Справа № 686/4284/15-ц
Справа №2/686/2519/15
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

19 травня 2015 року Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області у складі:

головуючого судді Колієва С.А.

при секретарі Конопко А.П.

за участю представника позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Хмельницьку цивільну справу за позовом ОСОБА_1, який діє від імені та в інтересах ОСОБА_2, до ОСОБА_3 про стягнення суми боргу за договором позики, -

в с т а н о в и в :

03 березня 2015 року до Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області звернувся ОСОБА_1, який діє від імені та в інтересах ОСОБА_2, з позовною заявою до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за договорами позики. В позові зазначив, що 14 лютого 2012 року ОСОБА_3 взяв у борг у ОСОБА_2 15 000 доларів США, які зобов'язався повернути за першою вимогою, про що написав відповідну розписку. Крім того 30 вересня 2014 року ОСОБА_3 взяв у борг у ОСОБА_2 4 950 доларів США, які зобов'язався повернути за першою вимогою, про що написав відповідну розписку. На неодноразові вимоги ОСОБА_2 повернути отримані у борг кошти ОСОБА_3 не реагує, гроші не віддає. За таких обставин просить суд стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 суму боргу за вказаними договорами позики 15 000 доларів США та 4 950 доларів США відповідно; нараховані відсотки за користування грошима відповідно до ч.1 ст.1048 ЦК України у розмірі облікової ставки НБУ які складають 4 281,88 долар США та 613,95 доларів США відповідно, а також понесені судові витрати.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позов підтримав, просив його задовольнити. Надав пояснення, аналогічні викладеним у позові.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином (телефонограмою, яку отримав особисто). Заяв про перенесення розгляду справи, з вказівкою на причини неможливості з'явитися в судове засідання суду не надав.

За таких обставин, суд, у відповідності до положень ст.224 ЦПК України, вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідача та ухвалити у справі заочне рішення.

Вислухавши пояснення представника позивача, перевіривши матеріали справи, судом встановлене наступне.

14 грудня 2012 року ОСОБА_3 взяв у борг у ОСОБА_2 гроші у сумі 15 000 доларів США та зобовязався повернути борг за першою вимогою.

Крім того, 30 вересня 2014 року ОСОБА_3 взяв у борг у ОСОБА_2 гроші у сумі 4 950 доларів США, які зобов'язався повернути за першою вимогою.

Вказане підтверджено наданими суду розписками ОСОБА_3 від 14.12.2012 та 30.09.2014 року.

Згідно ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні ( позичальникові ) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів ( суму позики ) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Згідно з ч. 2 ст. 1046 ЦК України договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Відповідно до приписів ст. 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менше як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян. На підтвердження договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

З огляду на викладене, суд виходить з того, що між сторонами була дотримана форма договору позики та представленими розписками посвідчено передання позивачем відповідачеві 14 лютого 2012 року 15 000 доларів США та 30.09.2014 року 4 950 доларів США.

За змістом ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику в строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред'явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред'явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства.

Згідно із ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 ЦК України.

Відповідно до наданих розписок ОСОБА_3 зобовязався перед ОСОБА_2 повернути останньому борг за першою вимогою.

Згідно положень ст.545 ЦК України, прийнявши виконання зобов'язання, кредитор повинен на вимогу боржника видати йому розписку про одержання виконання частково або в повному обсязі. Якщо боржник видав кредиторові борговий документ, кредитор, приймаючи виконання зобов'язання, повинен повернути його боржникові. У разі неможливості повернення боргового документа кредитор повинен вказати про це у розписці, яку він видає. Наявність боргового документа у боржника підтверджує виконання ним свого обов'язку. У разі відмови кредитора повернути борговий документ або видати розписку боржник має право затримати виконання зобов'язання. У цьому разі настає прострочення кредитора.

Як встановлено в судовому засіданні у позивача ОСОБА_2 на теперішній час знаходиться оригінали виданих ОСОБА_3 боргових розписок, що свідчить про те, що останній не виконав свої зобовязання та не повернув позичальнику свій борг.

За таких обставин, вимоги позивача з приводу повернення суми позики є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Сума боргу за договором позики від 14 лютого 2012 року становить 15 000 доларів США, а за договором позики від 30 вересня 2014 року 4 950 доларі США.

Відповідно до положень ст.1048 ЦК України Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Договір позики вважається безпроцентним, якщо: 1) він укладений між фізичними особами на суму, яка не перевищує п'ятдесятикратного розміру неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, і не пов'язаний із здійсненням підприємницької діяльності хоча б однією із сторін; 2) позичальникові передані речі, визначені родовими ознаками.

Як встановлено, між сторонами були укладені договори позики на суму 15 000 доларів США та 4 950 доларів США, які кожен окремо перевищує п'ятидесятикратний розмір неоподаткованого мінімуму доходів громадян. При цьому сторонами не визначено розмір процентів за користування грошима.

