У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 червня 2015 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Дьоміної О.О.,
суддів: Дем'яносова М.В., Маляренка А.В.,Парінової І.К., Ступак О.В.,

розглянувши в судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_7, Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» про визнання недійсним договору купівлі-продажу та за зустрічним позовом ОСОБА_7 до ОСОБА_6, Могилів-Подільського міськрайонного управління юстиції у Вінницькій області в особі відділу ДВС Могилів-Подільського міськрайонного управління юстиції про визнання недійсними прилюдних торгів та скасування свідоцтва про право власності на земельну ділянку, за касаційними скаргами ОСОБА_6 та Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» на рішення Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 3 листопада 2014 року та ухвалу апеляційного суду Вінницької області від 16 лютого 2015 року,

в с т а н о в и л а:

ОСОБА_6 звернувся до суду з позовом визнання недійсним договору купівлі-продажу.

У червні 2014 року ОСОБА_7 звернулась до суду з зустрічним позовом про визнання недійсними прилюдних торгів та скасування свідоцтва про право власності на земельну ділянку.

Рішенням Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 3 листопада 2014 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Вінницької області від 16 лютого 2015 року, позов ОСОБА_6 задоволено.

Визнано недійсним договір купівлі-продажу магазину, укладений між Публічним акціонерним товариством комерційним банком «ПриватБанк» (далі - ПАТ КБ «ПриватБанк») та ОСОБА_7

Зустрічний позов ОСОБА_7 задоволено частково.

Визнано недійсними результати прилюдних торгів, проведених 21 жовтня 2013 року щодо реалізації земельної ділянки площею 0,0228 га, яка розташована по АДРЕСА_1.

Визнано недійсним свідоцтво про право власності на земельну ділянку, видане на ім'я ОСОБА_6

У задоволенні іншої частини зустрічного позову відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_6 просить суд касаційної інстанції скасувати оскаржувані судові рішення в частині задоволених позовних вимог ОСОБА_7 та ухвалити в цій частин нове рішення, яким відмовити у задоволенні зустрічного позову, мотивуючи свої доводи порушенням судом норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

У касаційній скарзі ПАТ КБ «ПриватБанк» просить суд касаційної інстанції скасувати оскаржувані судові рішення в частині задоволених позовних вимог ОСОБА_6 та ухвалити в цій частин нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову, мотивуючи свої доводи порушенням судом норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційних скарг, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційні скарги підлягають відхиленню з огляду на наступне.

Задовольняючи позов ОСОБА_6, суд першої інстанції, з висновком якого погодився апеляційний суд, виходив із того, що при укладенні спірного договору купівлі-продажу магазину, загальною площею 225, кв. м, розташованого за адресою: АДРЕСА_2, не було виділено частину земельної ділянки на якій розташовано вищезазначений магазин, земельній ділянці не було присвоєно окремого кадастрового номеру. Задовольняючи частково позовні вимоги ОСОБА_7, суди виходили із того, що прилюдні торги з реалізації арештованого нерухомого майна, а саме спірної земельної ділянки не відповідають вимогам ст. ст. 203, 215 ЦК України, оскільки ПАТ КБ «ПриватБанк» надав до виконавчої служби неправдиві відомості з метою реалізації земельної ділянки та приміщення магазину окремо один від одного.

Зазначені висновки судів відповідають вимогам матеріального та процесуального закону та зроблені при повному з'ясуванні всіх обставин справи.

Судами встановлено, що 6 грудня 2007 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_8 було укладено кредитну угоду, умовами якої передбачено, що загальна сума кредиту в рамках зазначеної угоди становить 100 тис. грн (а. с. 76-81 т. 1).

Відповідно до договору про видачу траншу від 6 грудня 2007 року, ОСОБА_8 отримав транш у розмірі 100 тис. дол. США з кінцевим терміном повернення грошових коштів до 4 грудня 2014 року (а. с. 82-85 т. 1).

На забезпечення належного виконання умов договору про видачу траншу від 6 грудня 2007 року між ОСОБА_8 та ПАТ КБ «ПриватБанк» укладено договір іпотеки, предметом якого є нежитлове приміщення магазину, загальною площею 225,0 кв. м, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_2 (а. с. 86-91 т. 1).

16 травня 2008 року ОСОБА_8 отримав державний акт на право власності на земельну ділянку загальною площею 0,0228 га, яка розташована по АДРЕСА_1 із цільовим призначенням для комерційного використання (а. с. 95-96 т. 1).

На підставі рішення Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 15 листопада 2010 року в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором від 6 грудня 2007 року в розмірі 97 063, 46 дол. США звернуто стягнення на предмет іпотеки, а саме: нежитлове приміщення магазину, загальною площею 225,0 кв. м, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_2, та яке належить ОСОБА_8 шляхом продажу зазначеного предмета іпотеки ПАТ КБ «ПриватБанк» з укладенням від імені ОСОБА_8 договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою-покупцем з отриманням витягу з Державного реєстру прав власності, а також із наданням ПАТ КБ «ПриватБанк» усіх повноважень необхідних для здійснення продажу (а. с. 97-100 т. 1).

