Справа №580/523/15-ц Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 22-ц/788/1309/15 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 липня 2015 року м.Суми

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - Кононенко О. Ю.,

суддів - Білецького О. М. , Шевченка В. А.

за участю секретаря судового засідання - Кияненко Н.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Апеляційного суду Сумської області цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3

на рішення Лебединського районного суду Сумської області від 28 травня 2015 року

в цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Стар-Майстер» про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, недоплаченої заробітної плати та моральної шкоди,

В С Т А Н О В И Л А :

Рішенням Лебединського районного суду Сумської області від 28 травня 2015 року в задоволенні позову ОСОБА_3 відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3, посилаючись на незаконність і необґрунтованість рішення суду, порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове про задоволення його позовних вимог. Вважає незаконним своє звільнення та переведення на посаду вагаря.

Зазначає, що суд першої інстанції безпідставно відмовив у поновленні строків звернення до суду та стягненні моральної шкоди.

Заслухавши пояснення позивача ОСОБА_3 та його представника ОСОБА_4, які підтримали доводи апеляційної скарги, представника відповідача ТОВ «Стар-Майстер» - ОСОБА_5, який заперечував проти її задоволення, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно зі ст. 308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Судом першої інстанції встановлено та з матеріалів справи вбачається, що наказом директора ТОВ «Стар-Майстер» № 84-к від 03 вересня 2012 року ОСОБА_3 прийнято на посаду майстра обвалювального цеху з окладом згідно зі штатним розписом (а.с. 41,42). 03 вересня 2012 року з позивачем укладено договір про повну матеріальну відповідальність (а.с. 45). Наказом директора № 32 від 22 грудня 2012 року з 01 грудня 2012 року введений в дію новий штатний розпис, відповідно до якого розмір посадового окладу майстра обвалювального цеху становив 2000 грн. ( а.с. 43-44).

Наказом директора ТОВ «Стар-Майстер» № 108/5-к від 01 вересня 2013 року ОСОБА_3 переведений з помісячної на помісячно-преміальну систему оплати праці з окладом у розмірі 1200 грн. та премією в розмірі до 100% посадового окладу в залежності від якості виконання посадових обовязків, за поданням та підписом директора підприємства (а.с. 48). Про зміну істотних умов праці він був попереджений в строк, установлений ч. 3 ст. 32 КЗпП України, і надав згоду продовжувати роботу в нових умовах (а.с. 46).

01 вересня 2013 року директором ТОВ «Стар-Майстер» видано наказ № 108/1-к про переведення ОСОБА_3 (за його заявою) з посади майстра обвалювального цеху на посаду вагаря у звязку зі скороченням посади з 01 вересня 2013 року, про що було зроблено запис в трудову книжку позивача. Проте, цього ж дня, наказом директора № 108/2-к скасовано наказ № 108/1-к від 01 вересня 2013 року у звязку з помилковою його видачею, про що внесено відповідний запис до трудової книжки ОСОБА_3 ( а.с. 6). З цими наказами ОСОБА_3 не був ознайомлений.

Також встановлено, що ОСОБА_3 виконував обовязки майстра обвалювального цеху до попередження його про звільнення з посади майстра цеху, тобто до 23 жовтня 2014 року.

В штатних розписах, які діяли з 01 грудня 2012 року та з 01 грудня 2013 року відсутня посада вагаря, в тому числі, у складі холодильного цеху (а.с. 44, 50).

Наказом директора ТОВ «Стар-Майстер» № 28/1 від 01 грудня 2013 року затверджено штатний розпис, відповідно до якого ОСОБА_3 встановлений посадовий оклад у розмірі 1220 грн. без урахування премії, який діяв до дати його звільнення (а.с. 49-50).

Наказом директора ТОВ «Стар-Майстер» № 49 від 23 жовтня 2014 року скорочено посаду майстра обвалювального цеху з 25 грудня 2014 року. З цим наказом ОСОБА_3 ознайомлений під підпис в цей же день. У порядку ст. 49-2 КЗпП України йому було вручено повідомлення про вивільнення за № 73 від 23 жовтня 2014 року і запропоновано вакантні посади менеджера зі збуту напівфабрикатів, вантажника та обвалювальника мяса, від яких він відмовився, що підтверджується його підписом та написом «не згоден» (а.с. 85-86).

25 грудня 2014 року наказом відповідача № 142-к ОСОБА_3 звільнений за п. 1 ст. 40 КЗпП України з посади майстра обвалювального цеху у звязку зі скороченням штату працівників (а.с. 92).

Судом встановлено, що 25 грудня 2014 року позивач ознайомлений з наказом, відмовився від отримання його копії, отримав трудову книжку та остаточний розрахунок.

Крім того, з матеріалів справи вбачається, що на підприємстві відсутня первинна профспілкова організація.

Ухвалюючи рішення про відмову ОСОБА_3 у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем дотримані вимоги трудового законодавства при його звільненні з займаної посади за п. 1 ч. 1 ст. 40 КЗпП України та оплаті праці, у звязку з чим відсутні підстави і для відшкодування йому моральної шкоди.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду, оскільки він узгоджується з матеріалами справи та вимогами закону.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 40 КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом лише у випадках змін в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників.

Судом першої інстанції вірно встановлено, що наказом директора від 23 жовтня 2014 року № 49 зі штатного розпису ТОВ «Стар-Майстер» з 25 грудня 2014 року виведено (скорочено) посаду майстра обвалювального цеху, яку займав позивач (а.с. 85).

25 грудня 2014 року наказом відповідача № 142-к ОСОБА_3 звільнений за п.1 ст. 40 КЗпП України з посади майстра обвалювального цеху у звязку зі скороченням штату працівників (а.с. 92).

Доводи заявника апеляційної скарги про те, що його скоротили як небажаного працівника, спростовуються матеріалами справи, з яких вбачається, що протягом 2013-2014 року на підприємстві дійсно відбулися зміни в організації виробництва і праці, зокрема, скорочення штату працівників і прийнято ряд рішень щодо скорочення штатних одиниць. За цей період скорочено й посади: операторів очисних споруд другого та четвертого розрядів у кількості 3 одиниці, оператора очисних споруд 2 розряду в кількості 1 одиниці, операторів очисних споруд 4 розряду у кількості 2-х одиниць, охоронників в кількості 9 одиниць, апаратника хімводоочищення, продавця продовольчих товарів у кількості по 1 штатній одиниці (а.с. 54-60).

Такі зміни відбулися на підставі рішень загальних зборів учасників ТОВ «Стар-Майстер» (протокол від 22 грудня 2012 року (а.с. 53), протокол від 07 грудня 2013 року (а.с. 61), протокол від 20 грудня 2014 року (а.с. 77)) з метою вжиття заходів з оптимізації виробництва, зменшення витрат, що зумовлено економічним становищем.

Посилання ОСОБА_3 на недоцільність скорочення посади майстра обвалювального цеху є безпідставними, оскільки трудовим законодавством не передбачено право суду перевіряти доцільність скорочення. Право визначати чисельність і штат працівників належить виключно власникові або уповноваженому органу підприємства. Власник має право на свій розсуд вносити зміни в штатний розпис.

Щодо вимог про стягнення сум недонарахованої і недоплаченої заробітної плати у звязку із незаконним та фіктивним переведенням позивача на посаду вагаря, то суд першої інстанції обґрунтовано дійшов до висновку, що фактичного переведення 01 вересня 2013 року не відбулося, трудові права позивача порушені не були, а наказ про його переведення того ж дня був скасований наказом № 108/2 у звязку з помилковою видачею, про що зроблено відповідний запис до його трудової книжки (а.с. 6, 52).

Також судом встановлено, що фактично позивач постійно виконував обовязки майстра обвалювального цеху та отримував заробітну плату за цією посадою згідно з штатним розписом, що підтверджується довідкою ТОВ Стар-Майстер» від 31 березня 2015 року (а.с. 97). Позивач визнав ці обставини в суді першої інстанції.

Внесення до трудової книжки запису про недійсність переведення без посилання на відповідний наказ, не тягне порушення трудових прав позивача, а свідчить лише про невідповідність запису п.2.10 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників. Проте, вимоги про внесення змін до трудової книжки позивач не заявляв.

Доводи апеляційної скарги про те, що запропоновані позивачу посади, від яких він відмовився, наступного дня були виведені з штатного розпису, на правильність ухваленого по справі рішення не впливають і не є підставою для його скасування.

Таким чином, висновок місцевого суду про те, що звільнення позивача з роботи та виплата заробітної плати проведені роботодавцем з дотриманням вимог закону, є правильним.

Посилання суду першої інстанції в мотивувальній частині рішення на пропуск позивачем строку звернення до суду, передбаченого ч. 1 ст. 233 КЗпП України, є зайвим, оскільки наслідки пропуску цього строку підлягають застосуванню тільки у разі встановлення порушення права позивача.

Інші доводи апеляційної скарги були предметом розгляду в суді першої інстанції та обґрунтовано ним спростовані.

Враховуючи викладене, рішення суду першої інстанції є законним і обґрунтованим, відповідає нормам матеріального та процесуального права, підстави для його зміни чи скасування відсутні.

Керуючись ст. ст. 303, 304, п. 1 ч. 1 ст. 307, ст. ст. 308, 313, п. 1 ч. 1 ст. 314, ст. ст. 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Лебединського районного суду Сумської області від 28 травня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набрала законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий -

Судді -