Справа № 373/1761/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

.

(заочне)

01 липня 2015 року Переяслав-Хмельницький міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого - судді Опанасюка І.О.,

при секретарі Товстій В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Переяслав-Хмельницький справу за позовом ОСОБА_1 до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про розірвання трудового договору,

встановив:

Позивач звернувся з даним позовом до суду і просить визнати припиненими трудові відносини згідно трудового договору №216 від 04.06.2012 року між ОСОБА_1 та фізичною особою - підприємцем ОСОБА_2, який був зареєстрований в Первомайському міському центрі зайнятості, відповідно до ст. 38 КЗпП України за власним бажанням у зв'язку з переїздом на нове місце проживання; зобов'язати державну службу зайнятості зняти з реєстрації трудовий договір №216 від 06.04.2012 року.

В судовому засіданні позивач підтримала свій позов і просила його задовольнити.

Відповідач до суду не з'явився. Повідомити відповідача про день та час розгляду справи в Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області не має можливості. Лист повернуто на адресу суду без відміток. Листом від 15.06.2015 року на ім'я позивача Українським державним підприємством поштового зв'язку "Укрпошта" повідомлено, що згідно Указу Президента України від 14 листопада 2014 року №875/2014 "Про рішення ради національної безпеки і оборони України від 04 листопада 2014 року "Про невідкладні заходи щодо стабілізації соціально-економічної ситуації в Донецькій та Луганській областях" та згідно розпорядження Кабінету Міністрів України від 07 листопада 2014 року №1085-р "Про затвердження переліку населених пунктів, на території якої органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та переліку населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення" (зі змінами) УДППЗ "Укрпошта" не здійснюються пересилання пошти (в ряд населених пунктів вище вказаних областей) до міст обласного значення входить також місто Первомайськ де проживає відповідач.

З врахуванням вище зазначеного у суду не має можливості також повідомити відповідача також через засоби масової інформації.

Справа розглядалася згідно з ч.4 ст.169 ЦПК України в порядку, передбаченому гл.8 розділу ІІІ ЦПК України (заочний розгляд).

Суд, вислухавши пояснення позивача та дослідивши матеріали справи, встановив наступне.

З 06.04.2012 року позивач працювала у фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 на посаді продавця у магазині "ІНФОРМАЦІЯ_1" в м. Первомайськ Луганської області по трудовому договору №216 від 06.04.2012 року, який було зареєстровано в Первомайському міському центрі зайнятості.

Оскільки місце роботи позивача знаходиться в зоні проведення АТО, позивач не мала змоги ні фактично працювати та отримувати заробітну плату, ні звільнитись.

У зв'язку з загрозою життю позивача та її сина ОСОБА_6 05.08.2014 була вимушена терміново виїхати з міста Первомайськ Луганської області до міста Лисичанська Луганської області, а потім до Переяслав-Хмельницького району Київської області, де проживає на даний час.

Дані обставини підтверджуються довідкою від 27.05.2015 року № про взяття на облік особи, переміщеної з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції.

Законом України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України" від 15.04.2014 року №1207-VII визначено, що для громадян України, які переселилися з тимчасово окупованої території України, реалізація прав на зайнятість. Пенсійне забезпечення, загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття, у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності, від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності, на надання соціальних послуг здійснюється відповідно до чинного законодавства України.

Відповідно до порядку реєстрації, перереєстрації безробітних та ведення обліку осіб, які шукають роботу, який затверджений постановою КМУ №198 від 20.03.2013 року, "громадяни України, які переселилися з тимчасово окупованої території та припинили трудові відносини у судовому порядку, пред'являють відповідне рішення суду".

Закон України "Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб" №1706-18 в частині 4 статті 7 зазначено, що "зареєстрована (взята на облік) внутрішньо переміщена особа. Яка не звільнилася з роботи (не припинила інший вид зайнятості), у разі неможливості продовження роботи (іншого виду зайнятості) за попереднім місцем проживання, для набуття статусу безробітного та отримання допомоги по безробіттю та соціальних послуг за загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням на випадок безробіття може припинити трудові відносини, надавши нотаріально посвідчену письмову заяву про припинення працівником трудових відносин з підтвердженням того, що ця заява таким громадянином надіслана роботодавцю рекомендованим листом (з описом вкладеної до нього такої заяви)".

Однак скористатись цією нормою позивач також не може, оскільки пересилання пошти до міста Первомайськ не здійснюється.

За таких обставин позивач не може реалізувати своє право на зайнятість, оскільки в зв'язку з вище викладеним неможливо знайти інформацію про фактичне місце перебування фізичної особи-підприємця ОСОБА_2, присутність якого необхідна для зняття трудового договору з реєстрації в центрі зайнятості.

08.06.2015 року позивач зверталась до Переяслав-Хмельницького міськрайонного центру зайнятості за сприянням у працевлаштуванні. Однак оскільки юридично її трудові відносини з фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2 не припинені, вона не може отримати статус безробітної особи та виплату допомоги по безробіттю.

Відтак вимогу про визнання припиненими трудових відносин згідно трудового договору №216 від 04.06.2012 року між ОСОБА_1 та фізичною особою - підприємцем ОСОБА_2, який був зареєстрований в Первомайському міському центрі зайнятості, відповідно до ст. 38 КЗпП України за власним бажанням у зв'язку з переїздом на нове місце проживання суд вважає обгрунтованою та такою, що підлягає задоволенню з метою недопущення порушення права позивача на працю.

Згідно із ч.3 ст.60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Так, стосовно вимоги позивача про зобов'язання Державної службу зайнятості зняти з реєстрації трудовий договір №216 від 06.04.2012 року, то суд вважає, що дана вимога задоволенню не підлягає, оскільки у суду відсутне підтвердження порушення прав позивача з боку Державної службу зайнятості Переяслав - хмельницького району.

Позивачу роз'яснено, що захисту в порядку цивільного судочинства, у відповідності до ст. 15 ЦК України підлягають невизнані, порушені або оспорювані права. Підтвердження спору про право між позивачем та Державною службою зайнятості Переяслав - Хмельницького району Київської області, або порушення його прав службою, суду не надано.

Крім того позов заявлено до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2, а Державна служба зайнятості Переяслав - Хмельницького району Київської області не є відповідачем у даній справі, та за таких обставин у суду відсутні правові підстави для задоволення даної вимоги.

При таких обставинах, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню.

На підставі встановленого, керуючись ст. 15 ЦК України, ст. 38 КЗпП України, ст.ст. 3,10,60,224 - 228 ЦПК України, суд

вирішив:

Позов ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Визнати припиненими трудові відносини згідно трудового договору №216 від 04.06.2012 року між ОСОБА_1 та фізичною особою - підприємцем ОСОБА_2, який був зареєстрований в Первомайському міському центрі зайнятості, відповідно до ст. 38 КЗпП України за власним бажанням у зв'язку з переїздом на нове місце проживання.

В решті позовних вимог відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яка подається протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Заочне рішення може бути оскаржене в загальному - апеляційна скарга на рішення суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

СУДДЯ: І.О. Опанасюк