Єдиний унікальний номер 223/802/14-ц Номер провадження 22-ц/775/295/2015
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 серпня 2015 року

Апеляційний суд Донецької області в складі:

головуючого - Канурної О.Д.,

суддів - Маширо О.П., Соломахи Л.І.

при секретарі - Коваленко О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Артемівську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Вугледарського міського суду Донецької області від 04 березня 2015 року,-

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Вугледарського міського суду Донецької області від 04 березня 2015 року позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів задоволені частково.

Стягнуто з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м. Вугледар Донецької області, ідентифікаційний код НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженки м. Донецьк Донецької області аліменти на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5, в розмірі 1000 грн. 00 коп. щомісячно, починаючи з 28 листопада 2014 року і до повноліття дитини.

Допущено негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів в розмірі суми платежу за один місяць.

Стягнуто з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м. Вугледар Донецької області, ідентифікаційний код НОМЕР_1, на користь держави судовий збір в сумі 243 грн. 60 коп.

З вказаним рішенням суду не погодилася позивач ОСОБА_1 і оскаржила його в апеляційному порядку. В обґрунтування апеляційної скарги посилається на порушення судом першої інстанції при ухваленні рішення норм матеріального і процесуального права. Просить апеляційний суд відмінити рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, на її користь аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5, в твердій грошовій сумі у розмірі 5000 грн. щомісячно, починаючи з 28 листопада 2014 року.

В судове засідання апеляційного суду позивач ОСОБА_1 не з'явилася, хоча своєчасно і належним чином була повідомлена про час і місце розгляду справи, що підтверджується телефонограмою, зареєстрованою в журналі телефонограм № 3 за №206 (а.с. 83), надала до суду письмову заяву про розгляд справи в її відсутність.

В судове засідання апеляційного суду відповідач ОСОБА_2 не з'явився, хоча своєчасно і належним чином був повідомлений про час і місце розгляду справи, що підтверджується телефонограмою, зареєстрованою в журналі телефонограм № 3 за №205 (а.с. 82).

Заслухавши суддю - доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_1 задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Частиною 1 ст. 308 ЦПК України передбачено, що апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Статтею 180 СК України передбачено, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до частини 1 статті 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує:

1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини;

2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів;

3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;

4) інші обставини, що мають істотне значення.

Частиною 2 вищевказаної статті передбачено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу.

Відповідно до пункту 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного Кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15.05.2006 року, розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК. При цьому необхідно мати на увазі, що зміна законодавства в частині визначення мінімального розміру аліментів на одну дитину не є підставою для перегляду постановлених раніше судових рішень про їх стягнення. Що ж до максимального розміру аліментів, які стягуються з боржника, то відповідно до ч. 3 ст. 70 Закону України від 21 квітня 1999 року № 606-XIV "Про виконавче провадження» він не повинен перевищувати 50 відсотків заробітної плати цієї особи.

Згідно з частиною 1 статті 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Судом першої інстанції встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 1 вересня 2007 року по 20 листопада 2014 року. Від шлюбу сторони мають малолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5.

Заробітна плата позивача з червня 2014 року по листопад 2014 року складає 20700 грн. Відповідач зареєстрований як фізична особа-підприємець з 13 червня 2007 року та займається торгівлею. Відповідно до Книги обліку доходів фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 його добова виручка починаючи з 19 вересня 2014 року по 27 листопада 2014 року складає від 1025 грн. до 5793 грн. Інших даних про дохід сторони суду не надали. Сума виручки від реалізації товару за 2014 рік фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 склала 588898 грн. Сума заробітку для нарахування пенсії відповідача за звітний 2013 рік складає 13835 грн. Витрати на утримання магазину «Карапуз» за листопад 2014 року склали 4126,28 грн.

Частиною 1 статті 184 СК України передбачено, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Задовольняючи частково позовні вимоги позивача, суд першої інстанції виходив з того, що сума аліментів, яку просила стягнути позивач, є перебільшеною, оскільки чистий прибуток без проведення судово-бухгалтерської експертизи встановити не можливо, а сторони таке клопотання не заявляли. Крім того, відповідачу потрібно сплатити кошти на утримання магазину та інші витрати на заняття підприємницької діяльності.

Апеляційний суд погоджується з вказаним висновком, оскільки частиною 1 статті 60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 про те, що відповідач має дохід 45000 грн. на місяць є недоведеними, оскільки спростовуються матеріалами справи.

Доводи апеляційної скарги позивача про те, що суд першої інстанції при ухваленні рішення порушив норми ст.ст. 211 213, 214 ЦПК України є необгрунтованими, оскільки суд першої інстанції повно та всебічно розглянув справу, правильно встановив обставини справи та відповідні їм правовідносини, наданим доказам дав правильну правову оцінку і обґрунтовано у відповідності з вимогами матеріального і процесуального права дійшов до висновку про часткове задоволення позову.

Наведені в апеляційній скарзі доводи висновків суду не спростовують.

Ніяких нових обставин, які не були предметом дослідження в суді першої інстанції та давали б підстави для проведення апеляційним судом переоцінки, зробленої судом першої інстанції, в апеляційному суді не наведено та нових доказів не надано.

Порушень норм процесуального права, які б призвели до неправильного вирішення справи та є безумовними для скасування чи зміни рішення, у справі не встановлено.

На підставі вищевикладеного, апеляційний суд вважає, що підстав для скасування рішення Вугледарського міського суду Донецької області від 04 березня 2015 року і задоволення апеляційної скарги ОСОБА_1 немає.

Керуючись ст.ст. 308, 315 ЦПК України, апеляційний суд

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Вугледарського міського суду Донецької області від 04 березня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили

Судді