РІШЕННЯ

Іменем України

Справа № 285/3886/14-ц

провадження 2/0285/158/15

26.06.2015 року м. Новоград-Волинський

Новоград-Волинський міськрайонний суд Житомирської області

в складі головуючої - судді Заполовської Т.Г.

за секретаря Сарган О.А.

розглянувши справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на майно в порядку спадкування та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1, третя особа ОСОБА_3, про визнання заповіту незаконним та свідоцтва про право на спадщину за заповітом недійсним,

В С Т А Н О В И В :

06.10.2014 року позивач звернулася до суду з даним позовом та просила визнати за нею право власності право власності на 5/6 ідеальних частин спадкового майна після ОСОБА_4, померлого 16.10.2012 року, яке складається з квартири АДРЕСА_1, загальною площею 53,5 кв.м., житловою площею 30,9 кв.м.; житлового будинку № 17 по вул. Набережна в с. Кикова Новоград-Волинського району Житомирської області, загальною площею 36,6 кв.м., житловою площею 13,5 кв.м.; земельної ділянки загальною площею 1,7100 га, що знаходиться на території Киківської сільської ради Новоград-Волинського району Житомирської області.

Свої вимоги мотивує тим, що після смерті двоюрідного брата ОСОБА_4 відкрилась спадщина, в тому числі і на вищезазначене спадкове майно. Позивач є спадкоємцем за заповітом на 5/6 ідеальних частин майна і фактично прийняла спадщину, подавши відповідну заяву до нотаріуса. Однак нотаріус відмовив їй у оформленні спадкових прав, оскільки у неї відсутній оригінал правовстановлюючого документу на земельну ділянку, а право власності на квартиру в м. Новограді-Волинському та будинок в с. Кикова не зареєстровані у встановленому законом порядку. Оскільки відповідач ОСОБА_2, який є спадкоємцем 1/6 частини спадкового майна, перешкоджає позивачу у оформленні спадкових прав, не надає оригіналу державного акту про право на землю, тому вважає свої права порушеними і за їх захистом звернувся до суду.

ОСОБА_2 21.10.2014 року звернувся до суду з зустрічною позовною заявою до ОСОБА_1 та просив визнати незаконним заповіт від імені ОСОБА_4, посвідчений секретарем Киківської сільської ради ОСОБА_5 26.11.2010 року, а свідоцтво про право на спадщину за заповітом від 17.05.2013 року недійсним.

Зустрічні вимоги обґрунтовує тим, що покійний ОСОБА_4 був його рідним батьком. Він є інвалідом 2-ї групи і батько не міг свідомо позбавити його спадщини. Зміст правочину не може суперечити актам цивільного законодавства та моральним засадам суспільства. Крім того, ОСОБА_4 проживав у м. Новограді-Волинському, однак зареєстрував заповіт в с. Кикова, у заповіті невірно зазначено прізвище заповідача. Тому просить провести почеркознавчу експертизу з метою встановлення факту, що вказаний заповіт не підписаний покійним ОСОБА_4

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала у повному обсязі. Заперечує проти задоволення зустрічного позову за безпідставністю.

Представники відповідача в судовому засіданні первісний позов не визнали, просили відмовити у його задоволенні. Просили задовольнити зустрічний позов.

Допитаний в якості третьої особи приватний нотаріус ОСОБА_3 повідомив, що він завів спадкову справу після смерті ОСОБА_4 Ним на імя ОСОБА_1 видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом на 5/6 частин грошових внесків, які відкриті у Філії ЖОУ АТ «Ощадбанку» № 10005/057. На 1/6 частину грошових внесків видано свідоцтво про право на спадщину за законом на імя ОСОБА_2 Зареєструвати заявлені спадкові права ОСОБА_1 не має можливості, оскільки у неї відсутній оригінал свідоцтва про право власності на земельну ділянку, а право власності на квартиру в м. Новограді-Волинському та будинок в с. Кикова не зареєстровані у встановленому законом порядку. При вирішенні і первісного, і зустрічного позову покладається на розсуд суду.

