якої ОСОБА_1 одержав у володіння від ОСОБА_2 грошові кошти в розмірі 3 300, 00 доларів США (а.с. 15 на звороті);

· згідно договору позики грошових коштів від 17 листопада 2013 року, що укладений між позивачем ОСОБА_2 та відповідачем ОСОБА_1, позикодавець ОСОБА_2 передав, а позичальник ОСОБА_1 прийняв у володіння позику (грошові кошти) у розмірі 2 200, 00 доларів США, з метою їх використання на свій бізнес та в інтересах своєї сімї, при цьому позичальник ОСОБА_1 зобовязався повернути позикодавцю ОСОБА_2 вищевказану суму грошей не пізніше ніж 17 грудня 2013 року. В разі прострочення виплати грошей у вказаний строк позичальник сплачує позикодавцю пеню у розмірі 0,5 % від суми , що залишилась до сплати за кожний день прострочки (а.с. 16). На підтвердження отримання вказаної суми грошей відповідачем ОСОБА_1 написано розписку від 17.11.2013 року, згідно якої ОСОБА_1 одержав у володіння від ОСОБА_2 грошові кошти в розмірі 2 200, 00 доларів США (а.с. 16 на звороті);

· згідно розписки від 01 грудня 2013 року, написаної відповідачем ОСОБА_1 власноручно, останній взяв у позивача ОСОБА_2 гроші в сумі 2 200, 00 доларів США, які зобовязався повернути до 31 грудня 2013 року (а.с. 17).

Як зазначав позивач до теперішнього часу вказані грошові кошти відповідачем не повернуті.

Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплати гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 192 ЦК України іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом.

Згідно зі ст. 524 ЦК України зобовязання має бути виражене у грошовій одиниці України гривні, проте в договорі сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобовязання в іноземній валюті.

Разом з тим, незалежно від фіксації еквівалента зобов'язання в іноземній валюті, згідно з частинами 1 та 2 ст. 533 ЦК України грошове зобовязання має бути виконане у гривнях. Якщо в зобовязанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. Зважаючи на зміст зазначеної статті та беручи до уваги практику Європейського суду з прав людини, суди у разі предявлення позову про стягнення грошової суми в іноземній валюті повинні зазначити в резолютивній частині рішення розмір суми, що підлягає стягненню у цій іноземній валюті з вказівкою на конвертацію цієї суми в національну валюту на день здійснення платежу.

За змістом статей 524 та 533 ЦК України грошовим є зобовязання, яке виражається в грошовій одиниці України ( або грошовому еквіваленті в іноземній валюті).

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні ( позичальникові ) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів ( суму позики) або ж таку кількість речей того ж роду та такої ж якості. Даний договір є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Відповідно до ст. 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Відтак, за своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення так і умови договору, а також засвідчуючи отримання боржником від кредитора певної грошової суми або речей.

Згідно ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику, ( грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Як передбачено ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом

За таких обставин, вимоги позивача щодо стягнення на його користь з відповідача основної суми боргу в розмірі 27 750, 00 доларів США , що еквівалентно , станом на 26 березня 2015 року, 653 706, 75 грв.. по офіційному курсу долара США до гривні в розмірі 2 355, 70 грв. за 100 доларів США (а.с. 60), є обґрунтованими та підлягають до повного задоволення.

Згідно ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до вимог ст. 625 ЦК України, тобто на вимогу кредитора боржник повинен сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3 % річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Приписи ст. 625 ЦК України про розмір процентів, що підлягають стягненню за порушення грошового зобовязання, є диспозитивними та застосовуються, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Нарахування інфляційних витрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобовязання і є особливою мірою відповідальності боржника (спеціальний вид цивільно-правової відповідальності) за прострочення грошового зобовязання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат (збитків) кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отримання компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. Беручи до уваги те, що наслідки прострочення боржником грошового зобовязання у вигляді інфляційних нарахувань та трьох процентів річних не є санкціями, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, ці кошти нараховуються незалежно від вини боржника.

Згідно розрахунку 3 % річних від простроченої суми, станом на 26 березня 2015 року, виконаному позивачем окремо по кожному з договорів позики, розрахунок яких наведений в заяві про збільшення розміру позовних вимог від 30.03.2015 року (а.с. 58-59), загальна сума 3 % річних з прострочених сум становить 27 255, 84 грв., при цьому з вказаним розрахунком суд погоджується та приймає до уваги що представник відповідача його також не оспорював, при цьому розрахунок трьох процентів річних здійснений за кожен день прострочення за формулою:

сума боргу х 3 % / 365 (кількість днів у році) х кількість днів прострочення.

За таких обставин позовні вимоги в цій частині також підлягають до повного задоволення в сумі 27 255, 84 грв..

Як вбачається відповідно до п. 3 договорів позики від 14.09.2013 року, 25.09.2013 року, 08.10.2013 року, 16.10.2013 року, 23.10.2013 року та 17.11.2013 року передбачено, що в разі прострочення виплати (повернення) відповідачем позивачу грошей у вказані в договорах строки, останній сплачує пеню у розмірі 0,5% від суми, що залишилась до спати за кожний день прострочки.

Чинне цивільне законодавство не забороняє визначення сторонами в договорі різних видів забезпечення зобов'язань. При цьому нарахування та стягнення пені в разі прострочення виконання зобов'язання є правом кредитора, реалізація якого жодним чином не залежить від застосування інших видів цивільно - правової відповідальності, передбачених законом за порушення зобов'язання (ст. 625 ЦК).

Враховуючи те, що відповідач вчасно не повернув грошові кошти, отримані від позивача в позику він повинен сплатити на користь позивача і пеню за прострочення виконання грошового зобов»язання, що передбачено умовами укладених між сторонами договорів позики. Аналіз норм ст. 266, ч.2 ст. 258 ЦК України дає підстави для висновку про те, що стягнення неустойки (пені, штрафу) обмежується останніми 12 місяцями перед зверненням кредитора до суду, а починається з дня (місяця), з якого вона нараховується, у межах строку позовної давності за основною вимогою.

З урахуванням вказаних положень закону позивачем в заяві про збільшення розміру позовних вимог (ас.58, 59), наведений розрахунок пені по кожному з договорів позики, укладених між сторонами та загальний розмір якої складає 1 193 014, 81 грв..

Разом з тим, погоджуючись з даним розрахунком та приймаючи до уваги те, що представник відповідача також не навів заперечень щодо порядку розрахунку вказаної пені, суд вважає за необхідне позовні вимоги в цій частині задовольнити частково, в сумі 1 098 433, 46 грв. ( 1 193 014,81 грв. - 94 581, 35 грв.), оскільки розпискою від 01.12.2013 року про отримання відповідачем в борг від позивача грошових коштів в сумі 2 200 доларів США (ас.17), не передбачено стягнення пені в розмірі 0, 5% в разі несвоєчасного повернення відповідачем вказаних грошових коштів, а відтак, суд вважає, що для нарахування пені за вказаною розпискою у позивача правових підстав не було.

Окрім того, позивач просив стягнути з відповідача по справі проценти за договорами позики на рівні облікової ставки НБУ в загальному розмірі 75 907, 32 грв., навівши розрахунок таких за кожним з договорів в заяві про збільшення розміру позовних вимог та надавши суду відомості про облікову ставку НБУ за період з 2009 по 2014 роки (ас. 10, 58, 59).

Разом з тим, суд вважає, що при нарахуванні вказаних процентів позивачем невірно застосовано розмір облікової ставки НБУ.

Так, позивач, в розрахунку розміру вказаних процентів виходив з того, що до 13 листопада 2013 року облікова ставка НБУ складала 12,5 %, а з 13 листопада 2013 року по 19.01.2015 року становить 14 %.

