"22" червня 2015 р. Справа № 363/2525/15-ц
У Х В А Л А

про повернення позовної заяви

1)
червня 2015 року Вишгородський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді Рудюка О.Д.

при секретарі Данько В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вишгороді цивільну справу за поданням

відділу Державної виконавчої служби Оболонського районного управління юстиції в м. Києві, боржник ФОП ОСОБА_1, стягувач Мале приватне підприємство Фірма «Ерідон», третя особа ОСОБА_2 про визначення части у майні, що належить на праві спільної сумісної власності, -

В С Т А Н О В И В:

У провадженні Вишгородського районного суду Київської області перебуває справа за поданням ВДВС Оболонського РУЮ м. Києва, у якому головний державний виконавець просить суд визначити частку майна боржника ФОП ОСОБА_1 у майні, яким вона володіє спільно з ОСОБА_2 та визначити, що ФОП ОСОБА_1, як одному з подружжя, належить на праві власності ? частина земельної ділянки з кадастровим номером :37:018:0004 з цільовим призначенням для колективного садівництва, що розташована в Київській області, Вишгородському районі, Хотіянівська сільська рада, «Сонячний-2004», СТСМ «Світанок», вул.. Ветеранська, 5, буд.19 загальною площею 81,8кв.м.

У судовому засідання виникло питання про непідсудність даного подання Вишгородському районному суду Київської області, а направлення його для розгляду до Оболонського районного суду м. Києва.

У судовому засіданні представник МПП Фірма «Ерідон» не заперечував проти направлення подання для розгляду по суті за місцем виконання рішення Господарського суду м. Києва до Оболонського районного суду м. Києва.

Представник ВДВС Оболонського РУЮ м. Києва, ФОП ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до суду не завились, про день, час та місце розгляду подання повідомлені належним чином, причини неявки суду не повідомили.

Вислухавши пояснення представника МПП Фірма «Ерідон», дослідивши письмові матеріали справи, суд прийшов до наступного.

20.01.2015р. Господарським судом м. Києва було винесено наказ №910/22701/14, яким на виконання рішення Господарського суду м. Києва від 17.12.2014р. у справі №910/22701/14, що набрало законної сили 10.01.2015р., стягнуто з ФОП ОСОБА_1 з будь-якого рахунку, виявленого державним виконавцем під час виконання рішення суду на користь МПП Фірма «Ерідон» відшкодування збитків, завданих нестачею вантажу 751 928,01грн., відшкодування витрат за послуги адвоката 22 444,21грн. та витрати по сплаті судового збору -

15 038,56грн.

Згідно постанов старшого державного виконавця ВДВС Оболонського РУЮ м. Києва від 30.01.2015р. відкрито виконавче провадження з виконання зазначеного наказу Господарського суду м. Києва та накладено арешт на майно боржника ФОП ОСОБА_1

Посилаючись на те, що для уникнення виконання рішення суду боржниця відчужила своє майно (земельну ділянку та квартиру), необхідним є визначення частки у майні подружжя для подальшого виконання рішення суду, та керуючись зокрема ст.379 ЦПК України, старший державний виконавець ВДВС Оболонського РУЮ звернувся до Вишгородського районного суду з цим поданням.

Відповідно до вимог ст.379 ЦПК України питання про визначення частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно з іншими особами, вирішується судом за поданням державного виконавця. Суд у десятиденний строк розглядає це питання у судовому засіданні з повідомленням сторін та заінтересованих осіб. Неявка сторін та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про визначення частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно з іншими особами.

До компетенції судів віднесено розгляд скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та вирішення ряду питань виконавчого провадження за зверненнями його учасників.

Так, державний виконавець може звернутись до суду з поданням про проведення у виконавчому провадженні дій, питання про які вирішує суд.

Відповідно до вимог ч.6 ст.52 Закону України «Про виконавче провадження» стягнення на майно боржника звертається в розмірі і обсязі, необхідному для виконання за виконавчим документом, з урахуванням стягнення виконавчого збору, витрат, повязаних з організацією та проведенням виконавчих дій, штрафів, накладених на боржника під час виконавчого провадження. У разі, якщо боржник володіє майном спільно з іншими особами, стягнення звертається на його частку, що визначається судом за поданням державного виконавця.

При визначенні підсудності слід мати на увазі, що загальним судам за місцем виконання рішення розглядаються заяви (подання) про відмову стягувача від стягнення або затвердження мирової угоди сторін про закінчення виконавчого провадження, визначення частки боржника в спільній власності на майно, вилучення в інший спосіб коштів і мана, а також коштів, які знаходяться на рахунках в установах барків та інших фінансових установах і належать боржнику.

Разом з тим, згідно листа Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства Юстиції України №25-1/899/7 від 18.12.2006р., з метою забезпечення єдиної практики підготовки та контролю за розглядом подань та заяв, які надсилаються органом державної виконавчої служби до суду, Департаментом ДВС підготовлені відповідні методичні рекомендації.

Методичними рекомендаціями щодо порядку підготовки та надіслання державними виконавцями до суду подань і заяв передбачено, що державний виконавець при здійсненні виконавчого провадження має право звернутися до суду для вирішення, зокрема, питання про визначення частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно з іншими особами.

При цьому, подання про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника фізичної особи або особи, у якої знаходиться майно боржника, чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, або дитина, щодо якої є виконавчий документ про її відібрання, подаються до суду за місцем знаходження житла чи іншого володіння особи. Інші заяви (подання) предявляються до суду, який видав виконавчий документ.

Разом з тим, оскільки нормами ГПК України не передбачено можливість розгляду подань про визначення частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно з іншими особами, з цього питання рекомендовано звертатись до суду загальної юрисдикції за місцем знаходження органу державної виконавчої служби.

Крім того, вищезазначена позиція щодо підсудності подання державного виконавця дублюється науково-практичним коментарем до ст.121-2 ГПК України.

Отже, суд приходить до висновку про те, що старший державний виконавець ВДВС Оболонського РУЮ м. Києва, звертаючись з поданням про визначення частки у майні, що належить на праві спільної сумісної власності боржнику ФОП ОСОБА_1, помилково визначив підсудність даного подання Вишгородському районному суду Київської області, - за місцезнаходженням цього майна (с. Хотянівка Вишгородського району Київської області).

Згідно п.2 ч.1 ст.116 ЦПК України суд передає справу на розгляд іншому суду якщо після відкриття провадження у справі і до початку судового розгляду виявилося, що заяву було прийнято з порушенням правил підсудності.

Таким чином, суд приходить до висновку, що дане подання ВДВС Оболонського РУЮ м. Києва підсудне Оболонському районному суду м. Києва за місцем виконання рішення Господарського суду м. Києва.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.116,210 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В:

Цивільну справу за поданням відділу Державної виконавчої служби Оболонського районного управління юстиції в м. Києві, боржник ФОП ОСОБА_1, стягувач Мале приватне підприємство Фірма «Ерідон», третя особа ОСОБА_2 про визначення части у майні, що належить на праві спільної сумісної власності направити за підсудністю до Оболонського районного суду м. Києва.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку її апеляційного оскарження.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Апеляційного суду Київської області через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом пяти днів з дня отримання її копії.

Суддя О.Д.Рудюк