Допитана в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_5, секретар Киківської сільської ради, повідомила, що заповіт покійного ОСОБА_4 посвідчувала вона особисто. Вони в приміщенні були лише вдвох. ОСОБА_4 добре розумівся на складанні заповіту, оскільки це був не перший його заповіт. Також власноручно від писав заяву про відкликання попереднього.

Доповівши зміст заявлених вимог, дослідивши письмові докази по справі, матеріали кримінального провадження № 0000794 по факту підробки заповіту ОСОБА_4 та давши їм належну оцінку, суд прийшов до наступного висновку.

ОСОБА_4 помер 16.10.2012 року (смерть зареєстровано 18.10.2012 року у міському відділі ДРАЦС Новоград-Волинського МРУЮ Житомирської області, актовий запис № 520) (а.с. 9).

26.11.2010 року ОСОБА_4 заповів все своє майно своїй двоюрідній сестрі ОСОБА_1. Заповіт посвідчений секретарем Киківської сільської ради Новоград-Волинського району ОСОБА_5, зареєстровано в реєстрі № 323 (а.с. 32).

Позивач ОСОБА_1 отримала у нотаріуса свідоцтво про право на спадщину за заповітом після ОСОБА_4 на 5/6 частин грошових внесків, які відкриті у Філії ЖОУ АТ «Ощадбанку» № 10005/057 (а.с. 6).

Згідно висновку експерта за результатами проведення судово-почеркознавчої експертизи № 898/14-25/413/15-25/414/415/15-25 від 24.04.2015 року підписи від імені ОСОБА_4 та рукописні записи «Щербина Анатолій Степанович» у рядку «Підпис:» у двох примірниках заповіту від 26.11.2010 року від імені ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1, посвідчений секретарем Киківської сільської ради Новоград-Волинського району ОСОБА_5, виконані рукописним способом без попередньої технічної підготовки чи технічних засобів та особисто ОСОБА_4 (а.с. 120-128).

Вказаний висновок експерта повністю узгоджується і з показаннями свідка ОСОБА_5, яка була присутня при підписанні заповіту, та з позицією позивача, яка стверджувала, що покійний брат саме її хотів бачити спадкоємицею свого майна.

Позивачем за зустрічним позовом не доведено, що оспорюваний ним заповіт суперечить нормам ЦК України, іншим актам цивільного законодавства, моральним засадам суспільства.

Той факт, що покійний проживав у м. Новограді-Волинському, однак склав заповіт у Киківській сільській раді, не свідчить про незаконність заповіту, оскільки ст. 1247 ЦК України чітко визначає, що заповіт має бути посвідчений нотаріусом або іншими посадовими, службовими особами, визначеними у статтях 1251-1252 ЦК України (зокрема, посадовою особою відповідного органу місцевого самоврядування).

Запис прізвища в заповіті «Щербіна», а не «Щербина» також не свідчать про явну фальсифікацію заповіту, оскільки покійний був літньою людиною, і про власноручне підписання зазначеного заповіту свідчать і висновок експерта, і показання свідка.

Крім того, 18.12.2013 року слідчим СВ Новоград-Волинського МВ УМВС України в Житомирській області ОСОБА_6 винесено постанову про закриття кримінального провадження по справі за заявою ОСОБА_2 про підроблення підпису в заповіті ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 за відсутністю складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.358 КК України, в діях службових осіб Киківської сільської ради та інших осіб. В рамках кримінального провадження були допитані секретар сільської ради ОСОБА_5, ОСОБА_1, проводилось експертне дослідження підпису покійного на заповіті.

Відтак, судом не встановлено підстав для визнання заповіту від імені ОСОБА_4, посвідченого секретарем Кикіської сільської ради 26.11.2010 року, незаконним.

Оскільки заповіт є законним, тому, відповідно, у суду відсутні правові підстави для визнання недійсним і свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 17.05.2013 року, тобто, для задоволення зустрічного позову.

