Справа №751/1516/15-ц
Провадження №2/751/1121/15
Рішення

Іменем України

22 липня 2015 року м. Чернігів

Н о в о з а в о д с ь к и й р а й о н н и й с у д м і с т а Ч е р н і г о в а

в складі: головуючого - судді Косач І. А.

при секретарі Летяга М. О.

з участю позивачки ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, -

Встановив:

Позивачка звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, мотивуючи свої вимоги наступним.

20.07.2002р. позивачка з відповідачем зареєстрували шлюб. Від шлюбу мають спільну неповнолітню дитину: доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Рішенням Новозаводського районного суду м. Чернігова від 09 жовтня 2013 року шлюб між сторонами було розірвано.

Після розірвання шлюбу відповідач з позивачкою проживають окремо, спільного господарства та бюджету не ведуть. Відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання неповнолітньої доньки, у зв'язку з чим позивачка вимушена звернутися до суду.

Просила винести рішення, яким стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця міста Васильків, Київської області, на її користь аліменти на утримання дочки ОСОБА_3 в розмірі по 1/3 частині всіх видів заробітку та доходів відповідача щомісячно до досягнення дитиною повноліття.

В судовому засіданні позивачка позов підтримала, просила його задовольнити. Підтримала те, що викладено в позовній заяві.

Відповідач в судовому засіданні позов не визнав, просив в його задоволенні відмовити. Вважає, що позивачка не має права на одержання матеріальної допомоги. Не погоджується на стягнення з нього аліментів в примусовому порядку, оскільки чинним законодавством передбачено надання добровільної допомоги на утримання дитини. Додатково пояснив, що надає добровільну допомогу дитині, періодично сплачує за гуртки, купує одяг, вирощує овочі, тому стягнення аліментів з нього у примусовому порядку є необґрунтованим та невмотивованим. Дитина зареєстрована за місцем його реєстрації і на даний час в судовому порядку вирішується питання щодо визначення місця проживання дитини. Крім того, дитина знаходиться на утриманні батьків позивача. Позивачка сама створює перешкоди в спілкуванні з дитиною та наданні належної допомоги. Неодноразово пропонував скласти мирову угоду, але позивачка не бажає обумовити розмір допомоги в добровільному порядку.

Свідок ОСОБА_4 суду пояснив, що позивачка його сестра та він є хрещеним батьком ОСОБА_3. Відповідач не приймає участі у вихованні дитини, матеріальної допомоги практично не надає. З дитиною проводить замало часу, чим відсторонив її від себе. При спілкуванні з ОСОБА_3, вона батька не згадує. Відповідач дитині нічого не купує, оскільки всі речі, які є у ОСОБА_3, купувала сестра - мати ОСОБА_3. Дитина знаходиться на утриманні сестри, з нею постійно проживає. У ОСОБА_3 є все необхідне.

Свідок ОСОБА_6 суду пояснив, що він проживає по сусідству з відповідачем і дуже добре знає сім'ю відповідача, позивачку. За станом здоров'я знаходиться вдома, часто відпочиває на вулиці і бачив, що неодноразово ОСОБА_3 зі школи забирає мати позивачки. Інколи ОСОБА_3 забирає мати відповідача. Бачив, як позивачка виносила від батьків відповідача сумки з харчами. Один раз він бачив, як ОСОБА_2 намагався підійти до ОСОБА_3, коли ОСОБА_1 забирала її з гуртка, але позивачка його до дитини не підпустила. Про що вони тоді розмовляли, він не чув. Йому відомо, що відповідач з батьками на присадибній ділянці вирощує овочі, але куди вони їх витрачають, не знає.

Свідок ОСОБА_8 суду пояснив, що він проживає по сусідству з відповідачем. Йому відомо зі слів відповідача, що той повністю сплачує за гуртки, які відвідує ОСОБА_3, купив їй мобільний телефон, але ОСОБА_1 його забрала у дитини, купує дитини продукти харчування. До кінця літа 2014 року ОСОБА_3 жила у ОСОБА_2, де зараз живе, не знає. В лютому 2015 року у нотаріуса чекали ОСОБА_1, щоб укласти мирову угоду з приводу надання матеріальної допомоги дитині, але ОСОБА_1 не прийшла. Зі школи ОСОБА_3 забирає мати позивачки, інколи мати ОСОБА_2. Бачив як мати ОСОБА_1 не дала ОСОБА_2 поспілкуватися з дитиною. Йому відомо, що ОСОБА_2 на присадибній ділянці вирощує овочі, але чи передає ці овочі дитині та чи відмовляється ОСОБА_1 від отримання продуктів, не знає.

Вислухавши пояснення позивачки, відповідача, свідків, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що позивачка і відповідач перебували у зареєстрованому шлюбі з 20.07.2002 року, який рішенням Новозаводського районного суду м. Чернігова від 09.10.2013р. було розірвано (а.с.3-4). Від шлюбу мають спільну дитину - доньку - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.2).

Згідно довідки ЖКП ЧОКАБ № 79 від 11.02.2015р. вбачається, що відповідно акту від 11.02.2015р. ОСОБА_1 разом з дочкою ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_1, проживають без реєстрації з вересня 2014 року (а.с.10).

Згідно зі ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язанні утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців - ОСОБА_2 є фізичною особою-підприємцем (а.с.131).

Обов'язок батьків щодо утримання своїх дітей є одним з головних конституційних обов'язків (ч. 2 ст. 51 Конституції України) і закріплюється в сімейному законодавстві, зокрема ст. 180 СК України, на батьків покладено обов'язок по утриманню дитини до досягнення нею повноліття.

