Справа № 404/369/15-ц
Номер провадження 2/404/1173/15
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 червня 2015 року Кіровський районний суд м.Кіровограда в складі:

головуючого судді Панфілової А.В.

при секретарі - Палій М. М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Кіровограді цивільну справу за позовом ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про усунення перешкод у користуванні майном та виселення, -

ВСТАНОВИВ:

Позивачі звернулися з позовом до відповідача про усунення перешкод в володінні та користуванні та розпоядженні майном шляхом виселення з квартири № 86 за адресою вул. Героїв Сталінграда, будинок 9 в м. Кіровограді без надання іншого жилого приміщення.

В судовому засіданні позивач та представник позивачів позовні вимоги підтримали повністю.На обґрунтування позову зазначили, що після смерті батька позивачів 26.01.2010 року квартира № 86 за адресою вул. Героїв Сталінграда, будинок № 9 у м. Кіровограді, належить їм на праві спільної часткової власності по 1/2 частки, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину.

До 2011 року ОСОБА_1 проживав у цивільному шлюбі з відповідачем по справі ОСОБА_3 за адресою АДРЕСА_1. Після розлучення ОСОБА_1 домовився зі своїм братом ОСОБА_2 про те, що відповідач тимчасово буде проживати за адресою ІНФОРМАЦІЯ_1 протягом трьох місяців. Але відповідач продовжує проживати за вищевказаною адресою без законних підстав , у зв»язку з чим просять позов здовільнити, зазначивши , що ставиться питання виселення лише відповідача , оскільки позивач ОСОБА_1 має намір забрати спільного сина ОСОБА_4 06.08.06р.н. у свою сім»ю, яка проживає ІНФОРМАЦІЯ_2 де на даний час прописаний син та залишається прописаним дитина відповідача від першого шлюбу ОСОБА_5 06.11.00р.н.

Стверджує , що тягар утримання квартири та оплати комунальних послуг лежить саме на ньому, відповідач в цьому участі не приймає.

Зазначається, що позивачі не мають доступу до квартири. Договір найму з відповідачем не укладався. Самовільне користування жилим приміщенням відповідем створює їм перешкоди в користуванні квартирою і порушує їх право як власників на свій розсуд володіти, користуватися і розпоряджатися належним майном.

В судовому засіданні відповідач позовні вимоги не визнала повністю та зазначила, що кошти за утримання квартири не сплачувала, отримували тільки квитанції, які віддавала позивачу за які він сплачував сам, висилятися не бажає так як працює в м. Кіровограді в лікарні, діти ходять до школи №17 , має домовленості з позивачем , щодо проживання її з дітьми у даному житлі, оплати ним комунальних послуг, що підтверджується розпискою, стверджує, що не спілкується з рідними у м. Бобринець , де раніше проживала і не бажає змінювати місце проживання , а тому просить відмовити в задоволенні позову.

Судом встановлено наступні факти.

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є власниками 1/2 частко квартири № 86 за адресою вул. Героїв Сталінграда, будинок № 9 у м. Кіровограді, що підтверджується копією свідоцтва про право на спадщину за законом ( а.с. 3).

До 2011 року ОСОБА_1 проживав у цивільному шлюбі без його реєстрації з відповідачем по справі ОСОБА_3 за адресою АДРЕСА_1. Після розлучення позивачі надали дозвіл на вселення та проживання відповідача ОСОБА_3 у належній їм квартирі за адресою АДРЕСА_2.

Відповідно до положень ст.ст.150, 155 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності квартиру, користуються нею для особистого проживання і вони мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд; власник квартири не може бути позбавлений права користування житлом, крім випадків, передбачених законом.

Згідно із ч.1 ст.317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Способи захисту права власності передбачені нормами ст.ст.16, 386, 391 ЦК України.

Відповідно до ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Як вбачається з наведених вище норм цивільного законодавства України наявні підстави для висновку про те, що у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, зокрема, із позовом про усунення перешкод у користуванні власністю шляхом виселення.

Згідно до ст.11 ЦПК України, суд розглядає справу в межах позовних вимог та на підставі доказів, наданих сторонами.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, представника позивача , оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку щодо відмови в задоволенні позову повністю, оскільки відповідно до обставин, встановлених в судовому засіданні, ОСОБА_3 не є членом сім'ї жодного з позивачів. Але її вселення в квартиру не було незаконним, а з погодження позивачів, що фактично не заперечується позивачем та представником позивачів в судовому засіданні.

Крім того, суд вважає, що спосіб захисту свого порушеного права обраний позивачами порушує права двох неповнолітніх дітей, які проживають у даній квартирі : ОСОБА_5 06.11.00р.н. та ОСОБА_4 06.08.06р.н. Оскільки позивач ОСОБА_1 у даний спосіб бажає вирішити питання зміни місця проживання свого сина ОСОБА_4 06.08.06р.н. з ним по вул. Зінченка 1.

Всі суттєві питання, щодо умов проживання відповідача у даній квартирі між сторонами , було вирішено, що підтверджується письмовою розпискою від 10.12.11 року, яка хоч і була написана відповідачем , але підписана позивачем ОСОБА_1 та не ставилась під сумнів в судовому засіданні.

Підтвердженням зазначеного, є встановлення того факту , що дійсно позивач повністю оплачує всі комунальні послуги за відповідача, про , що зазначається у розписці .

Тому твердження позивачів , що необхідність оплати комунальних послуг є перешкодою у користуванні та розпорядженні власністю є безпідставною.

Доказів і намірів проживати у даній квартирі позивачів , суду не надано та не заявлено.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що позивач законно була вселена в дану квартиру з дозволу позивачів, проживання відповідача у квартирі, що належить на праві власності позивачам, не перешкоджає у реалізації їх прав власників , наявності доказів вчинення перешкод у користуванні та розпорядженні майном суду не надано, тому позовні вимоги не підлягають задоволенню у зв»язку з їх безпідставністю та необгрунтованістю.

Згідно ст.88 ЦПК України суд вирішує судові витрати залишити по їх фактичному понесенню сторонами.

Керуючись ст. ст.16, 317, 321, 386, 391 ЦК України, ст.. ст. 150, 155 ЖК України, ст. ст.11, 88, 212-218 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про усунення перешкод у користуванні майном та виселенні відмовити повністю.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Кіровоградської області через Кіровський районний суд м. Кіровограда шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня проголошення рішення .

Суддя Кіровського А. В. Панфілова

районного суду

м.Кіровограда