АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 22-ц/796/5805/2015 Головуючий у І інстанції - Гайдук С.В.
Доповідач - Андрієнко А.М.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 червня 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва в складі:

Головуючого судді Андрієнко А.М.

Суддів: Заришняк Г.М.

МараєвоїН.Є.

При секретарі Гарматюк О.Д.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 18 грудня 2014 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» до ОСОБА_3, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И Л А :

В лютому 2010 року ПАТ «ОТП Банк», правонаступником прав та обов'язків якого є ТОВ «ОТП Факторинг України», звернулось до суду з позовом до ОСОБА_3 та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором № ML-020/027/2008 від 02.06.2008 року, укладеним між ЗАТ «ОТП Банк» та ОСОБА_3, та у відповідності до договору поруки № SR-020/027/2008 від 02.06.2008 року, укладеним між ЗАТ «ОТП Банк» та ОСОБА_2, мотивуючи тим, що відповідачі взяті на себе зобов'язання за кредитним договором та договором поруки не виконують, у зв'язку з чим утворилась заборгованість.

Заочним рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 6 грудня 2010 року позовні вимоги задоволено.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 4 квітня 2014 року заочне рішення скасовано.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 18 грудня 2014 року позов задоволено частково. Стягнуто солідарно з ОСОБА_3 та ОСОБА_2 на користь ТОВ «ОТП Факторинг Україна» заборгованість за Договором № ML-020/027/2008 від 02.06.2008року: залишок по тілу кредиту в розмірі 204 390,50 доларів США, що за офіційним курсом НБУ станом на дату проведення розрахунку становить 2 372 042,71 грн., заборгованість зі сплати відсотків в розмірі 26 845,74 доларів США, що за офіційним курсом НБУ станом на дату проведення розрахунку заборгованості становить 311 556,76 грн., пеню за прострочення виконання зобов'язання в розмірі 2 372 042,71 грн., а всього 5 055 642грн.18 коп. Стягнуті з ОСОБА_3 та ОСОБА_2 на користь ТОВ «ОТП Факторинг Україна» судовий збір в розмірі по 1827,00 грн. з кожного, витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі по 60 грн. з кожного. В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду, відповідач ОСОБА_2 подав на нього апеляційну скаргу, в якій просив рішення суду в частині солідарного стягнення заборгованості з ОСОБА_2 скасувати та ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позову ТОВ «ОТП Факторинг Україна» до ОСОБА_2, як солідарного боржника, про стягнення заборгованості відмовити, мотивуючи тим, що суд неповно з'ясував обставини, що мають значення для справи, висновки суду не відповідають обставинам справи, порушив норми матеріального та процесуального права. Вважає, що ним як поручителем не було порушено зобов'язань за договором поруки. Заборгованість виникла у зв'язку з невиконанням боржником умов цього договору, та неповідомленням його позивачем про необхідність сплатити заборгованість боржника. Також зазначив, що в силу вимог ч.4 ст.559 ЦК України договір поруки припиняється, оскільки кредитором протягом шести місяців від настання строку виконання основного зобов'язання не було пред'явлено вимогу до поручителя.

Представник апелянта підтримав апеляційну скаргу , просив рішення суду першої інстанції скасувати, в задоволенні позовних вимог в частині поручителя відмовити.

Позивач просив відхилити апеляційну скаргу , а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обгрунтованість постановленого рішення в цій частині, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню із наступних підстав.

Встановлено, що 02.06.2008 року між ЗАТ «ОТП Банк» та ОСОБА_3 було укладено кредитний договір № ML-020/027/2008, відповідно до умов якого банк надав ОСОБА_3 кредит в сумі 196 725 доларів США, а ОСОБА_3 зобов'язався повернути кошти до 02.06.2023 року та сплатити банку за користування кредитом 5,99% річних (а.с.7-12).

ЗАТ «ОТП Банк» виконав взяті на себе зобов'язання в повному обсязі, що підтверджується кредитною заявкою від 02.06.2008 року про видачу кредитних коштів (а.с.13).

Згідно з рішенням загальних зборів акціонерів від 23.04.2009 року Протокол № 53 банк змінив назву з ЗАТ «ОТП Банк» на ПАТ «ОТП Банк».

Відповідно до умов договору купівлі-продажу кредитного портфелю від 28.05.2010 року ПАТ «ОТП Банк», який є правонаступником ЗАТ «ОТП Банк», відступив, а ТОВ «ОТП Факторинг Україна» прийняло право вимоги за кредитним договором № ML-020/027/2008, укладеним між ЗАТ «ОТП банк» та ОСОБА_3 (а.с.48-61).

Відповідно до п. 1.5.1 частини 2 кредитного договору повернення відповідної частини кредиту здійснюється позичальником щомісяця у розмірі та строки, визначені у Графіку Платежів, шляхом внесення готівки в касу банку або безготівковим перерахуванням на поточний рахунок, якщо інше не передбачено цим договором.

В порушення умов кредитного договору відповідачем ОСОБА_3 не погашено належні до сплати суми та не сплачено відсотки, у зв'язку з чим йому було направлено досудову вимогу від 02.03.2009 року за Вих. № 22-2/67633 про погашення заборгованості за кредитним договором, проте кошти не було повернуто (а.с.14).

Крім того, 05.05.2009 року між ЗАТ «ОТП Банк» та ОСОБА_3 було укладено додатковий договір № 1 до кредитного договору № ML-020/027/2008, відповідно до умов якого було змінено розмір фіксованої процентної ставки та плаваючої процентної ставки (а.с.162-163).

Для забезпечення своєчасного повернення кредиту, виплати відсотків за користування кредитом, 02.06.2008 року ЗАТ «ОТП Банк» уклав з ОСОБА_2 договір поруки № SR-020/027/2008, відповідно до умов якого ОСОБА_2 зобов'язався в разі невиконання або прострочення виконання ОСОБА_3 зобов'язань по кредитному договору № ML-020/027/2008 від 02.06.2008 року відповідати в повному обсязі солідарно із основним боржником.

Згідно п. 1.9. частини 2 кредитного договору банк має право вимагати дострокового виконання боргових зобов'язань в цілому або у визначеній банком частині у випадку невиконання позичальником та/або поручителем, та/або майновим поручителем своїх боргових та/чи інших зобов'язань за цим договором чи іншими укладеними з банком договорами та/або умов документів забезпечення.

При цьому зобов'язання позичальника щодо дострокового виконання боргових зобов'язань в цілому настає з дати відправлення банком на адресу позичальника відповідної вимоги.

Встановлено, що відповідачі не виконували свої зобов'язання по кредитному договору № ML-020/027/2008 від 02.06.2008 року та договору поруки № SR-020/027/2008 від 02.06.2008 року, протягом тривалого часу не розраховуються з позивачем, внаслідок чого утворилась заборгованість по кредиту, яка станом на 12.05.2014 року становить: залишок по тілу кредиту в розмірі 204 390,50 доларів США, що за офіційним курсом НБУ станом на дату проведення розрахунку становить 2 372 042,71 грн., заборгованість зі сплати відсотків в розмірі 26 845,74 доларів США, що за офіційним курсом НБУ станом на дату проведення розрахунку заборгованості становить 311 556,76 грн., пеня за прострочення виконання зобов'язання в розмірі 9 795 137,98 грн., а всього 12 478 737,45 грн.

Відповідно до ст.. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором в тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив із того, що боржником порушено зобов'язання , яке було забезпечено порукою ОСОБА_2, а тому вони повинні відповідати перед кредитором як солідарні боржники.

Апелянт просить скасувати рішення суду першої інстанції в частині стягнення заборгованості з поручителя ОСОБА_2 в солідарному порядку та визнати поруку припиненою.

Відповідно до ст.. 559 ч.4 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого у договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя.

Як вбачається із ст.. 2 Договору поруки № SR-020/027/2008 від 02.06.2008 року порукою за цим договором забезпечуються вимоги кредитора щодо сплати боржником кожного і всіх його боргових зобов'язань за кредитним договором у такому розмірі, у такій валюті, у такий строк і в такому порядку як встановлено в кредитному договорі.

Судом встановлено, що 5.05.2009 року між ЗАТ «ОТП Банк» та ОСОБА_3 було укладено додатковий договір № 1 до кредитного договору № ML-020/027/2008, відповідно до умов якого було змінено розмір фіксованої процентної ставки та плаваючої процентної ставки (а.с.162-163).

Сторонами було також визначено фіксовані суми платежів щомісячно в рахунок погашення кредитних зобов'язань.

Однак, як вбачається із роздруківки з рахунку ОСОБА_3, наданої самим позивачем, з червня 2009 року відповідач ОСОБА_3 перестав виконувати свої зобов'язання за кредитним договором та сплачувати кошти.

За таких обставин колегія суддів вважає, що з червня 2009 року повинен бути відрахований шестимісячний строк, протягом якого позивач повинен був пред'явити вимогу до поручителя.

Як вбачається із матеріалів справи позовні вимоги до боржника та поручителя пред'явлені лише в лютому 2010 року ( а.с.3), тобто з пропуском шестимісячного строку, а тому колегія суддів прийшла до висновку, що поруку ОСОБА_2 слід вважати припиненою.

За таких обставин колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, рішення суду першої інстанції в частині стягнення заборгованості з ОСОБА_2 як солідарного боржника повинно бути скасовано та постановлено нове рішення, яким в задоволенні позовних вимог до ОСОБА_2 повинно бути відмовлено у зв'язку із припиненням поруки.

В решті рішення є законним та обґрунтованим , а тому повинно бути залишено без змін.

Керуючись ст..ст. 303, 307, 313- 314, 316 ЦПК України, колегія суддів

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Рішення Шевченківського районного суду м.Києва від 18 грудня 2014 року в частині солідарного стягнення заборгованості за договором кредиту з ОСОБА_2 скасувати та постановити в цій частині нове рішення, яким в задоволенні позову ТОВ «ОТП Факторинг» до ОСОБА_2 як солідарного боржника за договором поруки № SR-020/027/2008 від 2.06.2008 року відмовити.

В решті рішення Шевченківського районного суду м.Києва від 18 грудня 2014 року залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, але може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом 20 днів з дня набрання ним законної сили шляхом подання до цього суду касаційної скарги.

Головуючий:

Судді :