Справа № 462/4395/12 Головуючий у 1 інстанції: Боровков Д.О.
Провадження № 22-ц/783/4192/15 Доповідач в 2-й інстанції: Тропак О. В.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 червня 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого Тропак О.В. ,

суддів: Приколоти Т.І. Федоришина А.В.,

за участю секретаря Іванової О.О.,

з участю: представника відповідача ОСОБА_2,

позивача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою відповідача ОСОБА_4 на заочне рішення Залізничного районного суду м. Львова від 12 грудня 2013 року у справі за позовом ОСОБА_3 , ОСОБА_5 до ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди,-

в с т а н о в и л а :

17 травня 2012 року ОСОБА_3, ОСОБА_5 звернулися в суд з позовом до ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої затопленням житлової квартири, покликаючись на те , що на сьомому поверсі їхнього будинку знаходиться квартира відповідача під НОМЕР_1 і відповідач систематично затоплює квартиру позивачів під НОМЕР_2, яка розташована під квартирою відповідача. Останній черговий раз відповідач затопив кв. НОМЕР_2- 20 травня 2011 року о 6.15 год., забувши закрити кран холодної води у своїй ванній кімнаті. В результаті цього затоплення було пошкоджено стелю і стіни у ванній, туалеті, в коридорі та у двох житлових кімнатах. Відповідач в добровільному порядку відшкодувати заподіяні збитки фактично ухиляється, а тому позивачі просили суд ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача ОСОБА_4 матеріальні збитків в сумі 5000 (пять тисяч ) грн., моральні - в сумі 10 000 ( десять тисяч) грн., а разом 15 000 (пятнадцять тисяч) грн.

Заочним рішенням Залізничного районного суду м. Львова від 12 грудня 2013 року позов задоволено частково. Вирішено: стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3, ОСОБА_5 солідарно 852 ( вісімсот пятдесят дві) гривні майнової шкоди; стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 1000 ( одна тисяча) гривень моральної шкоди та 1176 ( одна тисяча сто сімдесят шість) гривень витрат на проведення експертизи. Всього стягнути 2176 ( дві тисячі сто сімдесят шість) гривень; стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 1500 ( одна тисяча пятсот) гривень моральної шкоди. В решті позову відмовлено.

Ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 27 квітня 2015 року, заяву ОСОБА_4 про перегляд заочного рішення Залізничного районного суду м. Львова від 12.12.2013 року залишено без задоволення.

На заочне рішення Залізничного районного суду м. Львова від 12 грудня 2013 року відповідачем ОСОБА_4 подано апеляційну скаргу, в якій просить заочне рішення скасувати і ухвалити нове рішення, яким частково задовольнити позовні вимоги в частині відшкодування матеріальної шкоди у розмірі 852 грн. ( по 426 грн. ОСОБА_5 та ОСОБА_2.), відшкодування витрат на проведення експертизи- у розмірі пропорційному до розміру задоволених позовних вимог, а в частині решти позовних вимог- відмовити. Відповідач погоджується із висновком суду, щодо задоволення відшкодування матеріальної шкоди у розмірі 852 грн. солідарно, однак не погоджується із висновком суду, щодо визначення розміру моральної шкоди, оскільки позивачами не було доведено з яких міркувань вони виходили, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується. Суд першої інстанції у рішенні зсилається на те, що ОСОБА_3 є інвалідом ІІ групи, а ОСОБА_5 інвалідом І групи, однак той факт, що позивачі є інвалідами, не слід брати до уваги , оскільки відсутній причинний звязок між залиттям квартири та їх інвалідністю, при цьому , суд першої інстанції допустив суперечність, присуджуючи відшкодування моральної шкоди у 3 рази більше, ніж визначена експертизою заподіяна матеріальна шкода. Крім того, вважає, що на користь позивача слід присудити 262, 84 грн. відшкодування витрат на проведення експертизи, а не 1176 грн.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника відповідача та позивача , перевіривши матеріали справи в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу належить задовольнити частково, а саме змінити оскаржене рішення лише в частині присудження з відповідача на користь позивача ОСОБА_3 розміру понесених нею витрат, пов»язаних із проведенням експертизи та, у відповідності до положень ч. 1 ст. 88 ЦПК України, зменшення їх розміру пропорційно до розміру задоволених позовних вимог - із 1176 грн до 260 грн 80 коп ( 1176 : 15000 * 3352 = 260,80).

Водночас колегія суддів не знаходить підстав для скасування оскарженого рішення в частині присудження з відповідача в користь позивачів моральної шкоди, зважаючи на наступне.

У відповідності до п. 3 ч. 2 ст. 23 ЦК України моральна шкода полягає: у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв»язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім»ї чи близьких родичів.

У відповідності до другого абзацу ч. 3 ст. 23 ЦК України розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом в залежно від характеру правопорушення і глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди , якщо вина є підставою для відшкодування , а також з урахуванням інших обставин, що мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Так як відповідач погодився з рішенням суду першої інстанції в частині наявності підстав для відшкодування шкоди, завданої майну позивачів, то тим самим презюмується доведеність вини відповідача у завданні цієї шкоди, що у відповідності до ч. 1 ст. 1167 ЦК України є підставою відповідальності за завдану моральну шкоду.

При вирішенні спорів про відшкодування моральної шкоди, завданої майну, не передбачено дотримання принципу співмірності між розміром майнової та моральної шкоди.

Зважаючи на те, що ОСОБА_3 є інвалідом другої групи, а ОСОБА_5 є інвалідом першої групи, то для них буде ускладнений (утруднений) пошук можливостей для усунення наслідків шкоди, завданої їхньому майну, що потребуватиме від них значних зусиль. Тому колегія суддів вважає, що вищенаведені обставини були такими, що мали істотне значення для визначення розміру морального відшкодування, і розмір морального відшкодування визначено судом з урахуванням вимог розумності і справедливості.

Таким чином, колегія суддів дійшла висновку про те, що рішення суду першої інстанції в частині відшкодування моральної шкоди, ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги законності і обґрунтованості рішення суду першої інстанції у вищезазначеній частині не спростовують, тому рішення суду першої інстанції про відшкодування моральної шкоди належить залишити без змін.

Керуючись п. 3 ч. 1 ст. 307, п. 4 ч. 1 ст. 309, ст. 313, ч. 2 ст. 314, ст. ст. 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,-

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_4 задовольнити частково.

Заочне рішення Залізничного районного суду м. Львова від 12 грудня 2013 року в частині стягнення з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 1176 (одна тисяча сто сімдесят шість) гривень витрат на проведення експертизи, всього 2176 (дві тисячі сто сімдесят шість) гривень змінити, зменшивши стягнення:

витрат на проведення експертизи з 1176 (одна тисяча сто сімдесят шість) гривень - до 260 (двісті шістдесят) гривень 80 коп;

всього з 2176 (дві тисячі сто сімдесят шість) гривень до 1260 (одна тисяча двісті шістдесят) гривень 80 коп.

В решті рішення Залізничного районного суду м. Львова від 12 грудня 2013 року залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржене в касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили рішенням апеляційного суду.

Головуючий Тропак О.В.

Судді: Приколота Т.І.

Федоришин А.В.