Дата документу Справа №
Апеляційний суд Запорізької області
Єдиний унікальний №2-1724/11 Головуючий у 1 інстанції Смолка І.О.
Провадження №22-ц/778/1135/15 Суддя-доповідач ОСОБА_1
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 червня 2015 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Запорізької області у складі:

Головуючого: Осоцького І.І.,

Суддів: Дзярука М.П.,

ОСОБА_2,

При секретарі Семенчук О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3. ОСОБА_4, ОСОБА_5 на рішення Жовтневого районного суду м.Запоріжжя від 27 жовтня 2014 року у справі за позовом міського комунального підприємства «Основаніє» до ОСОБА_3. ОСОБА_4, ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за утримання будинку та прибудинкової території та комунальні послуги, -

В С Т А Н О В И Л А:

У травні 2011 року КП ВРЕЖО 2 звернулось до ОСОБА_6, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за утримання будинку та прибудинкової території та комунальні послуги.

В позові зазначало, що ОСОБА_6, ОСОБА_3, ОСОБА_4 мешкають за адресою: АДРЕСА_1. Всупереч діючому законодавству та умовам найму житлового приміщення відповідачі не роблять оплату за технічне обслуговування будинку і прибудинкової території та комунальні послуги, у звязку з чим у них утворився борг за період з 01.12.2006 р. по 01.03.2011 р. у сумі 6 416,84 грн.

Заочним рішенням Жовтневого райсуду м. Запоріжжя від 30.11.2011 р. позов було задоволено і з відповідачів у солідарному порядку було стягнуто суму боргу і судові витрати.

19.02.2014 р. ОСОБА_3, ОСОБА_4 звернулись до суду з заявою про перегляд заочного рішення. Ухвалою Жовтневого райсуду м. Запоріжжя від 12.03.2014 р. рішення Жовтневого райсуду м. Запоріжжя від 30.11.2011 р. було скасовано.

У звязку з тим, що ОСОБА_6 помер 09.03.2006 року, правонаступник КП ВРЕЖО 2» МКП «Основаніє» 05.05.2014 року звернулося до суду з уточненим позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5

В уточненому позові просило суд стягнути з відповідачів у солідарному порядку на свою користь заборгованість за утримання будинку та прибудинкової території у розмірі 10 433,39 грн., за комунальні послуги у розмірі 1 328,37 грн., а всього 11 761,76 грн. та судові витрати; зобовязати відповідачів укласти договір з надання послуг з утримання будинку і споруд прибудинкових територій, затвердженого постановою КМУ №529 від 20.05.2009 р.

Рішенням Жовтневого районного суду м.Запоріжжя від 27 жовтня 2014 року позов задоволено.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 на користь МКП «Основаніє» заборгованість за утримання будинку та прибудинкової території у розмірі 10 433,39 грн., за комунальні послуги у розмірі 1 328,37 грн., 30 грн. за інформаційно-технічне забезпечення слухання справи та судовий збір у сумі 243 грн. 60 коп.

Додатковим рішенням Жовтневого районного суду м.Запоріжжя від 13 листопада 2014 року у задоволенні позову в частині зобовязання відповідачів укласти з позивачем договір з надання послуг з утримання будинку і споруд прибудинкових територій, затвердженого Постановою КМУ №529 від 20.05.2009 року відмовлено

Не погоджуючись з вказаним рішенням ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 звернулися до суду з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на незаконність, порушення судом норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, просять рішення суду скасувати, провадження у справі закрити.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю - доповідача, пояснення учасників апеляційного розгляду, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 307 ЦПК України за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право постановити ухвалу про відхилення апеляційної скарги і залишення рішення без змін.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Суд першої інстанції, задовольняючи позовні вимоги, керуючись положеннями ст.ст. 7, 17, 20, 21, 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», виходив із того, що відповідачі свої зобов'язання із сплати за утримання будинку та прибудинкової території і комунальні послуги не виконують, у зв'язку з чим утворилась заборгованість, яка підлягає стягненню в судовому порядку.

Висновки суду ґрунтуються на доказах, досліджених у судовому засіданні, відповідають фактичним обставинам справи. Фактична сторона справи встановлена з додержанням норм процесуального права.

Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що не був укладений договір з надання послуг по утриманню будинку та прибудинкової території і фактично послуги не надавалися.

Відповідно до ст. 525 ЦК України не допускається одностороння відмова від виконання зобов'язання, крім випадків, передбачених законом або договором.

Згідно із ч. 1 ст. 11 ЦК України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки.

