Справа № 444/2547/14 Головуючий у 1 інстанції: Ясиновський Р.Б.
Провадження № 22-ц/783/2899/15 Доповідач в 2-й інстанції: ОСОБА_1 Н. Л.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 червня 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючий суддя: Шумська Н.Л.

судді: Струс Л.Б., Кабаль І.І.

секретар: Бадівська О.О.

особи, які беруть участь у справі: представник ОСОБА_2.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника ПАТ «Страхова компанія «Інтер-Поліс» - ОСОБА_3 на рішення Жовкіського районного суду Львівської області від 26 січня 2015 року за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, ПАТ «Страхова компанія «Інтер-Поліс» про відшкодування шкоди внаслідок ДТП та стягнення страхового відшкодування,-

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням Жовкіського районного суду Львівської області від 26 січня 2015 року позов задоволено; стягнуто з ПАТ «Страхова компанія «Інтер-Поліс» /01033 м. Київ, вул. Володимирська, 69/ на користь ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1, проживає ІНФОРМАЦІЯ_2 а, Львівської області, НОМЕР_1, ІПН НОМЕР_2 19997 грн. страхового відшкодування та 1015 грн. пені; стягнуто з ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_3 м. Жовква, вул. Львівська 106/19, Львівської області, паспорта КА 195216, ІПН НОМЕР_3 на користь ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1, проживає ІНФОРМАЦІЯ_2 а, Львівської області НОМЕР_1, ІПН НОМЕР_2 510 грн. матеріальної шкоди (франшизи).

Рішення суду оскаржив представник ПАТ «Страхова компанія «Інтер-Поліс» - ОСОБА_3. В апеляційній скарзі покликається на порушення норм матеріального права. Зокрема зазначає, що внаслідок ДТП, її учасниками було складено повідомлення про ДТП (Європротокол), згідно ч.2 ст.36 ЗУ «Про обов»язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», відповідно до якого, позивачем подано на адресу ПАТ СК «ІНТЕР-ПОЛІС» заяву про виплату страхового відшкодування з додаванням відповідних підтверджуючих документів щодо цієї ДТП. Однак, судом першої інстанції було встановлено, що внаслідок ДТП особи які знаходилися в пошкодженому транспортному засобі були травмовані, а тому водії-учасники ДТП не мали права складати повідомлення про ДТП (Європротокол), у зв»язку з чим майнова вимога позивача не підлягає задоволенню за рахунок ПАТ СК «ІНТЕР-ПОЛІС», а майнові вимоги позивача щодо виплати страхового відшкодування мають розглядатися страховиком на підставі інших норм Закону, що передбачають наявність інших документів та інший порядок виплати страхового відшкодування. Таким чином, протиправно складений документ не може бути визначено як однією із підстав для стягнення страхового відшкодування із ПАТ СК «ІНТЕР-ПОЛІС». Крім того, судом першої інстанції не надано оцінку діям працівників Державтоінспекції, які склавши європротокол, перевищили службові повноваження, визначені ЗУ «Про міліцію». Просить рішення Жовкіського районного суду Львівської області від 26 січня 2015 року скасувати та ухвалити нове, яким у задоволенні позову ОСОБА_4 за рахунок ПАТ СК «ІНТЕР-ПОЛІС».

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення осіб, які беруть участь у справі, з»ясувавши обставини справи та перевіривши доводи скарги, колегія суддів не вбачає підстав для скасування чи зміни рішення суду та задоволення скарги.

Судом першої інстанції правильно визначено характер правовідносин та встановлено обставини, що мають значення у справі, апелянт не оспорює обставини скоєння ДТП 02.02.2014року у м. Жовква Львівської області по вул. Л. Українки з вини водія Мазда 626 р.н.НОМЕР_4 ОСОБА_5, цивільно-правова відповідальність якого була застрахована Пат СК «ІНТЕР-ПОЛІС», внаслідок чого було заподіяно майнову шкоду автомобілю НОМЕР_5.

Оскільки цивільна відповідальність ОСОБА_5 була застрахована у ПАТ «СК «ІНТЕР-ПОЛІС», висновки суду щодо покладання обов»язку по виплаті страхового відшкодування на відповідача обґрунтоване нормами матеріального права, зокрема Закону України «Про обов»язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», Закону України «Про страхування», які були застосовані судом першої інстанції.

Апелянт покликається на те, що суд першої інстанції взяв до уваги неналежний доказ - Європротокол, складений з порушенням ст..33 Закону України «Про обов»язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»,оскільки у транспортному засобі були травмовані особи, що передбачає обов»язкове фіксування ДТП протоколом працівниками державтоінспекції.

Однак, колегія суддів не приймає такі доводи як такі що не ґрунтуються на доказах у справі та нормах матеріального права. У матеріалах справи відсутні належні докази травмування осіб у транспортних засобах при ДТП 02.02.2014року, відсутні докази звернення осіб до медичних закладів з приводу травмування чи отримання медичної допомоги на місці ДТП.

Крім того, учасниками ДТП викликались на місце працівники ДАІ, які підтвердили можливість фіксування пригоди шляхом складання європротоколу та контролювали дотримання вимог закону при його складанні.

У контексті закону значення травмованих осіб пов»язується із необхідністю надання медичної допомоги та виникнення права на відшкодування шкоди здоров»ю. Оскільки травма - це пошкодження тканин організму, удар головою об скло може призвести до болю, без пошкоджень цілісності шкірних покровів організму та видимих наслідків.

Не можуть вважатись обґрунтованими доводи скарги також щодо невідповідності вимогам закону складеному учасниками ДТП Європротоколу, оскільки такий складався за участі працівників ДАІ, а наявність ушкоджень транспортного засобу позивача перевіряв представник страховка ОСОБА_6 в присутності власника ОСОБА_4, з фотографуванням пошкоджених транспортних засобів, відібранням пояснень учасників пригоди та аналізу інших наданих страховику документів (а.с.6), про що зазначено у відповіді ПАТ СК «ІНТЕР-ПОЛІС». Фактично, відмова у виплаті страхового платежу була обумовлена відсутністю фото та документів, що підтверджують отримання водієм ОСОБА_7 травми в результаті удару зі склом, внаслідок чого воно розбилось та має пошкодження, що, на думку відповідача, свідчить про отримання пошкоджень у різних ДТП.

Однак, колегія суддів не може погодитись з такими підставами відмови у виплаті страхового відшкодування, які не відповідають вимогам Закону україни «Про страхування» та Закону України «Про обов»язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Відповідно до вимог ст.36 Закону України «Про обов»язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), керуючись нормами цього Закону, приймає

вмотивоване рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) або про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати). Рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) приймається у зв'язку з визнанням майнових вимог заявника або на підставі

рішення суду, у разі якщо спір про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) розглядався в судовому порядку. Якщо розмір заподіяної шкоди перевищує страхову суму, розмір страхової виплати (регламентної виплати) за таку шкоду обмежується зазначеною страховою сумою.

У разі оформлення документів про дорожньо-транспортну пригоду без участі уповноважених на те працівників відповідних підрозділів МВС України розмір страхової виплати за шкоду, заподіяну майну потерпілих, не може перевищувати максимальних розмірів, затверджених Уповноваженим органом за поданням МТСБУ.

Відповідно до ст.37 Закону, підставою для відмови у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати) є: навмисні дії особи, відповідальність якої застрахована (страхувальника), водія транспортного засобу або потерпілого, спрямовані на настання страхового випадку. Зазначена норма не поширюється на осіб, дії яких пов'язані з виконанням ними громадянського чи службового обов'язку, вчинені у стані необхідної

оборони (без перевищення її меж) або під час захисту майна, життя, здоров'я. Кваліфікація дій таких осіб встановлюється відповідно до закону; вчинення особою, відповідальність якої застрахована (страхувальником), водієм транспортного засобу умисного злочину,

що призвів до страхового випадку (події, передбаченої статтею 41 цього Закону); невиконання потерпілим або іншою особою, яка має право на отримання відшкодування, своїх обов'язків, визначених цим Законом, якщо це призвело до неможливості страховика (МТСБУ)

встановити факт дорожньо-транспортної пригоди, причини та обставини її настання або розмір заподіяної шкоди; неподання заяви про страхове відшкодування впродовж одного року, якщо шкода заподіяна майну потерпілого, і трьох років, якщо шкода заподіяна здоров'ю або життю потерпілого, з моменту скоєння дорожньо-транспортної пригоди;

У супереч вимогам ст.ст.57,60 ЦПК України заперечення позову не грунтується на належних та допустимих доказах, які б доводили обгрунтованість відмови у страховій виплаті.

Апеляційний суд, аналізуючи доводи скарги у частині розміру стягнення, приходить до висновку, що актом виконаних робіт та оплаченим товарним чеком на суму 10875грн. підтверджується сума витрат на виконані роботи з відновлення та ремонту автомобіля НОМЕР_6. У цей розрахунок не включено вартість матеріалів та запчастин, які підлягали заміні. Фактично товарні чеки на суму 9632грн. доводять придбання запчастин та витратних матеріалів для цього автомобіля, які підлягали заміні та застосуванню приватним підприємцем ОСОБА_8 при виконанні проведеного ним відновлювального ремонту. Їх спільний та порівняльний аналіз дає підстави для висновку про відповідність обставинам пригоди та характеру пошкоджень автомобіля позивача.

Відповідно до вимог п.1 ч.2 ст.22 ЦК України, збитками є втрати, яких особа зазнала у зв»язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила чи мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Така ж норма міститься у ст..ст.1166, 1187 ЦК, що становить принцип цивільного права про повне відшкодування завданої шкоди.

Відповідно до роз»ясень Вищого спеціалізованого суду України у постанові пленуму від 01.03.2013року №4 Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», у п.14при визначенні розміру та способу відшкодування шкоди, завданої майну потерпілого, слід враховувати положення ст..1192 ЦК, потерпілому відшкодовується шкода відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Відповідно до ст.3 Закону «Про обов»язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» обов»язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров»ю та майну потерпілого унаслідок дорожньо-транспортної пригоди. Страховик за договором страхування цивільної відповідальності зобов»язаний здійснити страхову виплату, що відповідає принципу повного відшкодування шкоди, у межах ліміту.

Невиконання обов»язку виплатити страхову виплату є порушенням зобов»язання, що тягне відповідальність у формі пені, відповідно до ст. 36 Закону «Про обов»язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» .

Згідно ч.2ст.213 ЦПК України, законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обгрунтованим, на підставі ч.3ст.213 ЦПК України, є рішення, ухвалене на основі повного і всебічного з»ясування обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були дослідженні в судовому засіданні.

Тому даючи оцінку рішенню суду першої інстанції в порядку апеляційного провадження, в межах доводів скарги, колегія суддів дійшла висновку про законність та обгрунтованість рішення. Рішення суду ухвалене в межах заявлених вимог, з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а доводи апеляції не ставлять під сумнів його законність.

На підставі ст.308 ЦПК апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст.303, п.1ч.1ст.307, 308, п.1ч.1ст.314, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА :

Апеляційну скаргу представника ПАТ «Страхова компанія «Інтер-Поліс» - ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Жовкіського районного суду Львівської області від 26 січня 2015 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення й може бути оскаржена протягом 20-ти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий суддя Н.Л. Шумська

Судді: Л.Б. Струс

ОСОБА_9