У х в а л а

іменем україни

24 червня 2015 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Кузнєцова В.О.,

суддів: Ізмайлової Т.Л., Мартинюка В.І.,

Карпенко С.О., Мостової Г.І.,-

розглянувши в судовому засіданні справу за позовом публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_3, ОСОБА_4, яка діє в своїх інтересах та в інтересах малолітньої ОСОБА_5, третя особа - орган опіки і піклування виконавчого комітету Суворовської районної у м. Херсоні ради, про виселення, за касаційною скаргою ОСОБА_4 на заочне рішення Суворовського районного суду м. Херсона від 12 листопада 2014 року та рішення апеляційного суду Херсонської області від 29 січня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У квітні 2013 року публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (далі - ПАТ КБ «ПриватБанк») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_5, ОСОБА_4, яка діє в своїх інтересах та в інтересах малолітньої ОСОБА_5, про виселення.

Позовні вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк» мотивувало тим, що рішенням Суворовського районного суду м. Херсона від 28 травня 2009 року в рахунок погашення заборгованості ОСОБА_5 за кредитним договором від

25 вересня 2007 року звернуто стягнення на належну йому на праві власності квартиру АДРЕСА_1.

ПАТ КБ «ПриватБанк» у відповідності до вимог Закону України «Про іпотеку» направило відповідачам письмову вимогу про звільнення іпотечного житла, проте останні добровільно виселятися зі спірної квартири відмовляються.

Заочним рішенням Суворовського районного суду м. Херсона від 12 листопада 2014 року позов ПАТ КБ «ПриватБанк» задоволено частково.

Виселено ОСОБА_5 та ОСОБА_4 із квартири АДРЕСА_1.

Рішенням апеляційного суду Херсонської області від 29 січня

2015 року рішення Суворовського районного суду м. Херсона від

12 листопада 2014 року в частині відмови у виселенні малолітньої

ОСОБА_5 скасовано та в цій частині ухвалено нове рішення.

Виселено малолітню ОСОБА_5 із квартири АДРЕСА_1.

Знято ОСОБА_5, ОСОБА_4 та малолітню ОСОБА_5 із реєстраційного обліку за вказаною адресою.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 просить заочне рішення Суворовського районного суду м. Херсона від 12 листопада 2014 року та рішення апеляційного суду Херсонської області від 29 січня 2015 року скасувати й передати справу на новий розгляд до суду першої інстанції, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права і порушення норм процесуального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню.

Відповідно до ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження судового рішення є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Судом установлено, що 25 вересня 2007 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_5 було укладено кредитний договір, згідно з умовами якого відповідач отримав кредит у розмірі 41 000 доларів США зі сплатою 11,04% річних строком до 25 вересня 2017 року.

У забезпечення вказаного договору, ОСОБА_5 передав в іпотеку банку належну йому на праві власності квартиру АДРЕСА_1.

Рішенням Суворовського районного суду м. Херсона від 28 травня

2009 року у рахунок погашення кредитної заборгованості ОСОБА_5 перед банком звернуто стягнення на зазначену квартиру, в якій зареєстровані та проживають: ОСОБА_5, його дружина - ОСОБА_4, та малолітня донька -ОСОБА_5

22 січня 2013 року ПАТ КБ «ПриватБанк» направило відповідачам письмову вимогу про добровільне звільнення спірної квартири, яку останні не виконали.

Частиною 1 ст. 40 Закону України «Про іпотеку» <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_260/ed_2014_10_30/pravo1/T030898.html?pravo=1> передбачено, що звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення є підставою для виселення всіх мешканців, за винятком наймачів та членів їх сімей. Виселення проводиться у порядку, встановленому законом.

Нормою, яка встановлює порядок виселення із займаного жилого приміщення, є ст. 109 ЖК Української РСР <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_470/ed_2015_02_12/pravo1/KD0003.html?pravo=1>, частиною третьою якої регулюється порядок виселення громадян із жилого приміщення, переданого в іпотеку, у разі звернення стягнення на таке жиле приміщення.

Зазначеною нормою визначено, що після прийняття кредитором рішення про звернення стягнення на передане в іпотеку жиле приміщення всі громадяни, що мешкають у ньому, зобов'язані на письмову вимогу кредитора або нового власника цього жилого приміщення добровільно звільнити його протягом одного місяця з дня отримання цієї вимоги. Якщо громадяни не звільняють жиле приміщення у встановлений або інший погоджений сторонами строк добровільно, їх примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду.

Змінюючи рішення суду першої інстанції та задовольняючи позовні вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк» у повному обсязі, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що звернення стягнення на передане в іпотеку жиле приміщення є підставою для виселення всіх осіб, які мешкають у ньому.

Такі висновки суду є обґрунтованими та узгоджуються з матеріалами справи, при встановленні зазначених фактів судом не було порушено норм цивільного процесуального законодавства й правильно застосовано норми матеріального права.

Згідно зі ст. 337 ЦПК України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Наведені у касаційній скарзі ОСОБА_4 доводи висновків апеляційного суду не спростовують.

За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку, що рішення суду апеляційної інстанції відповідає вимогам чинного законодавства щодо законності й обґрунтованості та підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст. ст. 337, 345 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення апеляційного суду Херсонської області від 29 січня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий В.О. Кузнєцов

Судді: Т.Л. Ізмайлова

С.О. Карпенко

В.І. Мартинюк

Г.І. Мостова