Відповідно до п.5 ч.3 ст.20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживачі зобов'язані оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Суд дав правильну правову оцінку доводам відповідачів і обґрунтовано виходив з того, що відсутність договору про надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг за утримання будинку та прибудинкової території у повному обсязі, оскільки в силу ст.11 ЦК України та п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживачі зобов'язані оплатити послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Такі висновки суду першої інстанції узгоджуються із вимогами закону та практикою Верховного Суду України (постанови від 10 жовтня 2012 року № 6-110цс12 та від 30 жовтня 2013 року № 6-59цс13).

Із матеріалів справи вбачається, що відповідачі зареєстровані та проживають за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджує що вони є споживачами послуг. За надані послуги відповідачі плату не вносили і за період з 01.06.2009 р. по 01.03.2014 р. утворилася заборгованість у розмірі 11 761,76 грн.

Факт утримання будинку та прибудинкової території позивачем підтверджено наявними в матеріалах справи доказами. Нормами Житлового кодексу України, Закону України «Про житлово-комунальні послуги» не передбачено, що виконавець повинен надавати акти виконаних робіт щомісячно щодо фактично наданих послуг споживачу.

Відповідачі, відмовляючись нести витрати на утримання будинку та заперечуючи проти позову у повному обсязі, фактично просять звільнити їх від сплати витрат на утримання будинку та прибудинкової території, хоча законодавство не передбачає такого звільнення у випадку ненадання окремих житлово-комунальних послуг.

Разом з тим, відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 18 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» у разі порушення виконавцем умов договору споживач має право викликати його представника для складання та підписання акту-претензії споживача, в якому зазначаються строки, види, показники порушень тощо, акт-претензія складається споживачем та представником виконавця і скріплюється їхніми підписами. Частиною 4 ст. 18 Закону передбачений обов'язок виконавця вирішити питання про перерахунок платежів.

Частиною 1 статті 60 ЦПК України встановлено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Відповідно до статті 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів.

Проте відповідачі не надали складених та підписаних у встановленому законом порядку актів-претензій щодо надання комунальних послуг, їх якості, складу та тарифів у будинку №16 по вул.. К.Великого в м. Запоріжжі та прибудинкової території, хоча це є їх обов'язком відповідно до ст. ст. 10, 60 ЦПК України.

Статтею 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено повноваження органів місцевого самоврядування щодо встановлення тарифів на житлово-комунальні послуги.

Частиною 2 ст.14 Закону встановлено, що ціни/тарифи на комунальні послуги та послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій формуються і затверджуються органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування відповідно до їх повноважень, визначених законом.

У ст. 28 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» передбачено, що до власних (самоврядних) повноважень виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належить встановлення у порядку і межах, визначених законодавством, тарифів на побутові, комунальні та інші послуги, за певним виключенням.

Формування тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій здійснюється відповідно до Типового переліку послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20 травня 2009 року № 529.

Судом перевірено розрахунок заборгованості, нарахування здійснювалося виходячи з розміру тарифів, затверджених відповідно до вищезазначених норм рішенням виконавчого комітету Запорізької міської Ради від 28.08.2008 р. №375 (із змінами згідно з рішенням від 24.12.2009 р. №555/2, від 30.06.2010 р. №3297). У спростування розрахунку відповідачі свій розрахунок не надали.

Доводи щодо неналежності особи позивача та повноважень МКП «Основаніє» щодо нарахування квартирної плати є необґрунтованими. Рішеннями Запорізької міської Ради від 27.04.2012 р. №5, від 25.07.2012 р. №6 припинена діяльність ВРЕЖО№2 і визнано, що МКП «Основаніє» є правонаступником і як правонаступник є виконавцем житлово-комунальних послуг з утримання будинків і прибудинкових територій.

Також суд першої інстанції правомірно дійшов висновку про відсутність підстав для застосування строку позовної давності, заявленої відповідачами, оскільки з історії справи вбачається, що позивач звернувся до суду за захистом своїх прав в межах строку позовної давності, про що докладно зазначено в рішенні, з яким погоджується колегія суддів.

За таких обставин правильним є висновок суду першої інстанції про доведеність позову та наявність правових підстав для стягнення солідарно з відповідачів на користь позивача указаної суми заборгованості.

Доводи скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування норм матеріального чи процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

Керуючись ст.ст.303,307, 308,313-315,317,319 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3. ОСОБА_4, ОСОБА_5 - відхилити.

Рішення Жовтневого районного суду м.Запоріжжя від 27 жовтня 2014 року у цій справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, проте може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подачі касаційної скарги до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий:

Судді: