Справа № 454/1440/11 Головуючий у 1 інстанції: Мелешко С.І.
Провадження № 22-ц/783/4413/15 Доповідач в 2-й інстанції: ОСОБА_1 Н. Л.
У Х В А Л А

23 червня 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючий суддя: Шумська Н.Л.

судді: Струс Л.Б., Монастирецький Д.І.

секретар: Бадівська О.О.

особи, які беруть участь у справі: не з»явилися

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Червоноградського міського суду Львівської області від 30 квітня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Сокальського районного суду Львівської області, держави Україна в особі Міністерства юстиції України про відшкодування моральної шкоди, -

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою Червоноградського міського суду Львівської області від 30 квітня 2015 року відмовлено у відкритті провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до Сокальського районного суду Львівської області, держави Україна в особі Міністерства юстиції України про відшкодування моральної шкоди.

Ухвалу суду оскаржив ОСОБА_2. В апеляційній скарзі покликається на її незаконність, на порушення норм матеріального та процесуального права, з неправильним встановленням обставин, які мають значення для справи. Зокрема зазначає, що суд першої інстанції вносить завідомо неправдиву інформацію так як позивач не оскаржує дії судді, а ставить лише питання про відшкодування шкоди, спричиненої незаконними діями. Відмовляючи у відкритті провадження у справі, суддя повинен був вказати норми закону, які забороняють направляти або судам розглядати позовну заяву до Сокальського районного суду Львівської області про стягнення моральної шкоди в результаті протиправних дій судді Сокальського районного суду Львівської області, що спричинило приниження честі, гідності, ділової репутації позивача. Вважає, що суд мав розглянути його позовну заяву по суті, захистити його конституційні права гарантовані ст.56 Конституції України або на підставі ст.40 Конституції України вказати в рішенні, що його права не порушувались. Просить ухвалу Червоноградського міського суду Львівської області від 30 квітня 2015 року скасувати, а справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, зясувавши обставини справи та перевіривши доводи скарги, колегія суддів знаходить підстави для часткового задоволення апеляційної скарги та скасування ухвали суду першої інстанції.

Як вбачається з позовної заяви ОСОБА_2 звернувся з позовом до Сокальського районного суду Львівської області, Держави Україна в особі Міністерства юстиції України про відшкодування моральної шкоди та просить у зв»язку з порушенням органом державної влади Сокальським районним судом прав гарантованих ст.ст. 8, 40, 55, 56 Конституції України шляхом постановлення завідомо неправосудної ухвали від 23.11.2011 року по справі №2-1440/11 в результаті чого суддя Сокальського районного суду мав намір позбавити його доступу до правосуддя та грубо порушив конституційні права гарантовані ст. ст. 8, 40, 55, 56 Конституції України, стягнути з Сокальського районного суду Львівської області та Держави Україна в користь ОСОБА_3 1 000 000 грн. на відшкодування моральної шкоди.

Відмовляючи у відкритті провадження, суд першої інстанції прийшов до висновку, що суддя, як посадова особа, яка здійснює правосуддя, а також суд, як орган, що здійснює правосуддя, не може бути відповідачем або іншою стороною, котра бере участь у цивільній справі, за винятком випадків, коли суддя виступає як представник цієї установи, а не орган, що здійснює правосуддя.

Частково погоджуючись з такими висновками суду, колегія суддів однак знаходить підстави для скасування ухвали що перешкоджає подальшому провадженню у справі, відповідно до ст.311 ЦПК України.

Обґрунтовуючи підстави відмови у відкритті провадження у справі, суд першої інстанції вказує, що підставою для звернення з даним позовом до суду є неправомірні дії посадових осіб Сокальського районного суду Львівської області, які призвели до спричинення йому моральної шкоди, однак будь-яких доводів, що моральна шкода завдана позивачу ОСОБА_2 відповідачем державою Україна в розпорядження суду не надано.

Однак, до такого висновку суд прийшов помилково, допустивши порушенням норм матеріального та процесуального права. На стадії відкриття провадження суд не праві давати оцінку вказаним позивачем доказам, їх достатності та належності, а лише після судового розгляду у мотивувальній частині рішення. Крім того, держава є самостійним учасником цивільних відносин, відповідно до ст.167 ЦК.

Верховний Суд України в п. 2 Постанови Пленуму № 2 від 12.06.2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» зазначає, що відповідно до положень статей 55, 124 Конституції України та ст. 3 ЦПК кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушень, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Однак, таке звернення (позовна заява) повинне повною мірою відповідати вимогам ЦПК України.

Таким чином, колегія суддів прийшла до висновку про невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права, які є підставами для скасування ухвали суду і направлення справи до суду першої інстанції для продовження розгляду, на стадії відкриття провадження, вяідповідно до вимог ч..1ст.311 ЦПК України.

На підставі ч.1 ст.3 ЦПК кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Відповідно до ч.1 ст.11 ЦПК суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями осіб, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і а підставі доказів сторін.

Суди, відповідно до ч.1 ст.15 ЦПК розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин.

Як передбачено ч.2 ст.118 ЦПК позивач має право об»єднати в одній позовній заяві кілька вимог, пов»язаних між собою.

Із системного аналізу вказаних процесуальних норм та вимог ст.119 ЦПК, колегія приходить до висновку, що судом першої інстанції належно не перевірено дотримання позивачем вимог до змісту позовних вимог щодо кожного із відповідачів, визначення ціни позову щодо кожного з відповідачів, викладу обставин, якими позивач обґрунтовує вимогу до кожного із відповідачів з посиланням на норми, які регулюють спірні правовідносини та дають право позивачу для звернення до суду за захистом у визначений позивачем спосіб.

Відповідно до ст. 121 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 119 і 120 цього Кодексу, або не сплачено судовий збір, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання позивачем ухвали.

Таким чином, при новому розгляді питання відкриття провадження суду першої інстанції належить чітко дотримуватись норм процесуального права, забезпечити судовий захист порушеного прав та унеможливити прояви зловживання процесуальними правами.

Керуючись ст.303, п.4ч.2ст.307, п.1,3,4 ч.1ст.311, п.2ч.1ст.314, 315, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Ухвалу Червоноградського міського суду Львівської області від 30 квітня 2015 року скасувати, а справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та не оскаржується.

Головуючий суддя Н.Л. Шумська

Судді: Л.Б. Струс

ОСОБА_4