Справа № 462/490/15-ц
УХВАЛА

11 червня 2015 року Залізничний районний суд м.Львова в складі:

головуючого-судді Колодяжного С.Ю.

при секретарі Обертас Н.М.

з участю представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду у м.Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк», треті особи приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу ОСОБА_4, приватний нотаріус Львівського міського нотаріального округу ОСОБА_5, Залізничний відділ державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції, про визнання договору іпотеки недійсним та визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,

встановив:

В провадженні Залізничного районного суду м.Львова знаходиться справа за позовом ОСОБА_3 до ПАТ «Дельта Банк» про визнання договору іпотеки, укладеного 19.10.2006 року між ОСОБА_6, ОСОБА_3 і ТзОВ «Український промисловий банк» та посвідченого приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу ОСОБА_5, - недійсним та визнання виконавчого напису за № 1089, вчиненого 06.08.2014 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_4, таким, що не підлягає виконанню.

До початку розгляду справи по суті представник позивача ОСОБА_1 заявила клопотання про обєднання даної справи в одне провадження зі справою № 462/689/15-ц за позовом ОСОБА_7 до ПАТ «Дельта Банк», ОСОБА_3, ОСОБА_6, третя особа приватний нотаріус Львівського міського нотаріального округу ОСОБА_5, про визнання договору іпотеки, укладеного 19.10.2006 року між ОСОБА_6, ОСОБА_3 і ТзОВ «Український промисловий банк» та посвідченого приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу ОСОБА_5, - недійсним та визнання виконавчого напису за № 1089, вчиненого 06.08.2014 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_4, таким, що не підлягає виконанню. Своє клопотання обгрунтовує тим, що обома позивачами заявлено одні й ті ж позовні вимоги, а позови стосуються одних і тих же правовідносин.

Заслухавши думку представника відповідача ОСОБА_2, який заперечив проти задоволення клопотання, покликаючись на його безпідставність, дослідивши матеріали даної справи і справи № 462/689/15-ц, суд приходить до висновку, що клопотання представника позивача не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Згідно ч.1 ст.126 ЦПК України суддя під час відкриття провадження у справі, підготовки справи до судового розгляду або суд під час її розгляду мають право постановити ухвалу про об'єднання в одне провадження кількох однорідних позовних вимог за позовами одного й того самого позивача до одного й того самого відповідача чи до різних відповідачів або за позовом різних позивачів до одного й того самого відповідача.

Таким чином, об'єднуються:

1) позовні вимоги, а не цивільні справи;

2) такі позовні вимоги мають бути однорідними;

3) позивач один й той самий, а відповідачі можуть співпадати або ж бути різними;

4) позивачі різні, а відповідач один й той самий.

Судом звертається увага, що на відміну від об'єднання вимог за зустрічним позовом в одне провадження з первісним, об'єднання позовних вимог в межах окремих цивільних справ в одне провадження не допускає виникнення подвійного статусу учасників цивільного процесу, тобто, після об'єднання в межах ч.1 ст.126 ЦПК України позивач не може набути статусу відповідача та навпаки.

Однак, у даній справі розглядаються позовні вимоги ОСОБА_3, тоді як в справі №462/689/15-ц він є одним із відповідачів, до яких заявляє позовні вимоги ОСОБА_7

Виходячи з наведеного, суд вважає, що клопотання представника позивача є безпідставним, не грунтується на законі, відтак в задоволенні такого слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 126, 208-210 ЦПК України, суд

ухвалив:

В задоволенні клопотання представника позивача ОСОБА_1 відмовити.

Ухвала оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.

Суддя:

Оригінал ухвали.