Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" травня 2015 р. Дніпровський районний суд м. Києва у складі:

головуючого - судді Гаврилової О.В.,

при секретарях - Неділько Л.Л., Лесик Ю.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства "Банк "Фінанси та Кредит" до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И В :

08.07.2014 року представник позивача ПАТ "Банк "Фінанси та Кредит" звернувся до суду з позовом, в якому просив суд стягнути солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь позивача заборгованість за кредитним договором № 1998pvi-12-07 від 13.12.2007р. в сумі 6086343,01грн.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 12.05.2015р., за заявою представника позивача ПАТ "Банк "Фінанси та Кредит", позовну заяву ПАТ "Банк "Фінанси та Кредит" до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, в частині позовних вимог про стягнення пені в сумі 2672052,17грн. залишено без розгляду.

Цією ж ухвалою залишено без розгляду зустрічну позовну заяву ОСОБА_1 до ПАТ "Банк "Фінанси та Кредит", третя особа ОСОБА_2 про визнання недійсним пункту кредитного договору.

Позовні вимоги ПАТ "Банк "Фінанси та Кредит" обґрунтовані тим, що 13.12.2007 року між ВАТ "Банк "Фінанси та Кредит", правонаступником якого є АТ "Банк "Фінанси та Кредит", та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір № 1998pvi-12-07 зі змінами та доповненнями, згідно умов якого позивач надав останній в тимчасове користування на умовах забезпеченості, поворотності, строковості, платності кредит в сумі 350000,00 доларів США зі сплатою 13% річних, а вказаний відповідач зобов'язалась повністю повернути кошти, отримані за кредитним договором та сплатити проценти за користування кредитом до 31 грудня 2016 року. З метою забезпечення виконання ОСОБА_1 зобов'язань за вищевказаним кредитним договором, 29.12.2011 року позивачем був укладений Договір поруки № 1998-pvi-12/07/2 з відповідачем ОСОБА_2, відповідно до умов якого поручитель зобов'язався перед банком відповідати в повному об'ємі за своєчасне та повне виконання ОСОБА_1 зобов'язань за кредитним договором. Відповідач ОСОБА_1 свої зобов'язання за кредитним договором належним чином не виконувала, внаслідок чого станом на 31.03.2014 року у позичальника виникла заборгованість перед позивачем, що у гривневому еквіваленті становить 6086343,01 грн., з яких: 2014452,02 грн. - сума строкової заборгованості по основному боргу кредиту, 948054,90 грн. - сума простроченої заборгованості по основному боргу кредиту, 36373,00 грн. - сума строкової заборгованості за відсотками, 415410,92 грн. - сума простроченої заборгованості за відсотками, 2672052,17 грн. - пеня за прострочення заборгованості по основному боргу кредиту та відсотках.

Представник позивача в судовому засіданні підтримала позовні вимоги та просила, з урахуванням заяви про залишення без розгляду вимог позову в частині стягнення пені в сумі 2672052,17 грн., стягнути заборгованість в сумі 3414290,84 грн. та додатково пояснила, що оскільки рішення суду про звернення стягнення на предмет іпотеки не виконано внаслідок відмови реєстраційної служби в реєстрації права власності у зв'язку з наявними обтяженнями на користь ПАТ "Банк Форум", задоволення даного позову не призведе до подвійного стягнення. А в подальшому в порядку виконання рішення суду, в разі можливості виконання рішення суду про звернення стягнення на предмет іпотеки, буде здійснено відповідне зарахування.

Представник відповідачів в судовому засіданні визнав позов частково та пояснив, що набрало законної сили рішення суду про звернення стягнення на предмет іпотеки - земельні ділянки, шляхом визнання за позивачем права власності, однак позивач ухиляється від реєстрації за собою права власності за рішенням суду. Вартість цих земельних ділянок становить 2438400,00грн., тому ця сума не підлягає стягненню з відповідача ОСОБА_1, крім того, у зв'язку з визнанням права власності на земельні ділянки, повинні були змінитися розрахунки заборгованості. Стосовно вимоги позову до відповідача ОСОБА_2 позов не визнав та пояснив, що внаслідок укладення між позивачем та ОСОБА_1 додаткової угоди № 3 відбулась передбачена ст. 604 ЦК України новація - змінено порядок та спосіб виконання зобов'язання, а договір поруки укладено з ОСОБА_2 в забезпечення виконання кредитного договору, без новацій, не зважаючи на те, що договір з ОСОБА_2 укладено після укладення з ОСОБА_1 додаткової угоди № 3. Тому порука відповідача ОСОБА_2 є припиненою.