Стаття 27 «Конвенції про права дитини», ратифікованої Верховною Радою України 27.09.1991року та положення «Декларації прав дитини» регламентують, що інтереси дитини необхідно забезпечувати найкращим чином, дитина повинна бути серед тих, хто першим одержує захист і допомогу.

За умов частини першої та третьої ст. 181 Сімейного кодексу України, способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

На час розгляду справи, домовленості між батьками з приводу участі відповідача в утриманні дитини не досягнуто, а отже аліменти підлягають стягненню в судовому порядку в силу ст. 181 Сімейного Кодексу України.

Згідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Відповідно до закону батьки зобов'язані утримувати своїх дітей незалежно від того, перебувають вони в шлюбі чи шлюб між ними розірвано. Обов'язок батьків утримувати своїх дітей є безумовним і не залежить від того, чи є батьки працездатними й чи є в них кошти, достатні для надання утримання, а лише враховується судом при визначенні розміру стягуваних аліментів.

Відповідач у своїх поясненнях зазначає, що надає матеріальну допомогу дитині добровільно, та на підтвердження вказаного надав докази, зокрема: копію довідки Обласного палацу дітей та юнацтва від 23.04.15. № 01-23/75 (а.с.59), копію довідки «Арт-студії «Колібрі» № б/н від 28.04.2015р. про те, що ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 дійсно відвідує заняття з образотворчого мистецтва; батько виявляє інтерес до творчих успіхів доньки (а.с.60); копію довідки «Студії дитячого розвитку та англійської мови Розумка» з 2009 року; оплату за заняття сплачує іноді мати ОСОБА_1, іноді тато ОСОБА_2 (а.с.63); копію інформації Чернігівського ліцею № 32 щодо участі ОСОБА_2 у вихованні доньки ОСОБА_3 (а.с.64); копію довідки Рудківської сільської ради 15.04.2015р. № 94, в якій зазначено, що ОСОБА_2 являється власником житлового будинку в АДРЕСА_2 (а.с.65), копії квитанцій про оплату за придбання продуктів та побутових предметів, медичних препаратів, канцелярських та інших приладь для забезпечення потреб дитини, документи про оплату за паливо для поїздок дитини на автомобілі та для вирішення питань, пов'язаних із дитиною, документи про оплату за придбання дитячого одягу, книжок, документи про оплату за позашкільне навчання і розвиток дитини, документи про оплату за комунальні послуги (а.с.82-128).

Відповідачем надано до суду копія позовної заяви про визначення місця проживання малолітньої дитини за його позовом до ОСОБА_1 (а.с.134-136); провадження за вищевказаною справою відкрито ухвалою від 10.06.2015 року (а.с.138), однак рішення по справі на даний час не ухвалено.

Крім того, ОСОБА_2 подана заява до комісії з питань захисту прав дитини Новозаводської районної у м. Чернігові ради, якою було вирішено вважати за недоцільне проживання малолітньої ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 з батьком ОСОБА_2 (а.с.158), та надано відповідний висновок (а.с.162), який затверджено рішенням виконавчого комітету районної у місті ради від 13 липня 2015 року № 153 (а.с.163).

Крім того, відповідач зазначає, що дитина зареєстрована за місцем його проживання і знаходиться на його утриманні, в підтвердження чого їм надано акт обстеження житлових умов заявника від 09.06.2015 року (а.с.133), але з даного акту не вбачається, що дитина фактично проживає за місцем реєстрації та знаходиться на утриманні відповідача. Також, дане твердження відповідача спростовується висновком щодо недоцільності визначення місця проживання малолітньої ОСОБА_3 з батьком ОСОБА_2 (а.с.162).

На підставі вищевикладеного суду вважає, що відповідач, відповідно до вимог ст. 60 ЦПК України, не надав суду належних та допустимих доказів, які б підтверджували те, що він утримує дитину, а позивачка не приймає участі в цьому.

При визначенні розміру аліментів, судом враховується стан здоров'я сторін, їх матеріальне становище, розмір отримуваних доходів сторін, офіційне працевлаштування позивачки, факт зайняття відповідачем підприємницькою діяльністю, відсутність у нього інших утриманців, відсутність у суду інформації про наявність рішень про визначення місця проживання дитини, тому враховуючи спільний обов'язок батьків щодо матеріального утримання дитини, виходячи з засад справедливості, добросовісності, розумності, суд приходить до висновку, що відповідач має можливість сплачувати аліменти на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 1/4 частини, тому необхідно стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця міста Васильків, Київської області, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_3, на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітньої дитини: дочки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/4 частини заробітку щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму встановленого для дитини відповідного віку починаючи стягнення з 12 лютого 2015 року і до повноліття дитини.

Крім того, необхідно стягнути з відповідача на користь Державного бюджету (отримувач: УК у м. Чернігові /Новозаводський р-н/ 22030001, КОД , МФО 853592, банк - ГУДКСУ у Чернігівській області, розрахунковий рахунок № 0004) судовий збір в розмірі 243 грн. 60 коп.

Рішення в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню у межах суми платежу за один місяць.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 11, 57-61, 208, 209, 213-215 ЦПК України, ст.ст. 180, 181, 182, 183 СК України, суд -

Вирішив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця міста Васильків, Київської області, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_3, на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітньої дитини: дочки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/4 частини заробітку щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму встановленого для дитини відповідного віку починаючи стягнення з 12 лютого 2015 року і до повноліття дитини.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Державного бюджету (отримувач: УК у м. Чернігові /Новозаводський р-н/ 22030001, КОД , МФО 853592, банк - ГУДКСУ у Чернігівській області, розрахунковий рахунок № 0004) судовий збір в розмірі 243 грн. 60 коп.

Рішення в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню у межах суми платежу за один місяць.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Чернігівської області через Новозаводський районний суд м. Чернігова шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя І. А. Косач