За таких обставин вимоги позивача щодо стягнення з відповідача відсотків за користування грошима на рівні облікової ставки НБУ є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Розмір відсотків за користування грошима за договором позики від 14.02.2012 року (із розрахунку за формулою: сума позики * облікову ставку НБУ *кількість днів прострочення/ 100% * 365 днів) становить:

за період з 15.02.2012 по 22.03.2013 рік: (15 000*7.75*37) / (100 *365) =117,84 доларів США;

за період з 23.03.2012 по 09.06.2013 рік: (15000*7,5*444) / (100 * 365) = 1368,49 доларів США;

за період з 10.06.2013 по 12.08.2013 рік: (15 000 * 7,0 * 64) / (100 * 365) = 184,11 доларів США;

за період з 13.08.2013 по 14.04.2014 рік: (15 000 * 6,5 * 245) / (100 * 365) = 654,45 доларів США;

за період з 15.04.2014 по 16.07.2014 рік: (15 000 * 9,5 * 93) / (100 * 365) = 383,08 доларів США;

за період з 17.07.2014 по 12.11.2014 рік: (15 000 * 12,5 * 119) / (100* 365) = 611,30 доларів США;

за період з 13.11.2014 по 05.02.2015 рік: (15 000 * 14,0 * 85) / (100 * 365) = 489,04 доларів США;

за період з 06.02.2015 по 23.02.2015 рік: (15 000 * 19,5 * 18) / (100 *365) = 144,25 доларів США.

Всього заборгованість по сплаті відсотків за користування позикою за договором від 14.02.2012 року становить 3952,56 доларів США (117,84 + 1368,49 + 184,11 + 654,45 + 383,08 + 611,30 + 489,04 + 144,25).

Розмір відсотків за користування позикою за договором від 30.09.2014 року становить:

за період з 01.10.2014 по 12.11.2014 рік: (4 950 * 12,5 * 43) / (100* 365) = 72,89 доларів США;

за період з 13.11.2014 по 05.02.2015 рік: (4950 * 14,0 * 85) / (100 * 365) = 161,38 доларів США;

за період з 06.02.2015 по 23.02.2015 рік: (4950 * 19,5 * 18) / (100 * 365) = 47,60 доларів США.

Всього заборгованість по сплаті відсотків за користування грошима за договором позики від 30.09.2014 рік за період з 01.10.2014 по 23.02.2015 рік становить 281,7 доларів США (72,89 + 161,38 + 47,60 ).

Згідно зі статтею 99 Конституції України грошовою одиницею України є гривня.

Гривня є законним платіжним засобом на території України (частина перша стаття 192 ЦК України).

Іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом (частина друга статті 192 ЦК України).

Такими випадками є стаття 193, частина четверта статті 654 ЦК України, Закон України від 16 квітня 1991 року № 959-XII «Про зовнішньоекономічну діяльність», Декрет Кабінету Міністрів України від 19 лютого 1993 року № 15-93, Закон України від 23 вересня 1994 року № 185/94 ВР «Про систему валютного регулювання і валютного контролю».

Відповідно до частини першої статті 533 ЦК України грошове зобовязання має бути виконане у гривнях.

Отже, гривня як національна валюта є єдиним законним платіжним засобом на території України.

Разом із тим частина друга статті 533 ЦК України допускає, що сторони можуть визначити в грошовому зобовязанні грошовий еквівалент в іноземній валюті.

У такому разі сума, що підлягає сплаті за зобовязанням, визначається в гривні за офіційним курсом Національного банку України.

Згідно з частиною третьою статті 533 ЦК України використання іноземної валюти як засобу платежу при здійсненні розрахунків на території України за зобовязаннями допускається лише у випадку, передбаченому законом (частина друга статті 192 ЦК України).

Аналіз зазначених норм права дає підстави для висновку про те, що незалежно від валюти боргу (тобто грошової одиниці, в якій обчислена сума зобовязання), валютою платежу, тобто засобом погашення грошового зобовязання і фактичного його виконання є національна валюта України гривня.

Відтак, у національній валюті України підлягають стягненню і інші складові грошового зобовязання, передбачені, зокрема, у статті 1048 ЦК України, та при застосуванні статті 625 ЦК України.

За таких обставин з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за договорами позики від 14.02.2012 та 30.09.2014 року у національній валюті України (гривні) станом на день постановлення рішення суду у розмірі, еквівалентному 18952.56 доларів США та 5231,70 доларів США.

Таким чином сума заборгованості, що підлягає стягненню з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 за договором позики від 14.02.2012 року становить 419205,27 гривень (18952,56 доларів США * 22,118662 гривень за 1 долар США ), а за договором позики від 30.09.2014 року становить: 115718,20 гривень (5231,70 долар США * 22,118662 гривень на 1 долар США).

Відповідно до частини 1 ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені останнім судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 3654,00 гривень.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 509, 549, 526, 527, 530, 554, 610, 611, 1054 ЦК України 10, 11, 15, 57, 88, 209, 214-215, 224-226 ЦПК України суд,

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_2 про стягнення суми боргу за договором позики задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 в рахунок погашення заборгованості за договором позики від 14 лютого 2012 року у сумі 419205,27 (чотириста дев'ятнадцять тисяч двісті п'ять гривень двадцять сім копійок) гривень та заборгованість за договором позики від 30.09.2014 року у сумі 115718,20 (сто п'ятнадцять тисяч сімсот вісімнадцять гривень двадцять копійок), судовий збір у сумі 3 654,00 (три тисячі шістсот п'ятдесят чотири) гривень, а всього 538577.47 (п'ятсот тридцять вісім тисяч п'ятсот сімдесят сім гривень сорок сім копійок) гривень.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмової заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

На рішення може бути подано апеляційну скаргу до Апеляційного суду Хмельницької області через Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя: