У х в а л а

іменем україни

24 червня 2015 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Дем'яносова М.В.,

суддів: Дьоміної О.О.,

Парінова І.К.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про поділ спільного майна подружжя, за касаційною скаргою ОСОБА_2 на рішення апеляційного суду Харківської області від 03 лютого 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У квітні 2014 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 про поділ спільного майна подружжя, посилаючись на те, що з 28 липня 2007 року по 25 лютого 2012 року вона перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Перебуваючи у шлюбі ними була придбана за спільні кошти квартира АДРЕСА_1 та зареєстрована на праві власності за відповідачем на підставі свідоцтва про право власності від 15 липня 2010 року, виданого Московською районною в м. Харкові радою. Позивач просила визнати за нею право власності на Ѕ частини квартири АДРЕСА_1 та витребувати із Харківського бюро технічної інвентаризації завірену копію правовстановлюючого документа на вказану квартиру, оскільки вона його отримати не може.

Рішенням Московського районного суду м. Харкова від 18 березня 2014 року позов ОСОБА_2 задоволено.

Визнано за ОСОБА_2 право власності на Ѕ частину квартири АДРЕСА_1 у порядку розподілу спільного майна подружжя.

Визнано за ОСОБА_3 право власності на Ѕ частину квартири АДРЕСА_1 у порядку розподілу спільного майна подружжя.

Рішенням апеляційного суду Харківської області від 03 лютого 2015 року рішення Московського районного суду м. Харкова від 18 березня 2014 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_2 відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати рішення суду апеляційної інстанції, мотивуючи свою вимогу порушенням судом норм процесуального права й неправильним застосуванням норм матеріального права, та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Згідно зі ст. 60 СК України <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_278/ed_2012_09_19/pravo1/T022947.html?pravo=1> майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважних причин самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом право спільної сумісної власності подружжя.

Відповідно до ст. ст. 69 <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_308/ed_2012_09_19/pravo1/T022947.html?pravo=1>, 70 СК України <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_312/ed_2012_09_19/pravo1/T022947.html?pravo=1> дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. У разі поділу майна, що є об'єктом спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в пп. 23, 24 Постанови від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з'ясовувати джерело і час його придбання. До складу майна, що підлягає поділу, включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться у третіх осіб. При поділі майна враховуються також борги подружжя та правовідносини за зобов'язаннями, що виникли в інтересах сім'ї (ч. 4 ст. 65 СК України).

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та ухвалюючи нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог, апеляційний суд виходив із того, що спірна квартира не є об'єктом спільного майна подружжя.

Установлено, що матеріали справи не містять доказів які б свідчили, що спірна квартира була придбане подружжям за спільні кошти.

Суд апеляційний суд, правильно встановив характер спірних правовідносин сторін у справі та застосував норми матеріального права, які регулюють ці правовідносини, вирішив спір з урахуванням конкретних обставин справи з дотриманням норм процесуального права.

Доводи касаційної скарги та зміст оскаржуваного судового рішення не дають підстав для висновку про те, що судом при розгляді справи були допущені порушення норм матеріального чи процесуального права, які відповідно до ст. ст. 338-341 ЦПК України є підставами для скасування судових рішень, та в основному зводяться до переоцінки доказів і незгоди з висновками суду по їх оцінці.

Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_2 відхилити, рішення апеляційного суду Харківської області від 03 лютого 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий: М.В. Дем'яносов

Судді: О.О. Дьоміна

І.К. Парінової