Справа № 202/3546/15-ц
У Х В А Л А

11 червня 2015 року Індустріальний районний суд міста Дніпропетровська в складі: головуючого-судді Марченко Н.Ю. за участю секретаря судового засідання Куріної О.Ю., за участю представника позивача ОСОБА_1, представника відповідача ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську заяву про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_3, виконавчого комітету Дніпропетровської міської ради, ОСОБА_4 про визнання права влансості на земельну ділянку, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить визнати за нею права власності на ? частину земельної ділянки, розташованої за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Іркутська, 138.

У судовому засіданні представником позивача подана заява про забезпечення позову шляхом накладення заборони на відчуження земельної ділянки по вул. Іркутській, 138 в м. Дніпропетровську під час нотаріального посвідчення правочинів, що підлягають державній реєстрації.

Суд, заслухавши думку учасників судового розгляду, вивчивши матеріали справи, вважає, що заява про забезпечення позову задоволенню не підлягає за наступних підстав:

Відповідно до частини 1, 3 статті 151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити передбачені цим Кодексом заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Згідно з частиною 3 статті 152 ЦПК України види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в п. 4 постанови № 9 від 22 грудня 2006 року Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; зясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів.

Проте суду не надано даних про те, хто є власником спірної земельної ділянки на сьогоднішній день.

Відсутність на час розгляду заяви про забезпечення позову належних даних про власника земельної ділянки перешкоджає суду прийняти законне та обґрунтоване рішення про забезпечення позову, яке б відповідало як інтересам позивача, так і не порушувало прав інших осіб застосуванням відповідних заходів забезпечення позову.

В даному випадку довідка ДП Центр державного земельного кадастру, відповідно до якої земельна ділянка № 138 по вул. Іркутській у м. Дніпропетровську зареєстрована за ОСОБА_4, не може бути прийнята судом до уваги, оскільки вона видана ще в 2010 році.

Враховуючи наведене, у задоволенні заяви про забезпечення позову слід відмовити. Керуючись ст. ст. 151-153, 209-210 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви про забезпечення позову відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області шляхом подання апеляційної скарги через Індустріальний районний суд міста Дніпропетровська протягом п'яти днів з дня оголошення. Особи, які брали участь у справі і не були присутні під час оголошення ухвали, мають право подати апеляційну скаргу протягом п'яти днів з дня отримання її копії.

Суддя: Н.Ю. Марченко