Суд вислухавши пояснення представників позивача та відповідачів, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, приходить до наступного.

Як убачається з матеріалів справи, на виконання вимог Закону України "Про акціонерні товариства" № 514-VI від 17.09.2008 року та на підставі рішення Загальних зборів акціонерів від 02 вересня 2009 року Відкрите акціонерне товариство "Банк "Фінанси та Кредит" змінило своє найменування на Публічне акціонерне товариство "Банк "Фінанси та Кредит", яке є правонаступником усіх прав та обов'язків першого (т. 1 а.с. 31-35).

Відповідно до ст. 2 Закону України "Про банки та банківську діяльність", банківський кредит - будь-яке зобов'язання банку надати певну суму грошей, будь-яка гарантія, будь-яке зобов'язання придбати право вимоги боргу, будь-яке продовження строку погашення боргу, яке надано в обмін на зобов'язання боржника щодо повернення заборгованої суми, а також на зобов'язання на сплату процентів та інших зборів з такої суми.

Згідно ст. 1054 Цивільного кодексу України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит і сплатити проценти.

Відповідно до ч. 2 ст. 1054 ЦК України, до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 "Позика" глави 71 ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Статтею 536 ЦК України визначено, що за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.

Відповідно до статті 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 629 ЦК України також передбачено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно із ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Нормами ст. 525 ЦК України встановлена неприпустимість односторонньої відмови від зобов'язання або одностороння зміна його умов.

Частиною 2 ст. 1050 ЦК України визначено, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася та сплати належних йому процентів.

Судом встановлено, що 13.12.2007 року між ВАТ "Банк "Фінанси та Кредит", правонаступником якого є ПАТ "Банк "Фінанси та Кредит", та відповідачем ОСОБА_1 був укладений кредитний договір № 1998pvi-12-07, згідно якого банк надає позичальнику в тимчасове користування на умовах забезпеченості, поворотності, строковості, платності кредитні ресурси в сумі 350000,00 доларів США з оплатою по процентній ставці 13,00 % річних, а позичальник зобов'язується повністю повернути кредитні ресурси отримані за цим договором до 12 грудня 2008р. (а.с. 13-16 том 1-й).

Пунктом 3.4. цього договору, серед іншого, передбачено право банку вимагати дострокового повернення кредитних ресурсів.

Виконання позивачем умов кредитного договору по наданню кредитних коштів визнано стороною відповідачів в судовому засіданні.

07.04.2008р. між позивачем та ОСОБА_3 укладено Додаткову угоду №1 до Кредитного Договору № 1998pvi-12-07 від 13.12.2007р. укладеного між ВАТ "Банк "Фінанси та Кредит" та ОСОБА_1, відповідно до якої п. 5.1. викладено в новій редакції щодо забезпечення виконання зобов'язань за цим договором іпотекою земельних ділянок та до Договору додано п. 7.10. "Позичальник сплачує Банку комісійну винагороду за розрахунково-касове обслуговування при проведенні кредитних операцій у розмірі 3535,00 грн. (одноразово). Комісія сплачується Позичальником у момент укладення Додаткової угоди до Договору на рахунок НОМЕР_3" (а.с. 17 том 1-й).

02.07.2008р. між позивачем та ОСОБА_3 укладено Додаткову угоду №2 до Кредитного Договору № 1998pvi-12-07 від 13.12.2007р. укладеного між ВАТ "Банк "Фінанси та Кредит" та ОСОБА_1, відповідно до якої, пункт 5.1 Договору викладено в наступній редакції: 5.1. Забезпечення виконання зобов'язань за цим Договором є застава нерухомості (іпотека): земельної ділянки, розташованої за адресою: АДРЕСА_1. Позичальник зобов'язується укласти з Банком договір застави (іпотеки) зазначеної нерухомості в термін до 01 жовтня 2008р. У випадку, якщо Позичальник не укладе договір застави (іпотеки) зазначеної нерухомості в зазначений термін з будь-якої причини, Банк має право вимагати дострокового розірвання цього Договору, а Позичальник зобов'язаний у термін не пізніше 3 банківських днів з моменту одержання вимоги Банку здійснити повне погашення заборгованості перед Банком, у тому числі нарахованих процентів, щомісячної комісійної винагороди та Кредитних ресурсів, отриманих згідно цього Договору, а також сплатити штраф у розмірі 30% від суми Кредитних ресурсів, наданих за цим Договором згідно п. 2.1. (а.с. 18 том 1-й).