Таким чином встановлено, що спадкоємцем за заповітом майна померлого ОСОБА_4 в розмірі 5/6 частин є позивач за первісним позовом ОСОБА_1, а спадкоємцем за законом 1/6 частини відповідач за первісним позовом ОСОБА_2

Однак нотаріус відмовив ОСОБА_1 у оформленні права на спадкове майно, оскільки відсутній оригінал державного акту на право власності на земельну ділянку, а право власності на будинок та квартиру не зареєстроване за спадкодавцем (а.с. 8).

Житловий будинок № 17 по вул. Набережній в с. Кикова Новоград-Волинського району, згідно записів у погосподарській книзі № 2, рахувався як житловий та належав ОСОБА_4 (особовий рахунок 0070-3)(а.с. 58, 145).

Покійний отримав вказаний будинок на підставі свідоцтва про право на спадщину від 30.06.2004 року (а.с. 14), однак не зареєстрував своє право власності відповідно до вимог закону. Технічний паспорт на будинок, побудований у 1938 році, виготовила вже позивач ОСОБА_1 02.08.2013 року.

Квартира АДРЕСА_2 також належала покійному ОСОБА_4, однак в свідоцтві про право власності на житло від 07.05.1997 року власниками вказаної квартири зазначені ОСОБА_4 та ОСОБА_7 (а.с. 12).

ОСОБА_7 померла 30.12.2003 року та покійний ОСОБА_4 прийняв після неї спадщину, оскільки на момент смерті проживав та був зареєстрований у ІНФОРМАЦІЯ_1 разом з нею, однак не оформив своїх спадкових прав (а.с. 57).

Також покійному ОСОБА_4 належала і земельна ділянка площею 1,7100 га на території Киківської сільської ради Новоград-Волинського району з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що підтверджується копією державного акту на право власності на земельну ділянку (а.с. 11).

Однак оригінал державного акту перебуває у відповідача за первісним позовом ОСОБА_2, який не бажає його подати нотаріусу, оскільки оспорює дійсність заповіту на імя ОСОБА_1

Отже, судом достовірно встановлено, що зазначене позивачем у первісному позову майно належало покійному ОСОБА_4 та входить до складу його спадщини.

Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом (ст. 328 ЦК України). Однією з таких підстав, відповідно до ст. 1217 ЦК України, є спадкування майна, в тому числі за законом. Стаття 1216 ЦК України передбачає, що спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців).

Зважаючи на викладене, суд приходить до висновків про обґрунтованість первісної позовної заяви та з метою захисту спадкових прав позивача визнає за нею право власності на 5/6 частин спадкового майна після смерті ОСОБА_4

Відтак, наявні підстави для задоволення первісного позову у повному обсязі.

Також необхідно стягнути відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України документально підтверджені витрати по сплаті судового збору з відповідача на користь позивача по первісному позову.

Керуючись ст.ст. 3, 10-11, 15, 57-60, 88, 212-215, 294 Цивільного процесуального кодексу України, ст.ст 328, 1216-1217 Цивільного кодексу України, суд

В И Р І Ш И В :

Первісний позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 5/6 ідеальних частин спадкового майна після ОСОБА_4, померлого 16.10.2012 року, яке складається з:

· квартири АДРЕСА_1, загальною площею 53,5 кв.м., житловою площею 30,9 кв.м.;

· житлового будинку № 17 по вул. Набережна в с. Кикова Новоград-Волинського району Житомирської області, загальною площею 36,6 кв.м., житловою площею 13,5 кв.м.;

· земельної ділянки загальною площею 1,7100 га, що знаходиться на території Киківської сільської ради Новоград-Волинського району Житомирської області.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 1700,59 грн. судових витрат по сплаті судового збору.

У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1, третя особа ОСОБА_3, про визнання заповіту незаконним та свідоцтва про право на спадщину за заповітом недійсним відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Житомирської області через Новоград-Волинський міськрайонний суд протягом 10 днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Головуюча Т.Г. Заполовська