Справа № 313/322/15-ц
Провадження № 2/313/106/2015
25 березня 2015 року Веселівський районний суд
Головуючого - судді Калабухової О.А.
При секретарі Бадюла В.А.
Прокурора: Демянчука О.Г.
Представника Відділу культури і туризму
Веселівської районної державної
адміністрації Запорізької області: ОСОБА_1
Розглянувши у відкритому засіданні в залі засідань Веселівського районного суду цивільну справу за позовом:
Прокуратура Веселівського району в інтересах Запорізької обласної державної адміністрації до Веселівської районної державної адміністрації ОСОБА_2 про визнання незаконним та скасування розпорядження в частині, визнання недійсним державного акту на право приватної власності на земельну ділянку в частині та повернення земельної ділянки , суд
Прокуратура Веселівського району, яка діє в інтересах Запорізької державної адміністрації звернулась до Веселівського районного суду Запорізької області з позовною заявою про визнання незаконним та скасування розпорядження в частині, визнання недійсним державного акту на право приватної власності на земельну ділянку в частині та повернення земельної ділянки в якій вказує наступне:
В попередньому судовому засіданні було залучено у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог представник Відділу культури та туризму Веселівської районної державної адміністрації Запорізької області ОСОБА_1В не заперечує проти позивних вимог позивача.
Представник Веселівської районної державної адміністрації в Запорізькій області 20.03.2015 року, 25.03.2015 року до судового засідання не зявився. Повідомлений про розгляд справи № 313/322/15-ц за позовом Прокуратури Веселівського району в інтересах Запорізької обласної державної адміністрації до Веселівської районної державної адміністрації та ОСОБА_2 про визнання незаконним та скасування розпорядження в частині, визнання недійсним державного акту на право приватної власності на земельну ділянку в частині та повернення земельної ділянки був повідомлений відповідно до вимог чинного законодавства України. Заяви про розгляд справи за його відсутності, заперечень чи заяви про визнання позовних вимог до Веселівського районного суду Запорізької області - не надавав.
Відповідач ОСОБА_2 20.03.2015 року, 25.03.2015 року у судове засідання до Веселівського районного суду не зявлялась. Про розгляд справи № 313/322/15-ц була повідомлена відповідно до вимог чинного законодавства України. Заяви про розгляд справи без її участі, заперечень чи заяви про визнання позовних вимог до Веселівського районного суду Запорізької області - не надавла. Відповідно до довідки про реєстрацію місця проживання від 25.03.2015 року ОСОБА_2 проживає за адресою, яка вказана у позовній заяві, а саме:Запорізька область, Мелітопольський район, с. Високе, вул. Комсомольська, 3/1.
Відповідно до ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заява про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані не поважними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
В частині 2 ст. 224 ЦПК України вказано, що у разі участі у справі кількох відповідачів заочний розгляд справи можливий у випадку неявки у судове засідання всіх відповідачів.
Ухвалою суду 25 березня 2015 року суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням статті 224 ЦПК України.
Вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд вважає позов підлягає задоволенню з наступних причин:
Статтею 45 ЦПК України передбачено можливість звернення прокурора до суду з метою представництва інтересів громадянина або держави. Відповідно до ст. 14 Конституції України, земля є основним національним багатством, що знаходиться під особливою охороною держави. Порушення у сфері земельних відносин, спричинюють шкоду державі та є підставою для втручання органів прокуратури, у тому числі для звернення з позовами до суду в її інтересах. Прокуратурою Веселівського району проведено перевірку додержання вимог законодавства у сфері охорони культурної спадщини та було встановлено, що що розпорядженням голови Веселівської районної державної адміністрації № 156 від 03.07.2002 року «Про затвердження Схеми поконтурного розподілу земель та передачу земельних ділянок у власність» громадянам власникам сертифікатів на право на земельну частку (пай) затверджено схему поконтурного розподілу земель реформованого КСП «Україна» та передано у власність земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. У подальшому, на підставі вказаного розпорядження 02.08.2002 року ОСОБА_2 видано державний акт на право приватної власності на землю серії ІІ - ЗП № 047266 площею 9,3417 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, який зареєстровано у Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 170. Водночас встановлено, що на зазначеній земельній ділянці знаходиться частина кургану курганного могильника, що складається з 3 курганів, який є обєктом культурної спадщини, археологічною памяткою місцевого значення, охоронний № 3824, яка не виділена у вказаному державному акті на право приватної власності на земельну ділянку серії ІІ - ЗП № 047266 площею 9,3417 га та фактично передано у приватну власність ОСОБА_2. Курган охоронний номер 3824 взято під охорону відповідно до розпорядження Представника Президента України в Запорізькій області № 150 від 02.07.1992 року «Про впорядкування списку памятників історії та культури місцевого значення та затвердження їх охоронних зон». Відповідно до ст.1 Закону України «Про охорону культурної спадщини» (в редакції від 20.02.2002 року) (далі - Закон) об'єкт культурної спадщини - це визначне місце, споруда (витвір), комплекс (ансамбль), їхні частини, пов'язані з ними рухомі предмети, а також території чи водні об'єкти (об'єкти підводної культурної та археологічної спадщини), інші природні, природно-антропогенні або створені людиною об'єкти незалежно від стану збереженості, що донесли до нашого часу цінність з археологічного, естетичного, етнологічного, історичного, архітектурного, мистецького, наукового чи художнього погляду і зберегли свою автентичність. До археологічних обєктів культурної спадщини, згідно з абз. 1 ч. 2 ст. 2 Закону України «Про охорону культурної спадщини», відносяться: городища, кургани, залишки стародавніх поселень, стоянок, укріплень, військових таборів, виробництв, іригаційних споруд, шляхів, могильники, культові місця та споруди, мегаліти, наскельні зображення, ділянки історичного культурного шару, поля давніх битв, рештки життєдіяльності людини, що містяться під водою. Відповідно до інформації, наданої Державною інспекцією сільського господарства в Запорізькій області від 26.02.2015 року № 01-13/508, на території Новоуспенівської сільської ради Веселівського району Запорізької ради знаходиться курганний могильник (НОМЕР_1 від 05.12.1987 року), який розташований за 3 км на південний захід с. Новоуспенівка Веселівського району. Курганний могильник складається з 3 насипів (кургани). Курган являє собою земляний насип округлої форми з рівномірно пологими схилами. Одна частина кургану знаходиться на земельній ділянці громадянина ОСОБА_3, у якого на земельну ділянку є державний акт на право приватної власності, який зареєстровано в Книзі записів державних актів за № 171 від 02 серпня 2002 року на 8,7767 га (для ведення товарного сільськогосподарського виробництва). В вищевказаному державному акті нанесені контури кургану та встановлені обмеження. Громадянин ОСОБА_3 уклав охоронний договір № 13 від 30.05.2013 року. Друга частина кургану знаходиться на земельній ділянці, яка належить гр. ОСОБА_2 на підставі Державного акту на праві приватної власності. Державний акт зареєстровано в Книзі записів державних актів за №170 від 02 серпня 2002 року на 9,342 га (для ведення товарного сільськогосподарського виробництва), але в вищевказаному державному акті не нанесено контури кургану та не встановлено обмеження. Висота кургану становить 2,5 м, площа 0,2844 га, охоронна зона 5 м. Верхівка кургану задернована, схили та охоронна зона на момент огляду піддаються сільськогосподарській обробці шляхом розорювання. Громадянка ОСОБА_2 охоронний договір не укладала. Курганний могильник, охоронний номер 3824, розташований на території Новоуспенівської сільської ради Веселівського району, частина якого передана у приватну власність ОСОБА_2, згідно з паспортом обєкта, являє собою 3 земляні насипи висотою від 0,5 до 2,5 метрів, діаметрами від 16 до 40 метрів - є археологічною памяткою на земельній ділянці історико культурного призначення.
Частиною 2 ст.17 Закону України «Про охорону культурної спадщини», передбачено, що усі пам'ятки археології, в тому числі ті, що знаходяться під водою, включаючи пов'язані з ними рухомі предмети, є державною власністю. Згідно з ч. 5 ст. 17 Закону України «Про охорону культурної спадщини», на яких розташовані пам'ятки археології, перебувають у державній власності або вилучаються (викуповуються) у державну власність в установленому законом порядку, за винятком земельних ділянок, на яких розташовуються пам'ятки археології - поля давніх битв.
Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Відповідно до ч. 1 ст. 21 ЦК України суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси. Згідно з ч. 1 ст. 43 Закону України «Про місцеві державні адміністрації» акти місцевих державних адміністрацій, що суперечать Конституції України, законам України, рішенням Конституційного Суду України, актам Президента України та Кабінету Міністрів України або інтересам територіальних громад чи окремих громадян, можуть бути оскаржені до органу виконавчої влади вищого рівня або до суду. Частиною 5 ст. 122 Земельного кодексу України визначено, що обласні державні адміністрації на їхній території передають земельні ділянки із земель державної власності, крім випадків, визначених законом, у власність або у користування у межах міст обласного значення та за межами населених пунктів, а також земельні ділянки, що не входять до складу певного району, або у випадках, коли районна державна адміністрація не утворена, для всіх потреб.
З огляду на вказане, органом, уповноваженим державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах є Запорізька обласна державна адміністрація.
Також підлягає визнанню недійсним державний акт серії ІI - ЗП № 047266 на право приватної власності на землю площею 9,3417 га, який є правовстановлюючим документом та виданий на підставі розпорядження відповідного органу влади.
Згідно з ч. 1 ст. 203 Цивільного кодексу України передбачено, що зміст правочину не може суперечити Цивільному кодексу України, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства. Відповідно до ч. 1 ст. 215 Цивільного кодексу України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.
Вимога про визнання недійсним державного акта на право приватної власності на земельну ділянку є похідною й залежить від доведеності незаконності рішення органу державної влади, на підставі якого видано оспорюванні державні акти.
Таким чином, державний акт на право приватної власності на землю серії ІI - ЗП № 047266 виданий 02.08.2002 року ОСОБА_2 на підставі незаконного розпорядження є підставою для визнання його недійсним в частині передачі земельної ділянки історико культурного призначення площею 0,2844 га, на якій розташовано частину кургану курганного могильника, охоронний № 3824.
Частиною 1 статті 19 Земельного кодексу України (в редакції від 01.01.2002, діючій на момент видачі ОСОБА_2 державного акту серії ІІ - ЗП № 047266) (далі - Кодекс) передбачено, що землі України за основним цільовим призначенням поділяються на землі сільськогосподарського призначення; землі житлової та громадської забудови; землі природно-заповідного та іншого природоохоронного призначення; землі оздоровчого призначення; землі рекреаційного призначення; землі історико-культурного призначення; землі лісового фонду; землі водного фонду; землі промисловості, транспорту, зв'язку, енергетики, оборони та іншого призначення. Відповідно до п. б ч. 1 ст. 53 Земельного кодексу України до земель історико-культурного призначення належать землі на яких розташовані городища, кургани, давні поховання, пам'ятні скульптури та мегаліти, наскальні зображення, поля давніх битв, залишки фортець, військових таборів, поселень і стоянок, ділянки історичного культурного шару укріплень, виробництв, каналів, шляхів. Також, відповідно до ст. 54 Земельного кодексу України землі історико-культурного призначення можуть перебувати у державній, комунальній та приватній власності. Навколо історико-культурних заповідників, історико-культурних заповідних територій, музеїв просто неба, меморіальних музеїв-садиб, пам'яток культурної спадщини, їх комплексів (ансамблів) встановлюються зони охорони пам'яток із забороною діяльності, що шкідливо впливає або може вплинути на додержання режиму використання таких земель. Порядок використання земель історико-культурного призначення визначається законом. Частиною 2 статті 17 Закону України «Про охорону культурної спадщини» встановлено, що усі пам'ятки археології, в тому числі ті, що знаходяться під водою, включаючи пов'язані з ними рухомі предмети, є державною власністю.
Згідно з актом обстеження технічного стану памяток археології (курганів № 3803, 3815 та курганних могильників № 3800, 3824), складеного 18.02.2015 року начальником відділу культури та туризму Веселівської РДА ОСОБА_1, курганний могильник охоронний номер 3824, розташований за 3 км на південний захід від с. Новоуспенівка Новоуспенівської сільської ради Веселівського району. Курганний могильник складається з 3 насипів та знаходиться на земельних ділянках трьох землевласників. Частина кургану курганного могильника знаходиться на земельній ділянці ОСОБА_2 та представляє собою земляний насип висотою 2 м та орієнтовною площею 0,29 га. Верхівка кургану задернована. Поли кургану піддаються розорюванню. Охоронна зона (5 метрів) не витримується. Охоронний знак відсутній.
Відповідно до звіту з незалежної оцінки обєкта культурної спадщини памятки археології частини кургану № 2 площею 0,2844 га, що входить до складу курганного могильника, охоронний № 3824 ділянка № 040, складеного експертом по оцінці нерухомості, у тому числі земельних ділянок ОСОБА_4, станом на 19.02.2015 року грошова оцінка частини кургану № 2 курганного могильника № 3824 складає 2037359,71 грн.
Згідно зі ст. 387 ЦК України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним. Відповідно до ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно без достатньої правової підстави, зобов'язана повернути це майно. Особа зобов'язана повернути майно й тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави ЦК України застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Положення цієї глави застосовуються також до вимог про витребування майна власником із чужого незаконного володіння.
