Номер провадження 2/754/4262/15
Справа № 754/9784/15-ц
У Х В А Л А

Іменем України

09.07.2015 м. Київ

Суддя Деснянського районного суду міста Києва Петріщева І.В., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи: ОСОБА_2, ОСОБА_3, про поділ майна, що є спільною сумісною власністю подружжя,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулась до Деснянського районного суду міста Києва з зазначеною позовною заявою, в якій просить: визнати право власності ОСОБА_2 на 1/4 частину квартири АДРЕСА_1; визнати право власності ОСОБА_1 на 1/4 частину квартири АДРЕСА_1 визнати право власності ОСОБА_3 на 1/4 частину квартири АДРЕСА_1 визнати право власності ОСОБА_4 на 1/4 частину квартири АДРЕСА_1 визнати право власності ОСОБА_2 на 1/2 частину домоволодіння по АДРЕСА_2 визнати право власності ОСОБА_1 на 1/2 частину домоволодіння по АДРЕСА_2 розстрочити сплату повної суми судового збору до встановлення ринкової вартості спірного майна або до ухвалення судового рішення по суті.

Перевіривши вищезазначену позовну заяву й додані до неї матеріали, суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає залишенню без руху, оскільки вона подана без додержання вимог ст. 119 ЦПК України, з таких підстав.

Відповідно до ст. 119 ЦПК України позовна заява повинна містити: найменування суду до якого подається заява; ім'я (найменування) позивача і відповідача, їх місце проживання (перебування) або місцезнаходження, поштовий індекс, номери засобів зв'язку, якщо такі відомі; зміст позовних вимог; ціну позову щодо вимог майнового характеру; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину, наявність підстав для звільнення від доказування; перелік документів, що додаються до заяви. Позовна заява має відповідати іншим вимогам, встановленим законом.

Відповідно до п. 4) ч. 2 ст. 119 ЦПК України зазначення ціни позову щодо вимог майнового характеру є обов'язковою вимогою до змісту позовної заяви.

Ціну позову визначає позивач у позовній заяві. Зазначаючи ціну позову, позивач повинен обґрунтувати у позовній заяві наведену ним оцінку, оскільки щодо цієї обставини застосовується загальне правило про те, що кожна особа повинна довести обставини, на які вона посилається.

Судом встановлено, що позивач при подачі позовної заяви не зазначив ціну позову щодо вимог майнового характеру.

Відповідно до ч. 5 ст. 119 ЦПК України до позовної заяви додається документ, що підтверджує сплату судового збору.

Відповідно до ст. 9 Закону України «Про судовий збір» судовий збір сплачується за місцем розгляду справи та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України.

Згідно ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» ставки судового збору встановлюються у таких розмірах: за подання до суду позовної заяви майнового характеру 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,2 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 3 розмірів мінімальної заробітної плати; за подання до суду позовної заяви немайнового характеру - 0,1 розміру мінімальної заробітної плати.

З позовних заяв про право власності на майно, про визнання права на частку в майні, про виділення частки із загального майна, судовий збір сплачується виходячи із вартості майна або його частки.

Судом встановлено, що позивач при подачі позовної заяви не надав документ, що підтверджує сплату судового збору в передбаченому законом розмірі за подання до суду позовної заяви про вирішення майнового спору, виходячи із вартості майна та його часток, тому позивачу необхідно додати оригінали документів, що підтверджують сплату судового збору в повному обсязі за подання до суду позовної заяви та довести що сплачена сума судового збору зарахована до Державного бюджету України.

Питання про відстрочення чи розстрочення судових витрат вправі поставити позивач в клопотанні, що подається разом з позовною заявою або викладається в прохальній частині позовної заяви, де повинен навести обставини, які свідчать про незадовільне (скрутне) матеріальне становище та подати суду відповідні докази, в іншому випадку у суду не має підстав для відстрочення або розстрочення та суд зобов'язаний залишити позовну заяву без руху.

Судом встановлено, що позивач при подачі позовної заяви не надав документ, що підтверджує сплату судового збору в передбаченому законом розмірі та відповідні докази обставин, які свідчать про незадовільне (скрутне) матеріальне становище не надав, тому позивачу необхідно додати оригінал документа, що підтверджує сплату судового збору та довести що сплачена сума судового збору зарахована до Державного бюджету України, або навести обставини, які свідчать про незадовільне (скрутне) матеріальне становище та подати суду відповідні докази.

Також суд звертає увагу на те, що відповідно до ч. 1 ст. 114 ЦПК України позови, що виникають з приводу нерухомого майна, пред'являються за місцезнаходженням майна або основної його частини.

Згідно зі ст. 181 ЦК до нерухомих речей (нерухоме майно, нерухомість) відносяться земельні ділянки, а також об'єкти, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких неможливе без їх знецінення і зміни призначення. Режим нерухомої речі може бути поширений законом на повітряні і морські судна, судна внутрішнього плавання, космічні об'єкти, а також інші речі, права на яких підлягають державній реєстрації.

Місце знаходження нерухомого майна - це його адреса, зазначена у правовстановлюючих документах або інших документах, на підставі якого це майно виникло. Якщо право власності на це майно зареєстроване, то місцем знаходження є адреса, зазначена у витягу про реєстрацію прав власності на нерухоме майно.

Якщо у позові об'єднано вимоги, що стосуються різних об'єктів нерухомого майна, які знаходяться на території різних адміністративно-територіальних одиниць, то така позовна заява не відповідає вимогам закону і підлягає поверненню, оскільки призводить до порушення правил виключної підсудності.

Судом встановлено, що майно, що є спільною сумісною власністю подружжя, а саме квартира, загальна площа якої - 67,7 кв.м., розташована за адресою АДРЕСА_3; земельна ділянка, загальна площа якої - 0.239 гектарів, розташована за адресою - с. Гора, Гірської сільської ради, Бориспільського району. З урахуванням наведеного суд приходить до висновку, що основна частина майна, що є спільною сумісною власністю подружжя, знаходиться за адресою АДРЕСА_2

Згідно п. 4) ч. 3 ст. 121 ЦПК України заява повертається у випадках, коли справа не підсудна цьому суду.

Згідно ст. 4 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Відповідно ч. 3 ст. 27 ЦПК України особи, які беруть участь у справі, зобов'язані добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати свої процесуальні обов'язки.

Відповідно ч.ч. 1, 2 ст. 121 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 119 і 120 цього Кодексу, або не сплачено судовий збір, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання позивачем ухвали. Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 119 і 120 цього Кодексу, заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Інакше заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 119, 121 ЦПК України,

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи: ОСОБА_2, ОСОБА_3 про поділ майна, що є спільною сумісною власністю подружжя залишити без руху.

Надати позивачу строк для усунення недоліків три дні з дня отримання копії цієї ухвали, у разі невиконання ухвали суду в зазначений строк позовну заяву вважати неподаною та повернути позивачеві зі всіма доданими до неї документами.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Петріщева І.В.