Апеляційний суд Житомирської області
Справа №296/800/13-ц Головуючий у 1-й інст. Сингаївський О.П. ( Корольовський р.с.)
Категорія 27 Доповідач Заполовський В. Й.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 червня 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Житомирської області в складі:

головуючого судді Заполовського В.Й.,

суддів: Забродського М.І., Шевчук А.М.,

за участю секретаря судового засідання Кучерявого О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, за апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» на рішення Корольовського районного суду м. Житомира від 30 липня 2014 року,-

в с т а н о в и л а :

У січні 2013 року ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» (надалі - Банк) звернувся до суду даним позовом.

В обґрунтування позову зазначав, що 03 листопада 2006 року між Банком та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір, згідно з яким останній отримав у кредит 5 000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, за умови сплати 36% річних на суму залишку заборгованості за кредитом, з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

Відповідач зобовязання за вказаним договором належним чином не виконував, внаслідок чого виникла заборгованість, яка станом на 30 листопада 2012 року становить 29 005 грн. 41 коп., з яких: заборгованість за кредитом 7 587 грн. 77 коп.; заборгованість за процентами за користування кредитом 19 560 грн. 24 коп.; штраф (фіксована частина) 500 грн.; штраф (процентна складова) 1 357 грн. 40 коп. та понесені судові витрати.

Справа судами розглядалася неодноразово.

Останнім рішенням Корольовського районного суду м. Житомира від 30 липня 2014 року в задоволенні позову ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» відмовлено у звязку з пропуском строків позовної давності.

Не погодившись з рішенням суду ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» подав апеляційну скаргу. Посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Зокрема вважає, що Банк звернувся до суду в межах строку позовної давності, а тому у суду першої інстанції не було законних підстав для відмови у позові.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах визначених ст. 303 ЦПК України колегія суддів визнає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Так, заперечуючи проти позову відповідач посилався на те, що позивачем пропущено строк позовної давності, а відтак відсутні підстави для задоволення позову.

З цих же підстав суд відмовив у задоволенні позову.

З такими доводами позивача та висновком суду першої інстанції погоджується колегія суддів апеляційного суду з огляду на наступне.

Судом першої інстанції установлено, що 03 листопада 2006 року ОСОБА_1 подано до ЗАТ «ПриватБанк» заяву позичальника, яка разом з Умовами та Правилами про надання банківських послуг, складає договір про надання споживчого кредиту, за яким йому надано кредит у розмірі 5 000 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, за умови сплати 36 % річних на суму залишку заборгованості за кредитом, з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами надання банківських послуг, а також Правилами користування платіжною карткою складає між ним та банком договір.

Умови договору ОСОБА_1 належним чином не виконувалися, унаслідок чого утворилась заборгованість, яка згідно з розрахунком Банку на 30 листопада 2012 року становить 29 005 грн 41 коп., з яких: заборгованість за кредитом - 7 587 грн 77 коп.; заборгованість за процентами за користування кредитом - 19 560 грн 24 коп.; штраф (фіксована частина) - 500 грн; штраф (процентна складова) - 1 357 грн 40 коп.

Відповідно до п. 9.12 Умов та правил надання банківських послуг кредитний договір діє протягом 12 місяців з моменту його підписання. Якщо протягом цього строку жодна із сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично продовжується на такий самий строк.

Відповідно до п.п. 3.1.1 пункту 3 частини ІІ Умов та правил надання банківських послуг, строк дії картки вказаний на картці (місяць та рік). Картка дійсна до останнього календарного дня зазначеного місяця.

Водночас, із Правил користування платіжною карткою випливає, що договір є чинним у межах строку дії картки.

Згідно зі ст. ст. 256, 257 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч. 1 ст. 261 ЦК України).

Відповідно до Правил користування платіжною карткою, які є складовою кредитного договору, картка діє в межах визначеного нею строку. За таким договором, що визначає щомісячні платежі погашення кредиту та кінцевий строк повного погашення кредиту перебіг позовної давності щодо місячних платежів починається після несплати чергового платежу, а щодо повернення кредиту в повному обсязі зі спливом останнього дня місяця дії картки (ст. 261 ЦК України), а не закінченням строку дії договору.

Така правова позиція висловлена в постанові Верховного Суду України від 19 березня 2014 року № 6-14цс14, яка відповідно до ст.360-7 ЦПК України має враховуватися судом загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права.

Оскаржуючи рішення суду першої інстанції представник Банку посилався на те, що позов подано в межах строку позовної давності, виходячи з того, що строк дії картки до жовтня 2012 року.

Вказані представником позивача обставини, а саме про подання позову в межах строку позовної давності та щодо строку дії картки до жовтня 2012 року, стороною відповідача не визнаються та стверджується, що строк позовної давності сплинув 03.11.2011 року, а позов Банком подано 29.01.2013 року.

На підтвердження строку дії картки виданої ОСОБА_1, суду Банком надана довідка в якій вказано, що строк дії картки до жовтня 2012 року(а.с.173 174 т.1).

При цьому, зі змісту цієї довідки вбачається, що дана картка видана позичальнику відповідно до договору від 12 жовтня 2006 року та з установленим кредитним лімітом у сумі 7 590 грн. Однак в даній справі йдеться про договір від 03.11.2006 року з установленим кредитним лімітом у сумі 5 000 грн (а.с.11 т.1).

Тобто, надана суду Банком довідка (а.с.173, 174) жодним чином не відноситься до зясування строку дії картки за договором від 03.11.2006 року та таких обставин не підтверджує, а тому не може братися до уваги судом при вирішенні даної справи.

Інших достовірних доказів, що підтверджують строк дії картки, Банком суду першої інстанції не надано, такі в матеріалах справи відсутні.

Не надано відповідних доказів про строк дії картки представником Банку і суду апеляційної інстанції, та як заявлено останнім, через їх відсутність.

Без встановлення строку дії картки не є можливим зясувати строк дії кредитного договору та строку, з якого у Банку виникає право звернення до суду з позовом про стягнення заборгованості за договором.

Згідно з ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

За змістом ст. 10, 60 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Оскільки позивачем не доведено обставин, на які він посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, а саме не доведено про строк дії картки до жовтня 2012 року та у звязку з цим факт звернення з позовом до суду в межах строку позовної давності, як і не спростовано висновок суду про пропущення строку позовної давності, то доводи позивача про незаконність рішення суду першої інстанції про відмову у позові за пропуском строку позовної давності є безпідставними.

Таким чином, доводи, викладені в апеляційній скарзі висновків суду не спростовують, є необґрунтованими та такими, що не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом норм матеріального права і порушення норм процесуального права, які передбачені нормами ЦПК України як підстави для скасування рішень.

Відповідно до ч.1 ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Рішення суду першої інстанції відповідає вимогам закону і підстави для його зміни або скасування та задоволення апеляційної скарги відсутні.

Керуючись ст.ст. 209, 303, 304, 307, 308, 313 - 315 ЦПК України, колегія суддів апеляційного суду, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» відхилити.

Рішення Корольовського районного суду м. Житомира від 30 липня 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий Судді