Натомість, за період з 13.08.2013 року по 14.04.2014 року облікова ставка НБУ була встановлена на рівні 6,5 % на підставі постанови правління НБУ від 09.08.2013 року № 315.

З 15.04.2014 року по 16.07.2014 року облікова ставка НБУ встановлена на рівні 9,5% на підставі постанови правління НБУ від 14.04.2014 року № 212.

З 17.07.2014 року по 12.11.2014 року облікова ставка НБУ встановлена на рівні 12, 5 % на підставі постанови правління НБУ від 15.07.2014 року № 417.

З 13.11.2014 року по 19.01.2015 року облікова ставка НБУ встановлена на рівні 14, 0 % на підставі постанови правління НБУ від 12.11.2014 року № 719.

Строк користування позикою, що отримана по договору від 14 вересня 2013 року, станом на 19 січня 2015 року становить - 492 дні.

Відтак, розмір процентів за період користування з 14. 09.2013 року по 19.01.2015 року складає - 26 747, 05 грв., з наступного розрахунку:

- 208 004, 28 грв. х ( 6,5 : 365 ) х 213 днів : 100 = 7 889,91 грв. ( за період з 14.09.2013 року по 14.04.2014 року);

- 208 004, 28 грв. х ( 9,5 : 365 ) х 93 днів : 100 = 5 034,84 грв. ( за період з 15.04.2014 року по 16.07.2014 року);

- 208 004, 28 грв. х ( 12,5 : 365 ) х 119 днів : 100 = 8 476,88 грв. ( за період з 17.07.2014 року по 12.11.2014 року);

- 208 004, 28 грв. х ( 14,0 : 365 ) х 67 днів : 100 = 5 345,42 грв. ( за період з 13.11.2014 року по 19.01.2015 року).

Строк користування позикою , що отримана по договору від 25 вересня 2013 року , станом на 19 січня 2015 року становить - 481 день.

Відтак, розмір процентів за період користування з 25.09.2013 року по 19.01.2015 року складає - 6 584, 89 грв., з наступного розрахунку:

- 52 001, 07 грв. х (6,5 : 365 ) х 202 днів : 100 = 1 870, 61 грв. ( за період з 25.09.2013 року по 14.04.2014 року);

- 52 001, 07 грв. х ( 9,5 : 365 ) х 93 днів : 100 = 1 258, 71 грв. ( за період з 15.04.2014 року по 16.07.2014 року);

- 52 001, 07 грв. х ( 12, 5 : 365 ) х 119 днів : 100 = 2 119, 22 грв. ( за період з 17.07.2014 року по 12.11.2014 року);

- 52 001, 07 грв. х ( 14,0 : 365 ) х 67 днів : 100 = 1 336, 35 грв. ( за період з 13.11.2014 року по 19.01.2015 року).

Строк користування позикою , що отримана по договору від 08 жовтня 2013 року, станом на 19 січня 2015 року становить - 467 днів.

Відтак, розмір процентів за період користування з 08.10.2013 року по 19.01.2015 року складає - 4 303, 49 грв., з наступного розрахунку:

- 34 667, 38 грв. х ( 6,5 : 365 ) х 188 днів : 100 = 1 160, 64 грв. ( за період з 08.10.2013 року по 14.04.2014 року);

- 34 667, 38 грв. х ( 9,5 : 365 ) х 93 днів : 100 = 839, 14 грв. ( за період з 15.04.2014 року по 16.07.2014 року);

- 34 667, 38 грв. х ( 12,5 : 365 ) х 119 днів : 100 = 1 412, 81 грв. ( за період з 17.07.2014 року по 12.11.2014 року);

- 34 667, 38 грв. х ( 14,0 : 365 ) х 67 днів : 100 = 890, 90 грв. ( за період з 13.11.2014 року по 19.01.2015 року).

Строк користування позикою , що отримана по договору від 16 жовтня 2013 року, станом на 19 січня 2015 року становить - 460 днів.

