Апеляційний суд Житомирської області

Категорія 30 Доповідач Коломієць О. С.

У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
30 червня 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Житомирської області в складі:
головуючого судді : Коломієць О.С.
суддів: Жигановської О.С., Якухно О.М.,
при секретарі
судового засідання: Добровольскої Т.А.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про відшкодування моральної шкоди
за апеляційною скаргою ІНФОРМАЦІЯ_1 на рішення Корольовського районного суду м.Житомира від 13 червня 2014 року, -
в с т а н о в и л а:
У жовтні 2013 року позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив стягнути з військового комісаріату 8000,00 грн. моральної шкоди. В обґрунтування позову зазначив, що постановою Житомирського окружного адміністративного суду від 31.07.2012р. №0670/3671/12, залишеною без змін ухвалами Житомирського апеляційного адміністративного суду від 07.11.2012р. та Вищого адміністративного суду України від 12.06.2013р., задоволено його позов до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити дії: визнано протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо відмови ОСОБА_1 в наданні висновку про можливість виплати одноразової грошової допомоги, спрямованого до Міністерства оборони України; зобов`язано ІНФОРМАЦІЯ_2 в 15-денний строк з дня реєстрації документів подати висновок до Міністерства оборони України щодо можливості виплати ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги як інваліду 1 групи внаслідок захворювання, що мало місце в період проходження військової служби. Внаслідок протиправної поведінки відповідача, позивач був змушений звернутися до суду за захистом порушеного права та витрачати час на юридичні консультації, підготовку скарг та судових позовів. Протиправні дії відповідача спричинили порушення звичного життєвого укладу позивача, що негативно позначилося на психічному стані останнього.
Рішенням Корольовського районного суду м. Житомира від 13 червня 2014 року позов задоволено частково. Стягнуто з ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_1 2000,00 грн. на відшкодування моральної шкоди, вирішено питання про судові витрати.
Не погоджуючись з прийнятим рішенням суду, відповідач звернувся з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду та ухвалити нове - про відмову у задоволенні позовних вимог в повному обсязі. Доводи апеляційної скарги обґрунтовує тим, що судом неповно та неправильно досліджено докази у справі. При цьому зазначає, що факт погіршення стану здоров`я в період судових процесів з приводу виплати одноразової грошової допомоги судом встановлений не був. Також не було з`ясовано судом наявність моральної шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні.
Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню з наступних підстав.
Задовольняючи позовні вимоги частково, суд виходив із того, що відповідачем фактично умисно ігнорувалося право позивача на розгляд питання щодо можливості виплати йому одноразової грошової допомоги як інваліду 1-ї групи, в зв`язку з чим позивачу завдано моральної шкоди, яка полягала у душевних стражданнях, пов`язаних з необхідністю докладання додаткових зусиль для захисту свого конституційного права на звернення та розгляд його питання в судових інстанціях.
Відповідно до ч.1 та ч.3 ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб.
Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.
Відповідно до роз`яснень, вказаних в п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього і її заподіянні.
Із матеріалів справи вбачається, що 12.04.2012р. позивач подав заяву до ІНФОРМАЦІЯ_1 про виплату одноразової грошової допомоги на підставі ч.2 ст.16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» та п.2 Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), поранення (контузії, травми або каліцтва) чи інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних і резервістів, призваних на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та інвалідності звільнених з військової служби (зборів) осіб (затвердженого постановою КМУ від 28.05.2008р. №499 27.04.2012р.).
27.04.2012р. аналогічну заяву направив до Житомирського міського військового комісаріату. У зв`язку з відмовою відповідача від надання висновку Міністерству оборони України щодо можливості виплатити одноразову грошову допомогу, позивач був змушений звернутися до Житомирського окружного адміністративного суду з позовом про визнання дій неправомірними, який був задоволений постановою Житомирського окружного адміністративного суду від 31.07.2012р., залишеною без змін ухвалами Житомирського апеляційного адміністративного суду від 07.11.2012р. та Вищого адміністративного суду України від 12.06.2013р.
Таким чином, неправомірність дій відповідача щодо відмови у наданні Міністерству оборони України висновку щодо можливості виплати ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги як інваліду 1 групи внаслідок захворювання, що мало місце в період проходження військової служби, підтверджено вказаними вище судовими рішеннями.
Згідно з ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичні особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.
Неправомірними діями відповідача позивачу заподіяно моральну шкоду, що виразилася в емоційних та душевних переживаннях; вказане спричинило порушення звичного життєвого укладу позивача; неправомірні дії відповідача змусили позивача відстоювати свої права у судовому порядку, у зв`язку з чим, суд першої інстанції, з урахуванням вимог розумності та справедливості дійшов обґрунтованого висновку про доведеність позовних вимог ОСОБА_1 про відшкодування моральної шкоди.
Доводи апеляційної скарги в частині неповного дослідження судом доказів в частині погіршення стану здоров`я позивача під час судових процесів є безпідставними, оскільки позивачем надавались, а судом досліджувались копії з медичної картки позивача, виписка-епікриз з історії хвороби ОСОБА_1 , виписка із акта-огляду МСЕК (а.с.11-14, 49).
Інші доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження, оскільки спростовані матеріалами справи та поясненнями сторін, тому суд обґрунтовано дійшов висновку про часткове задоволення позову в частині стягнення моральної шкоди, яку визначив залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин.
За таких обставин, оскільки висновок суду про наявність підстав для задоволення позовних вимог про відшкодування моральної шкоди ґрунтується на матеріалах справи і відповідає вимогам закону, то апеляційна скарга підлягає відхиленню, а рішення залишенню без змін.
Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 308, 313-315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -
у х в а л и л а:
Апеляційну скаргу ІНФОРМАЦІЯ_1 відхилити.
Рішення Корольовського районного суду м.Житомира від 13 червня 2014 року залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржене у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.
Головуючий : Судді :