Із копії матеріалів виконавчого провадження № 190/16 вбачається, що 9 липня 2013 року представник ПАТ КБ «ПриватБанк» ОСОБА_11 звернувся до начальника відділу державної виконавчої служби Могилів-Подільського міськрайонного управління юстиції із заявою про прийняття до виконання виконавчого листа виданого Кіровським районним судом м. Дніпропетровська про стягнення з ОСОБА_8 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованості за кредитним договором від 6 грудня 2007 року в розмірі 815 176 грн 10 коп (а. с. 138 т. 1).

9 липня 2013 року державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Могилів-Подільського міськрайонного управління юстиції винесено постанову про відкриття виконавчого провадження та накладено арешт на все нерухоме майно боржника (а. с. 139 т. 1).

Листом від 25 липня 2013 року представник ПАТ КБ «ПриватБанк» повідомив начальника відділу державної виконавчої служби Могилів-Подільського міськрайонного управління юстиції про те, що нежитлове приміщення магазину, загальною площею 225,0 кв. м, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_2, яке належить ОСОБА_8 реалізоване через аукціон на підставі рішення Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 15 листопада 2010 року. Враховуючи зазначене, ПАТ КБ «ПриватБанк» просило суд звернути стягнення на земельну ділянку, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2, та належить ОСОБА_8 (а. с. 146 т. 1).

25 липня 2013 року накладено арешт на земельну ділянку, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1, та належить ОСОБА_8 (а. с. 162 т. 1).

Із протоколу про проведення прилюдних торгів від 21 жовтня 2013 року вбачається, що переможцем торгів визначено ОСОБА_6 (а. с. 203 т. 1).

1 листопада 2013 року начальником відділу державної виконавчої служби Могилів-Подільського міськрайонного управління юстиції затверджено акт державного виконавця про проведені прилюдні торги по реалізації вищезазначеної земельної ділянки (а. с. 212 т. 1).

Із заяви представника ПАТ КБ «ПриватБанк» ОСОБА_11 від 4 грудня 2013 року вбачається, що ПАТ КБ «ПриватБанк» просило закінчити виконавче провадження без подальшого виконання та припинити примусове виконання рішення суду, зняти арешт з майна ОСОБА_8 та внести відповідні відомості про зняття арешту до відповідних державних реєстрів обтяжень нерухомого майна (а. с. 224 т. 1).

4 грудня 2013 року знято арешт на все майно, що належить ОСОБА_8 (а. с. 226 т. 1).

Постановою заступника начальника ВДВС Могилів-Подільського МРУЮ від 4 грудня 2013 року знято арешт накладений на нежитлове приміщення магазину, який розташований за адресою: АДРЕСА_2, та належить ОСОБА_8 (а. с. 228 т. 1).

Постановою заступника начальника ВДВС Могилів-Подільського МРУЮ від 11 грудня 2013 року знято арешт накладений на земельну ділянку, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1, та належить ОСОБА_8 (а. с. 227 т. 1).

11 грудня 2013 року ОСОБА_6 отримав свідоцтво про придбання з прилюдних торгів земельної ділянки, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 (а. с. 7 т. 1).

Судами встановлено, що 4 грудня 2013 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_7 укладено договір купівлі-продажу магазину, загальною площею 225,0 кв. м, який розташований за адресою: АДРЕСА_2 (а. с. 112 т. 1).

Відповідно до ч. 1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені ч. ч. 1 - 3, 5 та 6 ст. 203 цього Кодексу.

Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин) (ч. 3 ст. 215 ЦК України).

Відповідно до частини 1 статті 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Частиною 1 статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Враховуючи зазначене, правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів. Суд повинен установити, чи були порушені, невизнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, і залежно від установленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні.

У разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об'єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення (ч. 1 ст. 120 ЗК України).

Зазначене положення норми матеріального закону закріплює загальний принцип цілісності об'єкту нерухомості із земельною ділянкою, на якій цей об'єкт розташований.

Відповідно до ст. 377 ЦК України до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача). Розмір та кадастровий номер земельної ділянки, право на яку переходить у зв'язку з переходом права власності на житловий будинок, будівлю або споруду, є істотними умовами договору, який передбачає набуття права власності на ці об'єкти (крім багатоквартирних будинків).

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_6 та задовольняючи частково зустрічний позов ОСОБА_7, судами правильно застосовано до спірних правовідносин положення ст. ст. 203, 215, 377 ЦК України та ст. 120 ЗК України, висновки судів, що спірні правочини купівлі-продажу нежитлового приміщення магазину та земельної ділянки не відповідали вимогам закону в момент їх вчинення є правильними.

Установивши, що оскаржувані рішення відповідають вимогам статей 213, 214 ЦПК України, та керуючись статтями 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційні скарги ОСОБА_6 та Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» відхилити.

Рішення Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 3 листопада 2014 року та ухвалу апеляційного суду Вінницької області від 16 лютого 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий О.О. Дьоміна

Судді: М.В. Дем'яносов

А.В. Маляренко

І.К. Парінова

О.В. Ступак