Справа № 658/3869/14-ц
(№ пров. 2 др/658/2/15)
04 червня 2015 р. м. Каховка
Каховський міськрайонний суд Херсонської області
в складі: головуючої - судді О.Є.Терещенко
при секретарі Л.В.Оніщенко

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Каховка справу за заявою ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування майнової та моральної шкоди, завда-ної внаслідок злочину,-
02 жовтня 2014 року згідно рішення Каховського міськрайонного суду Херсонської області у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування майнової та моральної шко-ди, завданої внаслідок злочину вимоги ОСОБА_1 задоволено частково.
25 березня 2015 року ОСОБА_1 звернувся в суд із заявою, в якій просить суд ухвалити до-даткове рішення, оскільки судом при слуханні рішення не вирішено в повному обсязі питання про стягнення на його користь понесених витрат на правову допомогу в розмірі 5200 грн.
В судовому засіданні позивач підтримав подану заяву про стягнення з відповідача на його користь витрат на правову допомогу і просить її задовольнити.
Відповідач в судове засідання не зявився, повідомлений належним чином про день та час розгляду справи. про причини неявки суду не відомо.
Суд, вислухавши позивача, перевіривши матеріали справи, прийшов до наступного виснов-ку.
У відповідності до п.4 ч.1 ст.220 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
Згідно ст. 88 ч.1 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.
Ст. 79 ЦПК України визначені види судових витрат, до яких відносяться витрати пов'язані з розглядом справи, зокрема витрати на правову допомогу та на проведення судових експертиз.
У п. п. 47, 48 Постанови Пленуму № 10 від 17 жовтня 2014 р. «Про застосування законодав-ства про судові витрати у цивільних справах» роз'яснено, що право на правову допомогу гаранто-вано статтями 8, 59 Конституції України, офіційне тлумачення якого надано Конституційним Су-дом України (Рішення від 16 листопада 2000 року № 13-рп/2000; Рішення від 30 вересня 2009 ро-ку № 23-рп/2009; Рішення від 11 липня 2013 року № 6-рп/2013).
Витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі пра-ва, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги.
При стягненні витрат на правову допомогу слід враховувати, що особа, яка таку допомогу надавала, має бути адвокатом (стаття 6 Закону України від 05 липня 2012 року № 5076-VI "Про адвокатуру та адвокатську діяльність") або іншим фахівцем у галузі права незалежно від того, чи така особа брала участь у справі на підставі довіреності, чи відповідного договору (статті 12, 42, 56 ЦПК).
Розмір витрат на оплату правової допомоги визначається за домовленістю між стороною та особою, яка надає правову допомогу. Разом із тим граничний розмір компенсації витрат на пра-вову допомогу встановлений Законом України від 20 грудня 2011 року № 4191-VI "Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах".
Підстави, межі та порядок відшкодування судових витрат на правову допомогу, надану в суді як адвокатом, так і іншим фахівцем у галузі права, регламентовано у пункті 2 частини третьої статті 79, статтях 84, 88, 89 ЦПК.
Витрати на правову допомогу, граничний розмір якої визначено відповідним законом, про що зазначено в пункті 47 цієї постанови, стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов'язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, надання консультацій, переклад документів, копіювання документів).
Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені.
Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розра-хунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.
З матеріалах цивільної справи (№ 658/3869/14-ц (№ пров. 2/658/1177/2014)) вбачається, що 05 травня 2014 року між ОСОБА_1 та адвокатом ОСОБА_3 був укладений договір № 21 про надання юридичних послуг (а.с. 21,
Адвокат ОСОБА_3 надавав позивачу по справі правову допомогу, приймав участь у розгляді справ, як в Каховському міськрайонному судді Херсонської області, так і Бериславському районному суді Херсонської області. Понесені витрати позивача на правову допомогу підтвер-джуються квитанціями до прибуткових касових ордерів про оплату наданих послуг, що містяться в матеріалах справи.
За наведених обставин, суд приходить до висновку про підставність заяви про ухвалення додаткового рішення про стягнення на користь позивача судових витрат по справі.
Керуючись ст.ст. 220, 223, 294-296 ЦПК України, суд
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 су-дові витрати, понесені позивачем в зв'язку з отриманням правової допомоги, у розмірі 5 200 грн.
Додаткове рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги додаткове рі-шення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.
Додаткове рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Херсонської області через Каховський міськрайонний суд Херсонської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.
Суддя:ОСОБА_4