28.12.2011р. між позивачем та ОСОБА_3 укладено Додаткову угоду №3 до Кредитного Договору № 1998pvi-12-07 від 13.12.2007р. укладеного між ВАТ "Банк "Фінанси та Кредит" та ОСОБА_1, відповідно до якої визначені угодою пункти договору викладені в новій редакції, зокрема: пункт 3.2. - Позичальник зобов'язується повністю повернути Кредитні ресурси, отримані за цим Договором до 31 грудня 2016р. Погашення проводиться шляхом зарахування відповідної суми на позичковий рахунок. Починаючи з лютого місяця 2012 року Позичальник зобов'язується щомісяця, в термін з 26 по останнє число кожного місяця (включно), здійснювати погашення позичкової заборгованості за виданими Кредитними ресурсами у розмірі 5409,00 дол. США; пункт 4.3. - Позичальник сплачує проценти за користування кредитом щомісяця, у строк з 26 по останнє число кожного місяця (включно) та зазначено які проценти сплачуються в цей період (а.с. 18а-19 том 1-й).

29.12.2011р. між позивачем та ОСОБА_3 укладено Додаткову угоду №4 до Кредитного Договору № 1998pvi-12-07 від 13.12.2007р. укладеного між ВАТ "Банк "Фінанси та Кредит" та ОСОБА_1, відповідно до якої пункт 5.2 Договору викладено в наступній редакції: 5.2. Додатковим забезпеченням виконання зобов'язань за цим Договором є порука фізичної особи: ОСОБА_2, оформлена договором поруки №1998pvi-12-07/2 від 29 грудня 2011р. (а.с. 20 том 1-й).

30.12.2011р. між позивачем та ОСОБА_3 укладено Додаткову угоду №5 до Кредитного Договору № 1998pvi-12-07 від 13.12.2007р. укладеного між ВАТ "Банк "Фінанси та Кредит" та ОСОБА_1, відповідно до якої пункт 2.2. Договору викладено в наступній редакції: 2.2. Для обліку наданих кредитних ресурсів Банк відкриває Позичальнику Позичковий рахунок НОМЕР_4 (а.с. 21 том 1-й).

17.01.2011р. між позивачем та ОСОБА_3 укладено Додаткову угоду №6 до Кредитного Договору № 1998pvi-12-07 від 13.12.2007р. укладеного між ВАТ "Банк "Фінанси та Кредит" та ОСОБА_1, відповідно до умов якої пункт 5.1. Договору викладено в наступній редакції: 5.1 Забезпеченням виконання зобов'язань за цим Договором є застава нерухомості (іпотека): земельна ділянка площею 2,0000га, кадастровий номер НОМЕР_5, розташована за адресою: Київська обл., Обухівський р-н., Щербанівська сільська рада; земельна ділянка площею 2,0000га, кадастровий номер НОМЕР_6, розташована за адресою: Київська обл., Обухівський р-н., Щербанівська сільська рада; земельна ділянка площею 2,0000га, кадастровий номер НОМЕР_7, розташована за адресою: Київська обл., Обухівський р-н., Щербанівська сільська рада; земельна ділянка площею 2,0000га, кадастровий номер НОМЕР_8, розташована за адресою: Київська обл., Обухівський р-н., Щербанівська сільська рада; оформлена договором іпотеки №3098-90343/1211 від 28 грудня 2011р.

Відповідач ОСОБА_1 свої зобов'язання за цим кредитним договором належним чином не виконувала, внаслідок чого, станом на 31.03.2014р. заборгованість ОСОБА_1 за кредитним договором становить 311676,45 дол. США, що по курсу НБУ станом на 31.03.2014р. становить 3414290,84 грн., з яких: 183890,97 дол. США - сума строкової заборгованості по основному боргу кредиту (гривневий еквівалент 2014452,02 грн.); 86544,00 дол. США - сума простроченої заборгованості по основному боргу кредиту (гривневий еквівалент 948054,90 грн.); 3320,34 дол. США - сума строкової заборгованості за відсотками (гривневий еквівалент 36373,00 грн.); 37921,14 дол. США - сума простроченої заборгованості за відсотками (гривневий еквівалент 415410,92 грн.) (а.с.6-12 том 1-й). Також нарахована пеня в сумі 2672052,17 грн., в частині стягнення якої позов залишено без розгляду.

Зазначений вище розмір заборгованості за кредитним договором також підтверджується Випискою по особовому рахунку за період з 13.12.2007р. по 17.11.2014р. (а.с.113-157 том 1-й).

В забезпечення виконання ОСОБА_1 зобов'язань за кредитним договором № 1998pvi-12-07 від 13.12.2007року, 29.12.2011 року між АТ "Банк "Фінанси та Кредит" (кредитор), відповідачем ОСОБА_2 (поручитель) та ОСОБА_1 (боржник) був укладений договір поруки № 1998pvi-12-07/2. Згідно п. 1.1 поручитель зобов'язався перед Кредитором відповідати у повному обсязі за своєчасне та повне виконання зобов'язань за Кредитним договором №1998pvi-12-07 від 13 грудня 2007 року, укладеним між Кредитором та Боржником, відповідно до якого Боржникові наданий кредит у розмірі 350000,00 доларів США, зі сплатою 13% річних, з графіком погашення заборгованості за кредитом та відсотками згідно умов Кредитного договору, кінцевим терміном погашення кредиту 31 грудня 2016 року. У випадку невиконання Боржником зобов'язань за Кредитним договором, Боржник та Поручитель відповідають перед Кредитором як солідарні боржники (п. 2.1.), Поручитель відповідає перед Кредитором у тому ж обсязі, що й Боржник, у т.ч. по основному боргу, сплаті щомісячних процентів, сплаті комісійної винагороди, сплаті неустойки по основному боргу та процентам, а також по відшкодуванню всіх збитків (п. 2.2.) (а.с. 23-25 том 1-й).

Відповідно до ст. 553 ЦК України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов'язання частково або у повному обсязі.

Відповідно до ч. 1 ст. 554 ЦК України, у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Згідно частини 2 зазначеної статті, поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

З матеріалів справи убачається, що на адресу ОСОБА_1 та ОСОБА_2 були направлені вимоги від 16.10.2013р. про повне виконання зобов'язань за кредитним договором (а.с. 26, 27 том 1-й).

Доказів задоволення відповідачами зазначених письмових вимог суду не надано.

Враховуючи вищевикладене, суд прийшов до висновку, що ОСОБА_1 не виконувала належним чином зобов'язання за кредитним договором №1998pvi-12-07 від 13.12.2007р., забезпечені порукою ОСОБА_2, внаслідок чого перед позивачем виникла заборгованість, яка по курсу НБУ станом на 31.03.2014р. становить 3414290,84 грн. (без урахування пені, в частині стягнення якої позовні вимоги ухвалою суду залишені без розгляду).

Рішенням Обухівського районного суду Київської області від 17.11.2014р. позов ПАТ "Банк "Фінанси та Кредит" про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом права власності - задоволено, в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором №1998pvi-12-07 від 13.12.2007р. в сумі 6086343,01грн. звернуто стягнення на нерухоме майно на користь АТ "Банк "Фінанси та Кредит" на предмет іпотеки: земельну ділянку площею 2,00га, кадастровий номер НОМЕР_5; земельну ділянку площею 2,000га, кадастровий номер НОМЕР_8; земельну ділянку площею 2,000га, кадастровий номер НОМЕР_7; земельну ділянку площею 2,000га, кадастровий номер НОМЕР_6, шляхом передачі іпотекодержателю вказаного предмету іпотеки у власність та визнання на нього права власності за іпотекодержателем Публічним акціонерним товариством "Дельта банк" (а.с.179-185 том 1-й).

З метою реєстрації за ПАТ "Банк "Фінанси та Кредит" права власності на вказані в рішенні Обухівського районного суду Київської області від 17.11.2014р. земельні ділянки, представником позивача до Департаменту державної реєстраційної служби МЮУ в м. Києві 07.04.2015р. були подані відповідні заяви (а.с. 52, 54, 56, 58 том 2-й), за результатами розгляду яких державним реєстратором 08.05.2015р. було відмовлено в реєстрації права власності (а.с. 51, 53, 55, 57 том 2-й).

Відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону України "Про іпотеку" за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов'язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобов'язання.

Згідно зі ст. 33 Закону України "Про іпотеку" у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя.

Судом встановлено, що на момент розгляду справи позивачу відмовлено в реєстрації за ним права власності на земельні ділянки, підставою для чого виступає вищезазначене рішення суду, і відповідно, погашення вимог Кредитора ПАТ "Банк "Фінанси та Кредит" за рахунок іпотеки не відбулось. Крім того, за оцінкою вартості цих земельних ділянок, проведеною на замовлення ОСОБА_1, їх ринкова вартість без ПДВ станом на 01.12.2014р. становить 2438400,00грн (а.с. 187-249 том 1-й), при цьому звернення стягнення, яке має відбутися згідно рішення суду, в рахунок погашення заборгованості в сумі 6086343,01грн.

