Семенівський районний суд Полтавської області
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа №547/602/15-ц

Провадження №2/547/218/15

26 червня 2015 року смт. Семенівка

Семенівський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді Литвина М. М.,

при секретарі Сінельник С. А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Семенівка Полтавської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Семенівської селищної ради Семенівського району Полтавської області, третя особа без самостійних вимог - Головне управління Держземагенства в Полтавській області, про визнання права власності в порядку спадкування,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до Семенівського районного суду Полтавської області з позовом до Семенівської селищної ради Семенівського району Полтавської області, третя особа без самостійних вимог - Головне управління Держземагенства в Полтавській області, про визнання права власності в порядку спадкування.

Позов мотивує тим, що 07 жовтня 2014 року помер її чоловік ОСОБА_2. За життя померлий заповіту не складав. Після смерті ОСОБА_2 відкрилася спадщина у вигляді майна, зокрема до складу спадщини ввійшло фермерське господарство «Бадьорівське», , місце знаходження Полтавська область, Семенівський район, смт. Семенівка, вулиця Чапаєва 69. Дата та номер запису в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців про проведення державної реєстрації ФГ «Бадьорівське» 0000436 від 22.06.2011 року.

Спадкоємцями за законом після померлого, окрім позивача, є також ОСОБА_2 ОСОБА_3 та ОСОБА_4 які не подавали заяву про прийняття спадщини, тобто спадщину не прийняли.

Позивач прийняла спадщину та з метою оформлення спадкових прав, 13 травня 2015 року звернулася до приватного нотаріуса. Приватним нотаріусом було відкрито спадкову справу після померлого ОСОБА_2, видано Свідоцтво про право на спадщину за законом на квартиру. Проте у оформленні спадкових прав на Фермерське господарство «Бадьорівське» було відмовлено.

Єдиним засновником та власником ФГ «Бадьорівське» був ОСОБА_2, тому позивач прохала визнати за нею в порядку спадкування право власності на ФГ «Бадьорівське» як цілісний майновий комплекс.

Також, для створення і ведення Фермерського господарства «Бадьорівське» померлим ОСОБА_2, було укладено Договір оренди землі з Головним управлінням Держземагенства у Полтавській області, від 17 січня 2014 року, на земельну ділянку площею 52,4867 га, кадастровий номер :00:002:0365, за межами населеного пункту на території Товстівської сільської ради Семенівського району Полтавської області, терміном на 21 рік.

Відповідно до п.38 Договору оренди землі право на орендовану земельну ділянку у разі смерті фізичної особи - орендаря, засудження або обмеження її дієздатності за рішенням суду, переходить до спадкоємців або інших осіб, які використовують цю земельну ділянку разом з орендарем.

Позивач також прохала визнати за нею в порядку спадкування право оренди земельної ділянки площею 52,4867 га, кадастровий номер :00:002:0365.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_3, що діє на підставі угоди про представництво інтересів, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, пояснив суду, що позивач не може належним чином оформити право власності на успадковане фермерське господарство (як цілісний майновий комплекс) хоча єдиним його засновником і членом був померлий ОСОБА_2. Також до позивача після смерті ОСОБА_2 перейшло право оренди земельної ділянки відповідно до Договору від 17 січня 2014 року. Прохав позов задовольнити в повному обсязі.

У судове засідання представник відповідача Семенівської селищної ради Семенівського району Полтавської області не зявився. До суду направили заяву про розгляд справи за відсутності представника селищної ради, проти задоволення позовних вимог не заперечували, позов визнали.

Представники заінтересованої особи - Головного управління Держземагенства в Полтавській області в судове засідання не зявилися. До суду направили заяву про розгляд справи за відсутності їх представника, проти задоволення позовних вимог не заперечували.

Судом встановлено, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Судом розяснено відповідачу наслідки визнання позову згідно ст.174 ЦПК України.

Відповідно до п. 25 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 № 2 « Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи.

Суд, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи та оцінивши їх в своїй сукупності, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом по справі встановлено, що відповідно до свідоцтва про смерть серії І-КЕ №277994 ОСОБА_2 помер 07 жовтня 2014року. За життя померлий заповіту не складав. Після смерті ОСОБА_2 відкрилася спадщина у вигляді майна, зокрема до складу спадщини ввійшло фермерське господарство «Бадьорівське», , місце знаходження Полтавська область, Семенівський район, смт. Семенівка, вулиця Чапаєва 69. Дата та номер запису в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців про проведення державної реєстрації ФГ «Бадьорівське» 0000436 від 22.06.2011 року.

Відповідно до п.4.1., 4.2. статуту ФГ «Бадьорівське» (нова редакція), для забезпечення фінансово-господарської діяльності Господарства, а також для гарантії його майнових зобовязань, за рахунок внеску Засновника, створюється Складений (статутний) капітал в розмірі 1000,00 (Одна тисяча) грн.. Розмір складеного (статутного) капіталу Господарства розподіляється між Засновником Господарства наступним чином: ОСОБА_2 - 1000,00 грн., що становить 100,0% Складеного (статутного) капіталу Господарства. Таким чином єдиним засновником та власником ФГ «Бадьорівське» був ОСОБА_2.

Спадкоємцями за законом після померлого, окрім позивача, є також ОСОБА_2 ОСОБА_3 та ОСОБА_4 які не подавали заяву про прийняття спадщини, тобто спадщину не прийняли. Інші спадкоємці за законом та за заповітом відсутні. Спадкоємців, які б мали право на обовязкову частку у спадщині, немає.

