АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 червня 2015 року Колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва

в складі: судді-доповідача Стрижеуса А.М.,

суддів: Антоненко Н.О., Шкоріної О.І.

при секретарі: Басюк Ю.В.

за участю: представника позивача ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_3

розглянувши цивільну справу за апеляційною скаргою представника позивача ОСОБА_2, який діє на підставі довіреності в інтересах ОСОБА_4 на рішення Подільського районного суду м. Києва від 21 квітня 2015 року в справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, ОСОБА_6 про відшкодування збитків, -

В С Т А Н О В И Л А:

У вересні 2014 року ОСОБА_4 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_5 про відшкодування збитків.

Свої вимоги обґрунтовувала тим, що між нею та ОСОБА_5 26 червня 2013 року було укладено правочин у формі розписки щодо попередньої купівлі-продажу земельної ділянки з будівлями за адресою - АДРЕСА_1.

Рішенням Подільського районного суду м. Києва від 29 травня 2014 року, яке залишено без змін ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 12 серпня 2014 року застосовано до вищезазначеного нікчемного правочину наслідки недійсності правочину та стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 40 750 гривень.

Справа №758/10718/2014
№ апеляційного провадження:22-ц-796/7981/2015
Головуючий у суді першої інстанції: Шаховніна М.О.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Стрижеус А.М.
Зазначила, що сума 40 750 гривень не покриває усіх збитків, які були їй заподіяні, у зв'язку з незаконним утриманням зазначених коштів, а тому розмір відшкодування заборгованості повинен вираховуватися з урахуванням індексу інфляції та 3% річних.

У позовній заяві позивачка вказала, що оскільки у розписці від 26 червня 2013 року зазначено, що вона передавала відповідачці 40 750 гривень, що еквівалентно 5000 доларів США, а станом на 18 березня 2015 року курс долара становить 22, 2469 гривень, то для придбання 5000 доларів США вона має витратити додаткові кошти у розмірі 23 361 гривня 02 копійки.

Крім того, вказала, що для належного захисту своїх прав по справі про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину нею були понесені витрати на оплату юридичних послуг у розмірі 6 000 гривень.

Ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 09 лютого 2015 року залучено ОСОБА_6 як співвідповідача, до участі у справі.

Уточнивши позовні вимоги, посилаючись на те, що відповідачка незаконно утримувала її кошти, внаслідок чого їй було заподіяно збитки, просить стягнути з солідарно з відповідачів на свою користь збитки за період з 26 червня 2013 року по 19 березня 2015 року, а саме 14 385 гривень 85 копійок - індекс інфляції, 2 077 гривень 81 копійка - 3% річних, 71 234 гривні 57 копійок - розмір збитків для придбання іноземної валюти, 6000 гривень витрат на адвокатську допомогу та судовий збір.

Рішенням Подільського районного суду м. Києва 21 квітня 2015 року у задоволенні позову ОСОБА_4 до ОСОБА_5, ОСОБА_6 про відшкодування збитків - відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду представником позивача ОСОБА_2, який діє на підставі довіреності в інтересах ОСОБА_4, подано апеляційну скаргу, в якій він просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким повністю задовольнити позовні вимоги, посилаючись на те, що рішення суду ухвалено з порушенням норм матеріального права.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_2, який діє на підставі довіреності в інтересах ОСОБА_4, підтримав доводи апеляційної скарги.

Представник відповідача ОСОБА_3, яка діє на підставі довіреності в інтересах ОСОБА_5, проти доводів апеляційної скарги заперечувала, посилаючись на законність та обґрунтованість рішення суду.

Відповідачі ОСОБА_5, ОСОБА_6 в судове засідання не з'явилися, про день та час розгляду справи повідомлялися належним чином (а.с.121,122), а тому колегія суддів вважає можливим розглянути справу за їх відсутності у відповідності до вимог ч.2 ст.305 ЦПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 303 ЦПК України, під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши обґрунтованість та законність оскаржуваного рішення в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як убачається з матеріалів справи та встановлено судом, 26 червня 2013 року було укладено правочин у формі розписки щодо попередньої купівлі-продажу земельної ділянки з будівлями за адресою - АДРЕСА_1

Рішенням Подільського районного суду м. Києва від 29 травня 2014 року, яке залишено без змін ухвалою апеляційного суду м. Києва від 12 серпня 2014 року, застосовано до вищезазначеного нікчемного правочину наслідки недійсності правочину та стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 40 750 гривень (а.с. 9-16).

Як убачається зі змісту позовних вимог, позивач ОСОБА_4 звернулася до суду з позовом про стягнення з відповідачів реальних збитків.

Відповідно до ч. 1, 2 ст.22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Статтею 1166 ЦК Українипередбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Отже, відповідальність за завдану шкоду може наставати лише за наявності підстав, до яких законодавець відносить наявність шкоди, протиправну поведінку заподіювача шкоди, причинний зв'язок між шкодою та протиправною поведінкою заподіювача та вину. За відсутності хоча б одного із цих елементів цивільно-правова відповідальність не настає.

Для застосування такого заходу відповідальності як відшкодування шкоди слід встановити як наявність у діях винної особи усіх чотирьох елементів складу цивільного правопорушення (протиправної поведінки), так і ступінь вини у розумінні статті 1193 ЦК України.

Відповідно до вимог ст. 60 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відмовляючи в задоволенні позову в частині відшкодування завданих збитків, судом першої інстанції надано вірну оцінку обставинам справи, оскільки позивачем та його представником не надано жодного доказу на підтвердження причинного зв'язку між протиправною поведінкою відповідачів та сумою, яку позивач просить стягнути як збитки, які б мали підтвердити викладені обставини, оскільки, відповідно до ст. 59 ЦПК України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відмову в задоволенні позовних вимог про відшкодування збитків для придбання валюти, з огляду на наступне.

Відповідно до ст.524 ЦК України, зобов'язання має бути виражене у грошовій одиниці України - гривні.

Сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобов'язання в іноземній валюті.

Згідно ч. 1 ст.533 ЦК України грошове зобов'язання має бути виконане у гривнях.

Як убачається з матеріалів справи, рішенням Подільського районного суду м.Києва від 29 травня 2014 року стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_440 750 гривень.

Оскільки офіційний курс гривні до іноземних валют в різні періоди часу може змінюватися (зростати або падати), однак дана обставина не дає підстави стороні у зобов'язанні пред'являти до іншої сторони додаткові вимоги про стягнення курсової різниці, так як рішенням суду стягнуто суму у гривні, а тому ОСОБА_5 повинна повертати суму коштів у розмірі 40 750 гривень та без перерахунку за офіційним курсом НБУ на день платежу.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог в частині стягнення 3% річних з урахуванням встановленого індексу інфляції, суд першої інстанції вірно виходив з того, що між сторонами виникли зобов'язання, які не є грошовими, оскільки відповідно до судових рішень ОСОБА_5 26 червня 2013 року отримала 40750 гривень як передоплату за земельну ділянку з будівлями площею 4 сотки за адресою: АДРЕСА_1, що по своїй суті було попереднім договором купівлі - продажу, адже розписка містила зобов'язання сторін укласти договір купівлі - продажу 31 серпня 2013 року за ціною 80000 доларів США.

Виходячи з наявних у матеріалах справи та досліджених судом першої інстанції письмових доказів, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про те, що обставини, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими при вирішенні справи, доведені.

Висновки суду щодо наявності підстав для відмови в задоволенні позовних вимог відповідають обставинам справи та положенням матеріального закону.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду та не впливають на їх правильність.

Норми матеріального права відповідно до спірних правовідносин, застосовані правильно.

Порушень норм процесуального права, які призвели б до неправильного вирішення справи, колегією суддів не встановлено.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 ЦПК України суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносини, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, колегія суддів приходить до висновку про законність та обґрунтованість постановленого по даній справі рішення та відсутність підстав для його скасування та задоволення апеляційної скарги.

Керуючись ст. ст. 218, 303, 304, 307, 308, 313-315, 317, 324, 325 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу представника позивача ОСОБА_2, який діє на підставі довіреності в інтересах ОСОБА_4 - відхилити.

Рішення Подільського районного суду м. Києва від 21 квітня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Суддя-доповідач:

Судді: