Справа № 310/2359/15-ц
РІШЕННЯ

Іменем України

(ЗАОЧНЕ)

09 липня 2015 року м.Бердянськ

Бердянський міськрайонний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді Черткової Н.І.,

при секретарі - Димовій Л.В.,

за участю позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання права приватної власності на квартиру, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання права приватної власності на квартиру, посилаючись на наступні обставини.

Сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 03.10.2008 року по 28.05.2012 року.

Відповідно до нотаріально оформленого договору купівлі-продажу квартири від 10.06.2009 року (реєстровий № 990), зареєстрованому в Бердянському КПТІ 08.07.2009 року, позивач є єдиним власником квартири № 15 будинку № 3 по улиці Хіміків в м. Бердянську. На даний час позивач має намір на відчуження належної йому квартири, але постановою нотаріусу від 03.03.2015 року про відмову у вчиненні нотаріальних дій, в оформленні договору відчуження його вищевказаної квартири позивачу було відмовлено у зв»язку з тим, що відсутня письмова згода відповідача на продаж квартири, яке необхідне за законом, оскільки квартири була придбана позивачем по відоплатному договору в період перебування у шлюбі з відповідачем, а тому є спільною власністю подружжя.

Позивач зазначив, що дійсно договір купівлі-продажу спірної квартири був укладений 10 червня 2009 року та зареєстрований в Бердянському КПТІ 08.07.2009 року, тобто під час перебування в шлюбі з відповідачем. Відповідно даного договору позивач є єдиним власником вказаної квартири.

Крім того, відповідно нотаріально оформленому договору купівлі-продажу квартири від 10.06.2009 року мати позивача ОСОБА_4 є єдиним власником квартири АДРЕСА_1. Вказані договори купівлі-продажу були оформлені одночасно і в одного нотаріусу, оскільки дані квартири були куплені в результаті продажу позивачем та його матір»ю їх спільної квартири АДРЕСА_2, оформлення договору купівлі-продажу якої було також здійснено у того ж нотаріуса безпосередньо перед оформленням вищевказаних угод, на кошти, отримані від продажу спільної квартири позивача та його матері.

Рішенням Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 18.12.2014 року відповідач була визнана такою, що втратила право користування житловим приміщенням в спірній квартирі, де вона була зареєстрована з моменту купівлі квартири у якості члену родини позивача, що також підтверджує факт того, що спірна квартира є виключно приватною власністю позивача. Позивач та його представник в судовому засіданні підтримали вимоги, викладені в позовній заяві.

Відповідач в судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи повідомлений у встановленому законом порядку. Причини неявки суду не повідомив, заперечень проти позову не надав. Тому суд у відповідності до ст. 224 ЦПК України, вважає за можливим провести заочний розгляд справи. Суд, заслухав сторони, дослідивши матеріали цивільної справи вважає позов підлягаючим задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що сторони уклали шлюб 03.10.2008 року ( актовий запис № 672 від 08.10.2008 року). Згідно рішення Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 28.05.2012 року шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 був розірваний. В судовому засіданні встановлено, що позивач ОСОБА_1Ю, в період шлюбу, а сааме 10.06.2009 року придбав квартиру №» 15 ва будинку № 3 по вул. Хіміків в м. Бердянську. Відповідно до ст. 57 СК України особистою приватною власністю дружини, чоловіка є: майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але за кошти, що належали одному з подружжя, то частка у цьому майні, відповідно до розміру внеску, є його сообистою приватною власністю. Позивачем судові надані належні докази стосовно того, що квартира АДРЕСА_3 придбана ним в період шлюбу з відповідачем, але за кошти, які належали йому особисто. Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_1 та його мати ОСОБА_4 були власниками квартири АДРЕСА_4. Відповідно до договору купівлі-продажу квартири від 10.06.2009 року, посвідченого приватним нотаріусом Бердянського міського нотаріального округу Запорізької області ОСОБА_5 ОСОБА_4 та ОСОБА_1 продали належну їм на праві спільної часткової власності трикімнатну квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_5 за 50 000 ( п»ятдесят тисяч гривень). В цей же день у цього ж нотаріуса кожен із продавців ОСОБА_4 та ОСОБА_1 на кошти, виручені від продажу вищевказаної квартири придбали собі квартири: ОСОБА_1 придбав однокімнатну квартиру АДРЕСА_6, а на кошти, що залишилися ОСОБА_4 придбала собі двокімнатну квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_7. Цей факт підтверджений письмовими доказами: відповідними договорами купівлі-продажу квартир від 10.06.2009 року, посвідчених приватним нотаріусом Бердянського міського нотаріального округу Запорізької області, також підтверджується показаннями свідків, допитаних в ході судового розгляду. Задовольняючи позовні вимоги позивача, суд також приймає до уваги слідучі письмові докази, а саме:відповідно до рішення Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 28.05.2012 року був розірваний шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 В позові позивач ОСОБА_3 вказала, що спільно нажитого майна у сторін немає, тобто на 2012 рік сама ОСОБА_3, яка є відповідачем у справі підтвердила факт відсутності у сторін спільно нажитого майна . Згідно рішення Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 18.12.2014 року ОСОБА_3 визнана такою, що втратила право користування житловим приміщенням в квартирі АДРЕСА_8. При розгляді вищевказаної цивільної справи було встановлено, що ОСОБА_3 з 23.12.2012 року не мешкає в спірній квартирі. Тобто, суд, оцінивши всі докази в їх сукупності, приходить до висновку, що квартира, розташована за адресою: АДРЕСА_9 є особистою приватною власністю позивача ОСОБА_1, оскільки, хоч і придбана в період знаходження його в зареєстрованому шлюбі, але за його особисті кошти. Судом встановлено, що на тепрешній час позивач позбавлений права розпоряджатися своєю власністю. Згідно зі ст. 392 ЦК України власник майна має право пред»явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється чи не визнається іншою особою, тому позов ОСОБА_1 є законним і обгрунтованим і підлягаючим задоволенню.

На підставі ст.ст. 316, 392 ЦК України, ст. 57 СК України і керуючись ст.ст. 15, 30, 62,202, 203, 212-214, 222, 224 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання права особистої приватної власності на квартиру, задовольнити. Визнати за ОСОБА_1 право особистої приватної власності на квартиру АДРЕСА_10. Заочне рішення може бути переглянуто за письмовою заявою відповідача. Заява про перегляд заочного рішення може бути подана на протязі десяти днів з дня отримання його копії. Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана на протязі десяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги через Бердянський міськрайонний суд Запорізької області. Особи, які брали участь у розгляді справи, але не були присутніми під час проголошення судового рішення мають право оскаржити рішення суду на протязі десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя: