№ 2-2629-15
(№ 760-3159-15-ц)
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
21. 04. 2015 року Солом'янський районний суд м. Києва
в складі: головуючого судді Бобровника О. В.
при секретарі: Мурга Н. В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в м. Києві, цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_1 - про стягнення заборгованості,
Публічне акціонерне товариство «Універсал Банк» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 - про стягнення заборгованості.
Позивач при зверненні до суду в обґрунтування своїх вимог посилався на те, що відповідач порушує свої зобов'язання за кредитним договором № ВL6752 від 05. 08. 2008 року та умови додаткової угоди № ВL6752/К-1, в зв'язку з чим станом на 14. 11. 2014 року утворилась заборгованість в сумі 174051,73 дол. США, що за офіційним курсом НБУ станом на 14. 11. 2014 року становить 2682557,84 грн., яку позивач просить суд стягнути з відповідача.
Представник позивача в судове засідання не з'явився, зазначивши в позові клопотання про розгляд справи у відсутність представника позивача.
Відповідач в судове засідання не з'явився, свого представника до суду не направив, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини своєї неявки суду не повідомив, жодних заяв чи клопотань до суду не подавав.
Згідно ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, об'єктивно оцінивши докази, які містяться в справі, приходить до висновку про можливість задоволення позову, виходячи із наступного.
Судом встановлено, що 05 серпня 2008 року між акціонерним товариством «Універсал Банк», правонаступником якого є ПАТ «Універсал Банк» та ОСОБА_1 укладено Генеральний договір про надання кредитних послуг № BL6752 та Додаткову угоду №ВЬ6752/К-1, за яким ОСОБА_1 отримав грошові кошти (кредит) в розмірі 220000,00 дол. США строком до 01 серпня 2028 року зі сплатою 16,45% річних за користування кредитом.
Позичальник зобов'язався повернути кредит та сплатити проценти.
Вбачається, що позивач виконав свої зобов'язання у повному обсязі, а саме - відповідно до умов укладеного договору відповідачу було перераховано кредитні кошти в сумі 220000,00 дол. США на рахунок відповідача, що підтверджується випискою по рахунку відповідача та заявою на видачу готівки від 20.08.2008 року, які містяться в матеріалах справи.
В свою чергу, позичальник зобов'язався своєчасно сплачувати проценти за користування кредитами, повернути кредит у визначені договорами терміни, а також виконати інші свої зобов'язання згідно кредитних договорів.
Вбачається, що в порушення умов кредитного договору відповідач належним чином не виконує взяті на себе зобов'язання не сплачує проценти за користування кредитними коштами та не повертає чергові суми отриманого кредиту відповідно до встановленого графіку.
Судом встановлено, що 02.10.2014 року відповідачу було направлено та вручено вимогу-попередження про необхідність усунути порушення умов кредитного договору та сплати процентів за користування кредитом, однак вказана вимога банку була залишена відповідачем без реагування.
Згідно ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.
Відповідно до ст. ст. 525, 526, 530 ЦК України, зобов'язання мають виконуватись належним чином та у встановлений строк. Одностороння відмова від виконання зобов'язань не допускається.
Згідно ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.
Згідно до ч. 2 ст. 1054 ЦК України, до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 ЦК України (Позика).
Встановлено, що відповідач порушив свої зобов'язання за кредитним договором № ВL6752 від 05. 08. 2008 року та умовами додаткової угоди № ВL6752/К-1, в зв'язку з чим станом на 14. 11. 2014 року утворилась заборгованість в сумі 174051,73 дол. США, що за офіційним курсом НБУ станом на 14. 11. 2014 року становить 2682557,84 грн., яка не погашена відповідачем.
Згідно ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом.
Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Згідно ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього кодексу.
Відповідно до ч. 4 цієї ж статті доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
За таких обставин та враховуючи, що відповідач не виконав свої зобов'язання за кредитним договором, суд вважає, що вимоги позивача є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.
Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.
Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача суми сплаченого судового збору в розмірі 3654 грн.
Керуючись ст.. ст.. 509, 525, 526, 530, 629, 1049, 1050, 1054 ЦК України, ст.. ст.. 3, 4, 10, 11, 57-60, 88, 169, 209, 212-215, 224-226, 228 ЦПК України, суд, -
Позов Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_1 - про стягнення заборгованості - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» заборгованість за Генеральним договором про надання кредитних послуг № ВL6752 та Додатковій угоді № ВL6752/К-1 від 05. 08. 2008 року, яка утворилась станом на 14. 11. 2014 року в сумі 174051,73 дол. США, що за офіційним курсом НБУ станом на 14. 11. 2014 року становить 2682557,84 грн.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» витрати по оплаті судового збору в сумі 3654 грн.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Рішення може бути переглянуто судом, який його постановив, за письмовою заявою відповідача, яка має бути подана протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя: