Справа № 2/681/291/2015
РІШЕННЯ

іменем України

17 червня 2015 року

Полонський районний суд Хмельницької області в складі головуючого судді Боб"яка Б.В., з участю секретаря Чайки Л.В., позивача та представника позивачки ОСОБА_1, відповідача та його адвоката ОСОБА_2,

розглянувши в залі суду в м. Полонне у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення витрат на похорон та поховання,

встановив:

10 березня 2015 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_4, в якому вказує, що 15 листопада 2011 року помер батько відповідача ОСОБА_5 . ОСОБА_5 01 вересня 2003 року заповів позивачу все майно. 03 серпня 2011 року ОСОБА_5 заповів все своє майно відповідачу. Після смерті ОСОБА_5 відкрилась спадщина на майно, в тому числі на 1/4 частину житлового будинку. В цьому будинку позивач проживає із своює сім»єю. Після смерті батька відповідач ОСОБА_4 повідомив позивача, що грошей на похорон батька в нього немає, тому вони домовилися, що позивач здійснює поховання за свій рахунок, а відповідач за це віддасть йому у власність 1/4 частину житлового будинку. Під час оформлення спадщини в нотаріуса відповідач запропонував встановити памятник на могилі померлого ОСОБА_5, а він відмовиться від спадщини на користь позивача. Позивач в листопаді 2014 року встановив памятник на могилі батька відповідача. В лютому 2015 року звернувся до відповідача з вимогою відшкодувати витрати на поховання його батька 2565,40 грн. та на встановлення памятника в сумі 5700 грн.

В суді позивач доводи позову підтримує і пояснив, що проект памятника вони з відповідачем погодили в квітні 2012 року. Оскільки памятник на могилі не можна встановлювати раніше, ніж через рік після смерті особи, а також частково у звязку із складним матеріальним становищем не мав можливості встановити памятник швидше. Похорон здійснив за свої кошти, для здійснення похорону брав кредит в банку, інші родичі витрат не несли. Після встановлення памятника відповідач зажадав ще 1000 доларів США, з чим він не погодився, тому вимагав від відповідача повернути гроші витрачені на памятник та на поховання.

Відповідач позов не визнає і пояснив, що на похорон батька всі давали гроші він, його мама, сестра. Він отримав державну допомогу на поховання. Документи, якими відповідач підтверджує його витрати на похорон, це витрати на поминальний обід, а такі витрати законом не передбачені. Також пояснив, що вони з позивачем усно домовились, що позивач дає йому 1000 доларів США і встановлює памятник на могилі. Позивач памятник встановив, а дати ще 1000 доларів США відмовився.

Заслухавши пояснення сторін, показання свідка, дослідивши інші докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги необхідно задовольнити частково. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини.

ОСОБА_5 помер 15 листопада 2011 року. Після його смерті відкрилась спадщина, в тому числі на нерухомість на 1/4 частину житлового будинку в м. Полонному, на вул.. Зарічна , 38. Відповідач ОСОБА_4 син покійного - прийняв спадщину після смерті батька. Позивач ОСОБА_3 є співвласником будинку на вул.. Зарічна, 38 в м. Полонному. Сторони уклали усну угоду про те, що позивач приймає учсть у похороні та встановлює памятник на могилі ОСОБА_5, а відповідач передає йому отриману у спадок 1/4 частину житлового будинку. Позивач ОСОБА_3 приймав участь у похованні ОСОБА_5 і на придбання продуктів харчування для поминального обіду витратив 2565,40 грн., на встановлення памятника витратив 5700 грн. Відповідач ОСОБА_4 отримав державну допомогу на поховання батька ОСОБА_5

Доводи позовної заяви узгоджуються з письмовими доказами свідоцтвом про смерть ОСОБА_5, договором дарування позивачу частини житлового будинку, заповітом ОСОБА_5 на користь позивача, інформаційною довідкою із Спадкового реєстру після смерті ОСОБА_5, накладною та рахунком офіціанта про придбання продуктів харчування, письмовою претензією позивача про повернення грошей, витрачених на поховання та встановлення памятника на могилі, накладною про придбання памятника та з показами свідка з боку позивача ОСОБА_6, який в суді показав, що в листопаді 2014 року памятник вже був встановлений, але між сторонами виникла нова умова - щоб позивач заплатив ще 1000 доларів США, на що останній не погоджувався.

Відповідно до ст..ст.1217, 1268 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом, спадкоємець за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ч. 1 ст.1232 ЦК України спадкоємці зобовязані відшкодувати розумні витрати, які були зроблені одним із них або іншою особою на утримання, догляд, лікування та поховання спадкодавця.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про поховання та похоронну справу» намогильні споруди - памятні споруди, що встановлюються на могилах та увічнюють пам'ять про померлих, поховання померлого - це комплекс заходів та обрядових дій, які здійснюються з моменту смерті людини до поміщення труни з тілом або урни з прахом людини у могилу або колумбарну нішу, облаштування та утримання місця поховання відповідно до звичаїв та традицій, що не суперечать законодавству.

З огляду на зазначені правові положення та встановлені обставини суд вважає, що сторони усно домовилися про те, що позивач приймає участь своїми коштами в похороні батька відповідача, встановлює памятник на могилі покійного, а взамін відповідач відмовляється від частки своєї спадщини в житловому будинку на користь позивача. Позивач встановив памятник, але між сторонами виник спір щодо сплати позивачем ще 1000 доларів США на користь відповідача, тому вони не досягли згоди про оформлення спадщини на користь позивача. За таких обставин відповідач ОСОБА_7 повинен відшкодувати позивачу понесені ним витрати, які він поніс у звязку із смертю батька відповідача. Позовні вимоги ОСОБА_8 підлягають до задоволення в частині стягнення на його користь здійснених ним витрат на встановлення памятника на могилі на суму 5700 грн. Витрати позивача на поминальний обід згідно із зазначеними нормами законів відшкодуванню не підлягають, тому що відшкодування таких витрат не передбачено законом. Суд вважає, що позовні вимоги в цій частині не підлягають задоволенню.

Також підлягають стягненню на користь ОСОБА_3 понесені ним витрати по оплаті судового збору пропорційно до розміру задоволених вимог. ОСОБА_3 сплатив 243,60 грн. судового збору. Сума її позову становить 8269,40 грн. Стягненню на його користь підлягає сума 5700 грн., що становить 68,92% від всієї суми предявленого до ОСОБА_4 позову. 68,92% від суми судового збору 243,60 грн. становить 166 грн. 88 коп. Тому всього підлягає стягненню із ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 166,88 грн.. судового збору (243,60 грн. х 68,92 % : 100% = 166 грн.88 коп.).

Керуючись ст.ст. 10,11, 212-215 ЦПК України, суд

вирішив:

Позов задовольнити частково.

Стягнути із ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 5 700 (пять тисяч сімсот) грн. на відшкодування витрат на встановлення памятника та 166 грн. 88 коп. витрат по оплаті судового збору.

В задоволенні іншої частини позову відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не буде подано.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Хмельницької області шляхом подання до Полонського районного суду апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Б.Боб»як