Відтак, розмір процентів за період користування з 16.10.2013 року по 19.01.2015 року складає - 3 195, 20 грв., з наступного розрахунку:

- 26 000, 53 грв. х ( 6,5 : 365 ) х 181 днів : 100 = 838, 07 грв. ( за період з 16.10.2013 року по 14.04.2014 року);

- 26 000, 53 грв. х ( 9,5 : 365 ) х 93 днів : 100 = 629, 35 грв. ( за період з 15.04.2014 року по 16.07.2014 року);

- 26 000, 53 грв. х ( 12,5 : 365 ) х 119 днів : 100 = 1 059, 61 грв. ( за період з 17.07.2014 року по 12.11.2014 року);

- 26 000, 53 грв. х ( 14,0 : 365 ) х 67 днів : 100 = 668, 17 грв. ( за період з 13.11.2014 року по 19.01.2015 року).

Строк користування позикою , що отримана по договору від 23 жовтня 2013 року, станом на 19 січня 2015 року становить - 452 дні.

Відтак, розмір процентів за період користування з 23.10.2013 року по 19.01.2015 року складає - 5 742, 11 грв., з наступного розрахунку:

- 47 273, 70 грв. х ( 6,5 : 365 ) х 173 днів : 100 = 1 456, 41 грв. ( за період з 23.10.2013 року по 14.04.2014 року);

- 47 273, 70 грв. х ( 9,5 : 365 ) х 93 днів : 100 = 1 144, 28 грв. ( за період з 15.04.2014 року по 16.07.2014 року);

- 47 273, 70 грв. х ( 12,5 : 365 ) х 119 днів : 100 = 1 926, 56 грв. ( за період з 17.07.2014 року по 12.11.2014 року);

- 47 273, 70 грв. х ( 14,0 : 365 ) х 67 днів : 100 = 1 214, 86 грв. ( за період з 13.11.2014 року по 19.01.2015 року).

Строк користування позикою , що отримана по договору від 17 листопада 2013 року, станом на 19 січня 2015 року становить - 428 днів.

Відтак, розмір процентів за період користування з 17.11.2013 року по 19.01.2015 року складає - 4 062, 72 грв., з наступного розрахунку:

- 34 667, 38 грв. х (6,5 : 365 ) х 149 днів : 100 = 919, 87 грв. ( за період з 17.11.2013 року по 14.04.2014 року);

- 34 667, 38 грв. х (9,5 : 365 ) х 93 днів : 100 = 839, 14 грв. ( за період з 15.04.2014 року по 16.07.2014 року);

- 34 667, 38 грв. х ( 12,5 : 365 ) х 119 днів : 100 = 1 412, 81 грв. ( за період з 17.07.2014 року по 12.11.2014 року);

- 34 667, 38 грв. х ( 14,0 : 365 ) х 67 днів : 100 = 890, 90 грв. ( за період з 13.11.2014 року по 19.01.2015 року).

Строк користування позикою, що отримана по договору від 01 грудня 2013 року, станом на 19 січня 2015 року становить - 414 днів.

Відтак, розмір процентів за період користування з 01.12.2013 року по 19.01.2015 року складає - 3 976, 29 грв., з наступного розрахунку:

- 34 667, 38 грв. х (6,5 : 365 ) х 135 днів : 100 = 833, 44 грв. ( за період з 01.12.2013 року по 14.04.2014 року);

- 34 667, 38 грв. х (9,5 : 365 ) х 93 днів : 100 = 839, 14 грв. ( за період з 15.04.2014 року по 16.07.2014 року);

- 34 667, 38 грв. х ( 12,5 : 365 ) х 119 днів : 100 = 1 412, 81 грв. ( за період з 17.07.2014 року по 12.11.2014 року);

- 34 667, 38 грв. х ( 14,0 : 365 ) х 67 днів : 100 = 890, 90 грв. ( за період з 13.11.2014 року по 19.01.2015 року).

Відтак, загальна сума розміру процентів за договорами позики визначена на рівні облікової ставки НБУ становить 54 611, 75 грв. ( 26 747, 05 грв. + 6 584, 89 грв. + 4 303, 49 грв. + 3 195, 20 грв. + 5 742, 11 грв. + 4 062, 72 грв. + 3 976, 29 грв.).

Згідно ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки НБУ. У разі відсутності іншої домовленості сторін, проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

За таких обставин, суд знаходить вимоги позивача про стягнення з відповідача процентів за договорами позики, розмір яких визначений на рівні облікової ставки НБУ обґрунтованими, разом з тим, в цій частині вимоги також підлягають частковому задоволенню в розмірі 54 611, 75 грв., з огляду на те, що при розрахунку останніх позивачем невірно застосовано облікова ставка НБУ, що діяла за період 14.09.2013 року по 19.01.2015 року.

При цьому суд зауважує, що розрахунок вказаних процентів здійснений позивачем на дату подання позову, тобто станом на 19.01.2015 року, виходячи з курсу долара до гривні, який становив 1 575, 79 грв. (а.с. 9) та згідно якого здійснено розрахунок основної суми боргу за кожним договором для нарахування процентів.

Суд зауважує, що проценти, визначені статтею 1048 ЦК України, є платою за користування чужими грошовими коштами, яка, за відсутності іншої домовленості сторін, сплачується боржником за весь період користування грошовими коштами, у тому числі після настання терміну їх повернення. Поряд з цим за порушення виконання грошового зобовязання на боржника покладається відповідальність відповідно до ст. 625 ЦК, яка полягає у приєднанні до невиконаного обов'язку нового додаткового обов'язку у вигляді відшкодування матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів за весь час прострочення, а також сплати трьох процентів річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Беручи до уваги різну правову природу процентів, передбачених статтею 1048 ЦК України, і процентів, що стягуються відповідно до ст. 625 ЦК, а також відсутність у чинному законодавстві обмежень, одночасне стягнення процентів, передбачених ст. 536 ЦК та іншими статтями, і відшкодування інфляційних збитків за весь час прострочення, а також сплата трьох процентів річних від простроченої суми, передбачених ст. 625 ЦК, є правомірним ( за умов, що такі вимоги заявлені кредитором).

Згідно посвідчення № 138692 від 15.04.2013 року (а.с. 7), копія якого долучена до матеріалів справи, вбачається що позивач ОСОБА_2 є інвалідом другої групи, а відтак, згідно Закону України «Про судовий збір», звільнений від сплати судового збору.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Відтак з відповідача ОСОБА_1 в дохід держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 3 654, 00 грв..

Керуючись ст. ст. 10, 11, 88, 202, 203, 212, 213, 215, 218, 222, 294 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення боргу за договорами позики - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1, 19.06. ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2 , гр. України, зареєстрованого за адресою смт. Юрївка , вул. Кірова, буд. 42 ОСОБА_1»ївського району Дніпропетровської області , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 на користь ОСОБА_2 в рахунок повернення боргу за договорами позики грошову суму в загальному розмірі 1 834 007, 80 грв. ( один мільйон вісімсот тридцять чотири тисячі сім грв., 80 коп.) , з яких : 653 706, 75 грв. - основна сума боргу за договорами позики, що станом на 26.03.2015 року еквівалентна 27 750, 00 доларів США; 27 255, 84 грв. - три проценти річних від простроченої суми; 1 098 433, 46 - пеня за несвоєчасне виконання зобовязань за договорами позики; 54 611, 75 - проценти за користування позикою на рівні облікової ставки НБУ .

В іншій частині позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в дохід держави в розмірі 3 654, 00 грв . (три тисячі шістсот пятдесят чотири грв. 00 коп.).

Рішення може бути оскаржено до Дніпропетровського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя : С.О.Маренич