У Х В А Л А

11 червня 2015 року м. Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України в складі

Яреми А.Г., Лященко Н.П., Сімоненко В.М.,
розглянувши заяву ОСОБА_4 про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 23 лютого 2015 року у справі за позовом ОСОБА_4 до Уманської міської ради, Регіонального відділення Фонду державного майна України по Черкаській області, треті особи: Державний історико-архітектурний заповідник «Стара Умань», товариство з обмеженою відповідальністю «Слов'яни», про визнання рішень незаконними та визнання права власності,

в с т а н о в и л а:

У серпні 2014 року ОСОБА_4 звернувся до суду із зазначеною позовною заявою, в якій просив визнати незаконними рішення Уманської міської ради, визнати за ним право спільної часткової власності на нежитлове приміщення та визнати право на частку у спільному майні.

Ухвалою Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 20 жовтня 2014 року, залишеною без змін ухвалою Апеляційного суду Черкаської області від 10 грудня 2014 року, провадження у справі на підставі пункту 1 частини першої статті 205 ЦПК України закрито, оскільки справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 23 лютого 2015 року у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_4 на вказані ухвали судів першої та апеляційної інстанцій відмовлено.

У заяві ОСОБА_4 про перегляд судового рішення порушується питання про скасування ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 23 лютого 2015 року й передачу справи на новий розгляд до суду касаційної інстанції з підстав, передбачених пунктами 1, 2 частини першої статті 355 ЦПК України:

неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що спричинило ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах, зокрема, положень статей 2, 15, 318, 325 ЦК України;

неоднакового застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм процесуального права - при оскарженні судового рішення, яке перешкоджає подальшому провадженню у справі або яке прийнято з порушенням правил підсудності або встановленої законом компетенції судів щодо розгляду цивільних справ, зокрема, статей 15, 205 ЦПК України.

Перевіривши доводи заявника, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України вважає, що необхідність відкриття провадження у справі за вказаною заявою відсутня та в допуску справи до провадження необхідно відмовити з таких підстав.

Відповідно до статті 355 ЦПК України заява про перегляд судових рішень у цивільних справах може бути подана з підстав: неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що спричинило ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах; неоднакового застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм процесуального права - при оскарженні судового рішення, яке перешкоджає подальшому провадженню у справі або яке прийнято з порушенням правил підсудності або встановленої законом компетенції судів щодо розгляду цивільних справ.

Під судовими рішеннями у подібних правовідносинах слід розуміти такі, де тотожними є предмет спору, підстави позову, зміст позовних вимог та встановлені судом фактичні обставини справи, а також має місце однакове матеріально-правове регулювання спірних правовідносин.

В ухвалі від 23 лютого 2015 року, щодо якої подана заява про перегляд, суд касаційної інстанції погодився з висновками судів першої та апеляційної інстанцій про закриття провадження у справі, які виходили із того, що позивач у спорі виступає як суб'єкт господарювання та між сторонами наявні господарські відносини, а відтак спір підлягає розгляду в порядку господарського судочинства.

В наданих для порівняння:

ухвалі від 28 квітня 2010 року Верховний Суд України, як суд касаційної інстанції, скасував ухвалу апеляційного суду про закриття провадження у справі, виходячи із того, що позивач як фізична особа ставив питання про визнання незаконними та скасування рішень міської ради, визнання недійсними договорів оренди, купівлі-продажу та державного акта на право власності на земельну ділянку, що виключає можливість вирішення цього спору в порядку ГПК України. Спірні правовідносини слід вирішувати в порядку ЦПК України, керуючись нормами чинних ЦК України, ЗК України та інших нормативних актів, якими регулюються спірні правовідносини, тому суд дійшов помилкового висновку про підвідомчість справи господарському суду;

ухвалі від 4 грудня 2013 року суд касаційної інстанції скасував ухвалу апеляційного суду про закриття провадження у справі, виходячи із того, що позивачі пред'явили вимоги про захист своїх прав, як власників нерухомого майна, тому суд дійшов помилкового висновку про те, що справа підлягає розгляду в порядку господарського судочинства.

Порівняння змісту указаних для прикладу судових рішень зі змістом судового рішення, про перегляд якого подано заяву, не дає підстав для висновку про те, що суд касаційної інстанції неоднаково застосував одні й тіж норми матеріального та процесуального права під час розгляду справ.

Посилання в заяві на постанову Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, як на приклад неоднакового застосування, не може бути взято до уваги, оскільки така постанова прийнята не в касаційному порядку та не за результатами розгляду касаційної скарги на судові рішення у відповідній справі.

Керуючись статтями 355, 360 ЦПК України, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України

у х в а л и л а:

У допуску до провадження Верховного Суду України справи за позовом ОСОБА_4 до Уманської міської ради, Регіонального відділення Фонду державного майна України по Черкаській області, треті особи: Державний історико-архітектурний заповідник «Стара Умань», товариство з обмеженою відповідальністю «Слов'яни», про визнання рішень незаконними та визнання права власності за заявою ОСОБА_4 про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 23 лютого 2015 року відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді Верховного Суду України:А.Г. Ярема Н.П. Лященко В.М. Сімоненко