Позивач прийняла спадщину після смерті ОСОБА_2 шляхом подання нотаріусу відповідної письмової заяви, проте у оформленні спадкових прав на ФГ «Бадьорівське» позивачу було відмовлено.

Також, для створення і ведення Фермерського господарства «Бадьорівське» померлим ОСОБА_2, було укладено Договір оренди землі з Головним управлінням Держземагенства у Полтавській області, від 17 січня 2014року, на земельну ділянку площею 52,4867 га, кадастровий номер :00:002:0365, за межами населеного пункту на території Товстівської сільської ради Семенівського району Полтавської області, терміном на 21 рік.

Право оренди земельної ділянки було зареєстровано Реєстраційною службою Семенівського районного управління юстиції Полтавської області 27.02.2014 року, індексний номер витягу 18371819, номер запису про інше речове право 4818010.

Відповідно до п.38 Договору оренди землі право на орендовану земельну ділянку у разі смерті фізичної особи - орендаря, засудження або обмеження її дієздатності за рішенням суду, переходить до спадкоємців або інших осіб, які використовують цю земельну ділянку разом з орендарем.

Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до положення ч.3 ст.10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, та положеннями ч.1 ст.11 ЦПК України, згідно якої суд розглядає справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 20 від 22.12.1995 року «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» успадкування майна селянського (фермерського) господарства здійснюється за загальними правилами спадкового права.

Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про фермерське господарство» фермерське господарство є формою підприємницької діяльності громадян із створенням юридичної особи, які виявили бажання виробляти товарну сільськогосподарську продукцію, займатися її переробкою та реалізацією з метою отримання прибутку на земельних ділянках, наданих їм для ведення фермерського господарства, відповідно до закону.

Згідно ст. 19 Закону України «Про фермерське господарство» до складу майна фермерського господарства входить право користування землею.

Згідно до ч.1 ст. 14 Закону України Про фермерське господарство» фермерське господарство та його члени відповідно до закону мають право продавати або іншим способом відчужувати земельну ділянку, передавати її в оренду, заставу, спадщину.

Згідно ч. 1 ст. 23 Закону України «Про фермерське господарство» успадкування фермерського господарства (цілісного майнового комплексу або його частини) здійснюється відповідно до закону.

Статтею 191 ЦК України визначено, що до складу підприємства як єдиного майнового комплексу входять усі види майна, призначені для його діяльності, включаючи земельні ділянки.

Згідно до ст. 92 Земельного Кодексу України право постійного користування земельною ділянкою - це право володіння і користування земельною ділянкою, яка перебуває у державній або комунальній власності, без встановленого строку.

Згідно роз'яснень, які містяться в п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» відповідно до ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (із збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. У порядку спадкування можуть передаватися також право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис), право користування чужою земельною ділянкою для забудови (суперфіцій), право користування чужим майном (сервітут).

Відповідно до ст.7 ЗУ «Про оренду землі» Право на оренду земельної ділянки переходить після смерті фізичної особи-орендаря, якщо інше не передбачено договором оренди, до спадкоємців, а в разі їх відмови чи відсутності таких спадкоємців - до осіб, які використовували цю земельну ділянку разом з орендарем і виявили бажання стати орендарями в разі, якщо це не суперечить вимогам Земельного кодексу України та цього Закону.

Відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до ст. 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Незаконність набуття права власності судом не встановлена.

Враховуючи вищевикладене та те, що ОСОБА_1 прийняла спадщину після смерті ОСОБА_2 шляхом звернення до приватного нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, суд вважає, що визнання за ОСОБА_1 в порядку спадкування права власності на ФГ «Бадьорівське» (цілісний майновий комплекс), , та визнання права оренди земельної ділянки площею 52,4867 га, кадастровий номер :00:002:0365, визнається відповідачем та не порушує права та інтереси інших осіб.

На підставі наведеного, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає до задоволення.

Судові витрати слід покласти на позивача згідно заяви.

Керуючись ст. ст. 15, 16, 191, 328, 392, 1216-1218, 1268, 1269, ЦК України, ст.. 92 Земельного Кодексу України, ст.7 ЗУ «Про оренду землі», ЗУ «Про фермерське господарство», ст.ст. 10,11, 88, 208-209, 212-215, 256-259 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, уродженкою ІНФОРМАЦІЯ_1, Росія, НОМЕР_1, виданий Семенівським РВ УМВС України в Полтавській області, 29.01.1997 року, ідентифікаційний номер ДРФО НОМЕР_2, право власності на Фермерське господарство «Бадьорівське» (цілісний майновий комплекс), , юридична адреса: 38200, Полтавська область, Семенівський район, смт.Семенівка, вулиця Чапаєва 69, в порядку спадкування за законом, що відкрилася після смерті ОСОБА_2, померлого 07 жовтня 2014 року.

Визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування, після смерті ОСОБА_2, право оренди земельної ділянки площею 52,4867 га, кадастровий номер :00:002:0365, за межами населеного пункту на території Товстівської сільської ради Семенівського району Полтавської області, оформленої Договором оренди землі з Головним управлінням Держземагенства у Полтавській області, від 17 січня 2014 року, зареєстрованого Реєстраційною службою Семенівського районного управління юстиції Полтавської області 27.02.2014 року, індексний номер витягу 18371819, номер запису про інше речове право 4818010.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Якщо було подано апеляційну скаргу рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом .

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів після проголошення рішення суду. Апеляційна скарга подається Апеляційному суду Полтавської області через Семенівський районний суд.

Головуючий -