АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/6565/15 Справа № 200/3307/15 Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - Гайдук В.І.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 липня 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого Гайдук В.І.,

суддів Калиновського А.Б., Єлізаренко І.А.

за участю секретаря Видюкової Ю.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпропетровську

апеляційну скаргу ОСОБА_2

на ухвалу Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 27 квітня 2015 року

у цивільній справі за заявою ОСОБА_2 про скасування рішення постійно діючого Третейського суду при асоціації «Дніпровський банківський союз» від 20 вересня 2013 року,

ВСТАНОВИЛА:

У квітні 2015 року ОСОБА_2 звернувся до суду із заявою про скасування рішення постійно діючого Третейського суду при асоціації «Дніпровський банківський союз» від 20 вересня 2013 року, яким було задоволено позовну заяву ПАТ КБ «Приватбанк» до нього про стягнення заборгованості за кредитним договором (а.с. 1-9).

Ухвалою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 27 квітня 2015 року у відкритті провадження за даною заявою було відмовлено (а.с. 11).

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 посилається на порушення норм матеріального та процесуального права, у звязку з чим ставить питання про скасування ухвали суду першої інстанції та направлення справи для продовження розгляду заяви (а.с. 16-33).

Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, колегія судів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відмовляючи у відкритті провадження, суд першої інстанції виходив з того, заявлені вимоги не можуть бути розглянуті в одному провадженні, оскільки мають різні правові форми звернення до суду та різні правові наслідки, а тому відсутні підстави для відкриття провадження у справі.

Проте погодитися з таким висновком суду не можна.

Відповідно до положень Закону України «Про третейські суди» третейський суд - недержавний незалежний орган, що утворюється за угодою або відповідним рішенням заінтересованих фізичних та (або) юридичних осіб у порядку, встановленому цим Законом, для вирішення спорів, що виникають із цивільних та господарських правовідносин.

Відповідно до ст. 50 Закону України «Про третейські суди» рішення третейського суду є обовязковим для виконання лише для сторін, які передали спір на рішення цьому суду.

Згідно ч. 2 ст. 51 Закону України «Про третейські суди» рішення третейського суду може бути оскаржене сторонами, третіми особами, а також особами, які не брали участь у справі, у разі якщо третейський суд вирішив питання про їх права і обов'язки у випадках, передбачених цим Законом, до компетентного суду відповідно до встановлених законом підвідомчості та підсудності справ.

Відповідно до ч. 4 ст. 389-1 ЦПК України суд постановляє ухвалу про відмову у відкритті провадження у справі з підстав, передбачених пунктами 1, 3 і 5 частини другої статті 122 цього Кодексу, а також у разі якщо рішення третейського суду оскаржено з підстав, не передбачених законом.

У свою чергу підстави для скасування рішення третейського суду визначені у ч. 2 ст.389-5 ЦПК України.

За правилами вказаної статті, рішення третейського суду може бути скасовано у разі якщо: 1) справа, в якій прийнято рішення третейського суду, не підвідомча третейському суду відповідно до закону; 2) рішення третейського суду прийнято у спорі, не передбаченому третейською угодою, або цим рішенням вирішені питання, які виходять за межі третейської угоди. Якщо рішенням третейського суду вирішені питання, які виходять за межі третейської угоди, то скасовано може бути лише ту частину рішення, що стосується питань, які виходять за межі третейської угоди; 3) третейську угоду визнано судом недійсною; 4) склад третейського суду, яким прийнято рішення, не відповідав вимогам закону; 5) третейський суд вирішив питання про права і обов'язки осіб, які не брали участі у справі.

Зі змісту заяви про скасування рішення третейського суду вбачається, що ОСОБА_2 вважає, що рішення постійно діючого Третейського суду при асоціації «Дніпровський банківський союз» від 20 вересня 2013 року підлягає скасуванню з підстав, передбачених п. 2 ч. 2 ст. 389-5 ЦПК України, посилаючись на ті обставини, що стягнення в третейському порядку заборгованості за споживчим кредитом суперечить законодавству України, тобто фактично вказує на непідвідомчість справи третейському суду та наводить відповідні обґрунтування такої позиції.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що ОСОБА_2 у своїй заяві визначив передбачену законом підставу для скасування рішення третейського суду, а тому суд першої інстанції передчасно відмовив у відкритті провадження у справі з підстав передбачених ч.4 ст.389-1 ЦПК України.

Наявність в заяві інших вимог, які відповідно до процесуального закону мають розглядатись в іншому порядку, не є підставою для відмови у відкритті провадження.

За таких обставин та виходячи із положень пункту 3 частини 1 статті 312 ЦПК України, колегія суддів вважає, що ухвала підлягає скасуванню з направленням матеріалів заяви до суду першої інстанції для вирішення питання про відкриття провадження у справі.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 303, 307, 312, 315 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Ухвалу Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 27 квітня 2015 року скасувати і передати питання на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту оголошення і оскарженню не підлягає.

Головуючий Судді