Отже, зобов'язання відповідача ОСОБА_1 за кредитним договором не припинилися, право вимоги кредитора про повернення кредиту і сплату процентів залишилось дійсним і підлягає судовому захисту, оскільки за змістом ст. 33 Закону України "Про іпотеку" звернення стягнення на предмет іпотеки повинно привести сторони до задоволення вимог кредитора за основним зобов'язанням, і тільки ця обставина може бути підставою для припинення зобов'язання як такого, що вважається виконаним згідно зі ст. 599 ЦК України.

Забезпечувальне зобов'язання має похідний характер, а не альтернативний основному.

Звернення стягнення на предмет іпотеки не призводить до заміни основного зобов'язання на забезпечувальне. Тому задоволення вимог за дійсним основним зобов'язанням одночасно чи за наявності рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки не може мати наслідком подвійного стягнення за основним зобов'язанням, оскільки домовленість сторін про його заміну забезпечувальним зобов'язанням відсутня.

Зазначена правова позиція також викладена в постанові Верховного Суду України від 09 вересня 2014 року № 6-71 гс 14, яка згідно зі ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковою для судів.

Отже, доводи представника відповідачів щодо наявності підстав для відрахування від суми позовних вимог суми вартості земельних ділянок є безпідставними, як і доводи стосовно неправильності розрахунків заборгованості з огляду на наявність звернення стягнення на предмет іпотеки, тим більше, що розрахунок заборгованості складений станом на 31.03.2014р., а рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки ухвалене 17.11.2014р.

Також не ґрунтуються на вимогах закону доводи представника відповідачів про те, що внаслідок новації, проведеної сторонами кредитного договору укладенням додаткової угоди № 3, щодо зміни порядку та способу виконання зобов'язання, порука ОСОБА_2 є припиненою, оскільки укладення між Банком та ОСОБА_1 додаткової угоди № 3 від 28.12.2011р. не є заміною первісного зобов'язання новим зобов'язанням, отже не є новацією в розумінні ст. 604 ЦК України.

При цьому договір поруки з ОСОБА_2 був укладений з банком 29.12.2011р., тобто після викладення в додатковій угоді № 3 в новій редакції певних умов кредитного договору. Тому порука ОСОБА_2 з підстав ч. 1 ст. 559 ЦК України не є припиненою.

Крім того, суд не вбачає підстав припинення поруки за ч. 4 ст. 559 ЦК України, оскільки пунктом 5.1. договору поруки № 1998pvi-12-07/2 встановлений строк припинення поруки - три роки від дня настання строку виконання зобов'язання за кредитним договором.

Таким чином позов підлягає задоволенню, з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню у солідарному порядку заборгованість за кредитним договором №1998pvi-12-07 від 13.12.2007р. у сумі 3414290,84 грн. (6086343,01 грн. - 2672052,17 грн.), з урахуванням того, що позивач просить стягнути заборгованість саме в національній валюті України - гривні.

При подачі позову, позивачем був сплачений судовий збір у сумі 3654,00грн. Тому, на підставі ст. 88 ЦПК України, з відповідачів підлягає стягненню судовий збір у сумі по 1827,00грн. - з кожного.

На підставі викладеного, ст. ст. 15, 16, 525, 526, 533, 536, 549, 553, 554, 610-612, 629, 1048-1050, 1054 ЦК України, керуючись ст.ст. 10, 11, 57-60, 79, 88, 179, 209, 212-215, 218 294 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов Публічного акціонерного товариства "Банк "Фінанси та Кредит" до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити.

Стягнути солідарно з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 (ідентифікаційний номер НОМЕР_2) на користь Публічного акціонерного товариства "Банк "Фінанси та Кредит" () заборгованість за кредитним договором № 1998pvi-12-07 від 13.12.2007р. в сумі 3414290,84грн. (три мільйони чотириста чотирнадцять тисяч двісті дев'яносто гривень вісімдесят чотири копійки).

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь Публічного акціонерного товариства "Банк "Фінанси та Кредит" () судові витрати по сплаті судового збору в сумі 1827,00грн.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 (ідентифікаційний номер НОМЕР_2) на користь Публічного акціонерного товариства "Банк "Фінанси та Кредит" () судові витрати по сплаті судового збору в сумі 1827,00грн.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подачі в 10-денний строк апеляційної скарги з дня проголошення рішення до Апеляційного суду м. Києва через суд першої інстанції, а особою, яка брала участь у справі, але не була присутня у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя