УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 червня 2015 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Іваненко Ю.Г., Євграфової Є.П., Завгородньої І.М.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення апеляційного суду Херсонської області від 17 березня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У грудні 2014 року ОСОБА_4 звернулася до суду з позовом про стягнення з відповідача на її користь матеріальну шкоду, а саме вартість робіт по заміні склопакету 350 грн, додаткові витрати на придбання пального для здійснення поїздок до лікарні у сумі 867 грн 91 коп., витрати на придбання ліків у сумі 649 грн 83 коп., моральної шкоди у сумі 1 500 грн.

Свої вимоги обґрунтовувала тим, що 27 вересня 2014 року близько 20 год. 30 хв. відповідач невстановленим предметом пошкодив склопакет вікна належного їй будинку АДРЕСА_1. Вказана подія спричинила погіршення її стану здоров'я та вона змушена була звернутися за медичною допомогою до Нижньосірогозької ЦРЛ. Також вважає, що з вини відповідача їй заподіяна моральна шкода, яка полягає у душевних хвилюваннях та додаткових зусиллях на організацію свого життя.

Рішенням Нижньосірогозького районного суду Херсонської області від 22 січня 2015 року позов ОСОБА_4 задоволено частково.

Стягнуто із ОСОБА_5 на користь позивача матеріальну шкоду, завдану пошкодженням склопакету вікна у розмірі 350 грн, моральну шкоду у розмірі 600 грн, витрати на придбання пального для поїздок до лікарні в розмірі 389 грн 99 коп., вирішено питання про розподіл судових витрат.

Рішенням апеляційного суду Херсонської області від 17 березня 2015 року рішення місцевого суду скасовано, ухвалено нове рішення про відмов у задоволенні позову.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 просить скасувати рішення апеляційного суду Херсонської області від 17 березня 2015 року, залишити в силі рішення суду першої інстанції, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення судом норм процесуального права.

Заслухавши суддю-доповідача у справі, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Перевіривши доводи касаційної скарги, дослідивши матеріали справи, суд касаційної інстанції дійшов висновку про відхилення касаційної скарги та залишення без змін рішення апеляційного суду Херсонської області від 17 березня 2015року, оскільки воно законне та обґрунтоване.

Скасовуючи рішення місцевого суду та ухвалюючи нове рішення про відмову у задоволенні позову, апеляційний суд виходив з того, що постановою слідчого СВ Нижньосірогозького РВ УМВС України в Херсонській області від 29 листопада 2014 року кримінальне провадження за фактом вчинення злочину, передбаченого ч.1 ст. 194 КК України <nau://ukr/2341-14|st194>, у зв'язку з відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення закрито.

Посилаючись на вказану постанову в якості доказу заподіяння відповідачем матеріальних збитків позивачці, суд першої інстанції безпідставно не прийняв до уваги відсутність прямих доказів вини відповідача у вчиненні правопорушення, оскільки подія відбулася у темну пору доби, очевидці події відсутні, свою причетність до заподіяних позивачці збитків відповідач заперечував з початку проведення досудового розслідування, а також в ході розгляду справи як у суді першої, так і суді апеляційної інстанції, а особа відповідача, як така, що вчинила правопорушення, співмешканцем позивача ОСОБА_6 встановлена лише на відстані і по силуету.

Зважаючи на те, що відповідач заперечує факт пошкодження ним вікна позивача, з огляду на те, що належних та допустимих доказів на підтвердження вини відповідача у заподіянні матеріальної та моральної шкоди позивачці суду першої та апеляційної інстанції надано не було, в той час як доказування згідно ч. 4 ст. 60 ЦПК України <nau://ukr/1618-15|st60> не може грунтуватися на припущеннях, колегія суддів апеляційного суду дійшла обґрунтованого висновку про недоведеність вини ОСОБА_5 у заподіянні позивачу збитків, а тому підстави для покладення на нього обов'язку по відшкодуванню позивачу матеріальної та моральної шкоди, завданої пошкодженням вікна, відсутні.

Доводи касаційної скарги не знайшли свого підтвердження та не дають підстав для висновку про порушення норм процесуального та матеріального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд касаційної інстанції при попередньому розгляді справи відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення апеляційного суду Херсонської області від 17 березня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: Ю.Г. Іваненко Є.П. Євграфова І.М. Завгородня