Зважаючи на викладене, земельна ділянка історико культурного призначення, на якій розташовано частину кургану курганного могильника охоронний номер 3824 підлягає витребуванню у ОСОБА_2 та поверненню її власнику державі в особі Запорізької обласної державної адміністрації.
Відповідно до ст. 71 ЦК Української РСР від 18.07.1963 загальний строк для захисту права за позовом особи, право якої порушено (позовна давність), встановлюється в три роки. Пунктом 6 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України від 01.01.2004 встановлено, що правила Цивільного кодексу України про позовну давність застосовуються до позовів, строк пред'явлення яких, встановлений законодавством, що діяло раніше, не сплив до набрання чинності цим Кодексом.
Таким чином, строк позовної давності для оскарження розпорядження голови Веселівської районної державної адміністрації № 156 від 03.07.2002 року «Про затвердження Схеми поконтурного розподілу земель та передачу земельних ділянок у власність» сплинув.
Однак, про наявність оспорюваного розпорядження голови Веселівської районної державної адміністрації та виданого на його підставі державного акту на право приватної власності на землю серії ІI - ЗП № 047266 від 02.08.2002 площею 9,3417 га з розташованою на ній частиною кургану курганного могильника охоронний номер 3824 прокуратурі району стало відомо лише при зясуванні стану законності з указаних питань у січні 2015 року. Таким чином, прокуратурою Веселівського району пропущено строк позовної давності на звернення з позовом про визнання незаконним розпорядження голови Веселівської районної державної адміністрації № 156 від 03.07.2002 року та виданого на його підставі державного акту на право приватної власності на землю серії ІI - ЗП № 047266 від 02.08.2002 площею 9,3417 га з поважних причин. Відповідно до ч. 1 ст. 114 ЦПК України позови, що виникають з приводу нерухомого майна, пред'являються за місцезнаходженням майна або основної його частини.
У звязку із тим, що земельна ділянка, на якій розташована частина кургану курганного могильника охоронний номер 3824, знаходиться на території Веселівського району Запорізької області, позов предявляється до Веселівського районного суду.
Відповідно до ст.5 п.7,15 Закону України " Про судовий збір " від сплати судового збору звільняються " державні органи, підприємства ... " "органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування за подання позовів щодо спорів, пов'язаних з відчуженням земельних ділянок, інших об'єктів нерухомого майна, що на них розміщені, які перебувають у приватній власності, для суспільних потреб чи з мотивів суспільної необхідності.
Відповідно до ст.82 ч.3 ЦПК України суд враховуючи майновий стан сторони може звільнити від сплати судового збору сторону.
На підставі викладеного, керуючись ст. 14, 19 Конституції України, ст. 1, 2, 17 Закону України «Про охорону культурної спадщини», ст. 43 Закону України «Про місцеві державні адміністрації», ст. 5 Закону України «Про судовий збір», ст. 19, 53, 54, 122 Земельного кодексу України, ст. 21, 203, 215, 387, 1212 ЦК України, ст. 10, 11, 45, 82, 114, 208-210, 224 ЦПК України, суд
Позов Прокуратура Веселівського району в інтересах Запорізької обласної державної адміністрації до Веселівської районної державної адміністрації ОСОБА_2 про визнання незаконним та скасування розпорядження в частині, визнання недійсним державного акту на право приватної власності на земельну ділянку в частині та повернення земельної ділянки - задовольнити.
Визнати недійсним державний акт серії ІI - ЗП № 047266, виданий 02.08.2002 році ОСОБА_2 на право приватної власності на землю площею 9,3417 га в частині передачі земельної ділянки історико культурного призначення площею 0,2844 га, на якій розташовано частину кургану курганного могильника, охоронний № 3824.
Витребувати у ОСОБА_2 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2, вул. Комсомольська, 3/1, с. Високе, Мелітопольський район, Запорізька область) на користь держави в особі Запорізької обласної державної адміністрації земельну ділянку, розташовану на території Новоуспенівської сільської ради Веселівського району Запорізької області, на якій розміщено частину кургану курганного могильника, охоронний № 3824 площею 0,2844 га, грошова оцінка якого складає 2037359,71 грн., межі та координати якого визначені на кадастровому плані.
Судові витрати вирішити в порядку ч.3 ст.82 ЦПК України, звільнити сторони від оплати.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Запорізького апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення.

Суддя

Веселівського районного суду

Запорізької області ОСОБА_5

25.03.2015