Справа № 344/1404/15-ц
Провадження № 2/344/1948/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 червня 2015 м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді Бородовського С.О.

за участі секретаря Гупан Х.М.

позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та зустрічний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів,-

В С Т А Н О В И В:

до Івано-Франківського міського суду звернувся ОСОБА_1 з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу. В позові вказано, що 13.11.2004 року сторони зареєстрували шлюб, в якому в 12.08.2006 року народився син ОСОБА_3. 5 років тому шлюб сторін фактично розпався через брак почуттів та відповідні непорозуміння. Позивач вважає, що примирення неможливе. Просив суд вказаний шлюб розірвати.

24.02.2015 року ОСОБА_2 подала зустрічний позов, в якому позовні вимоги ОСОБА_1 про розірвання шлюбу визнала та зазначила, що збереження сімї є неможливим. В зустрічному позові ОСОБА_2 вказала, що самостійно несе більшість витрат на дитину, намагаючись забезпечити сина усім необхідним для життя і навчання. ОСОБА_1 має нерегулярний, мінливий дохід, а тому вважає за необхідне встановити розмір аліментів у твердій грошовій сумі та присудити стягнення аліментів з дня предявлення позову. Син має здібності до вивчення іноземних мов та схильність до танців, тому відвідує курси англійської мови та заняття з танців, які є платними, крім цього потребують придбання спеціальних навчальних матеріалів; ці витрати ОСОБА_2 вважає додатковими. Просила стягувати з ОСОБА_1 на утримання сина аліменти в сумі 800 грн., а також додаткові витрати на утримання дитини в розмірі 200 грн.

В судовому засіданні ОСОБА_1 позовні вимоги про розірвання шлюбу підтримав з мотивів викладених у позовній заяві та просив його позовні вимоги задовольнити. Щодо зустрічного позову ОСОБА_2, то не заперечив щодо його часткового задоволення, зазначивши, що офіційно не працює, має нерегулярний мінливий дохід. При визначенні розміру аліментів просив суд врахувати його стан здоровя, що не дозволяє офіційно працевлаштуватися, а тимчасові неофіційні заробітки не дозволяють сплачувати аліменти в розмірі, який просить стягувати ОСОБА_2 Крім цього, має непрацездатних батьківбатько інвалід ІІ групи, матір ІІІ групи, які потребують постійного догляду та фінансової підтримки. Просив визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі в розмірі 450 грн. та відмовити у задоволенні вимог щодо додаткових витрат на дитину.

Відповідно до п. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Судом встановлено наступні обставини.

Відповідно до свідоцтва про шлюб серії 1-НМ №018937 сторони зареєстрували шлюб у відділі реєстрації актів цивільного стану Івано-Франківського міського управління юстиції в Івано-Франківській області 13.11.2004 року, актовий запис №1713.

Відповідно до свідоцтва про народження серії 1-НМ №045454 сторони є батьками ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1.

Відповідно до ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя.

Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Таким чином, судом встановлено, що первісний позов про розірвання шлюбу обґрунтовано належними правовими підставами.

В судовому засіданні встановлено, що сторони мають спільну дитину, яка проживає разом з матір'ю, яка несе витрати щодо виховання та утримання дитини.

При цьому, згідно наданих квитанцій, батько дитини також ніс зазначені витрати.

Відповідно до ст.180 СК України України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Відповідно до ч.1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно п.17 постанови Пленуму Верховного суду України від 15.05.2006 року №3 ,,Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів, вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст.182 СК.

ОСОБА_1 є працездатним, не має на утриманні інших дітей і, як батько, зобов'язаний сплачувати аліменти на утримання своєї дитини.

При вирішенні питання щодо розміру аліментів, суд враховує наявність в ОСОБА_1 непрацездатних батьків: батько - інвалід 2 групи загального захворювання, матір має 3 групу інвалідності, що підтверджується відповідно наданими ОСОБА_1 пенсійним посвідченням № та довідкою до акта огляду МСЕК №896947.

Ст.185 СК України визначено, що той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.

Отже, додаткові витрати на дітей не є аліментними платежами. Аліменти необхідні, щоб той з батьків, з ким проживає дитина мав можливість утримувати її, забезпечити нормальні умови для життя дитини. В окремих випадках за наявності особливих обставин, крім звичайних витрат на дитину вимагаються додаткові. Розмір додаткових витрат повинен визначатися залежно від передбачуваних або фактично понесених витрат на дитину.

Згідно п.18 розяснень Пленуму Верховного Суду України в постанові №3 від 15.05.2006 року ,,Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів, до передбаченої ст.185 СК України участі в додаткових витратах на утримання дитини, викликаних особливими обставинами (розвитком її здібностей, хворобою, каліцтвом тощо), можна притягати лише батьків. У цих випадках ідеться про фактично зазнані або передбачувані витрати, тому їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі.

ОСОБА_2 не доведено, що вона понесла будь-які додаткові витрати на утримання дитини. Крім цього, позивачкою не надано суду доказів з приводу понесення додаткових витрат на утримання сина в майбутньому. Доведення таких обставин покладена на сторін згідно ст. 60 ЦПК України.

Відповідно до положень ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу; докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі; доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Відповідно до вимог ст.212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Таким чином, з урахуванням обставин справи, зустрічний позов про стягнення аліментів та додаткових витрат на утримання дитини підлягає частковому задоволенню.

Інші докази сторін не спростовують висновків суду, викладених в даному рішенні.

Відповідно до ч.1 ст.191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.

Згідно з п.1 ч.1 ст.367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення суду у межах суми платежу за один місяць.

Відповідно до зазначеного, суд,-

У Х В А Л И В :

позов задовольнити;

Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, зареєстрований 13/11/2004 р. у Відділі реєстрації актів цивільного стану Івано-Франківського міського управління юстиції, актовий запис № 1713, розірвати.

зустрічний позов задовольнити частково;

стягувати з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання сина ОСОБА_4 12/08/ІНФОРМАЦІЯ_2 щомісячно аліменти в сумі 600 гривень;

аліменти стягувати з 30/01/2015 р. і до досягнення дитиною повноліття;

допустити негайне виконання рішення в частині стягнення одного щомісячного платежу;

в іншій частині зустрічного позову відмовити;

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Івано-Франківської області протягом 10 днів з моменту його проголошення. Рішення набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Головуючий суддя С.О. Бородовський