Справа №295/2049/15-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.06.2015 року м. Житомир

Богунський районний суд м. Житомира

в складі : головуючого судді Лєдньова Д.М.

при секретарі Зубрицькій Т.Л.

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, які діють в інтересах неповнолітніх ОСОБА_4, ОСОБА_5, про усунення перешкод в користуванні власністю шляхом виселення,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом, де зазначив, що рішенням Богунського районного суду м. Житомира від 29.08.2011 року ОСОБА_2 та ОСОБА_3 зобов»язані повернути ОСОБА_1 квартиру АДРЕСА_1.

Відповідачі ухиляються від виконання рішення суду, продовжують проживати в зазначеній квартирі.

Посилаючись на перешкоди в реалізації прав як власника, позивач просить усунути перешкоди у користуванні та розпорядженні майном, виселити ОСОБА_2, ОСОБА_3 з неповнолітніми ОСОБА_4, ОСОБА_5.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, вказав на те, що постановою державного виконавця відмовлено у відкритті виконавчого провадження за виконавчим листом 2-488/11, відповідно до якого відповідачів зобов»язано повернути ОСОБА_1 квартиру АДРЕСА_1.

Представник відповідачів заперечував щодо задоволення позову, вказав на те, що позивачем обрано невірний спосіб захисту порушеного права. Так, на думку представника, спірні правовідносини слід врегульовувати Законом України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні».

Заслухавши пояснення учасників, дослідивши матеріали справи, суд встановив.

Рішенням Богунсього районного суду м. Житомира від 29.08.2011 року визнано недійсним договір дарування квартири АДРЕСА_2 від 23.11.2009 року, укладений між ОСОБА_6 та ОСОБА_7; визнано недійсним договір купівлі-продажу від 29.12.2009 року квартири АДРЕСА_2, укладений між ОСОБА_7 та ОСОБА_3, ОСОБА_2; зобов»язано ОСОБА_2 та ОСОБА_3 повернути ОСОБА_1 квартиру АДРЕСА_2; зобов»язано ОСОБА_7 повернути ОСОБА_2, ОСОБА_3 сплачені 200861,64 грн.

Рішенням Апеляційного суду Житомирської області від 30.11.2011 року рішення суду першої інстанції в частині вимог про визнання недійсним договору купівлі-продажу скасоване, в задоволенні даної вимоги відмовлено з мотивів необхідності застосування положень ст. 388 ЦК України як право на витребування майна з чужого незаконного володіння, з резолютивної частини виключено висновок про зобов»язання ОСОБА_7 повернути ОСОБА_2, ОСОБА_3 сплачені 200861,64 грн.

Рішенням Богунського районного суду м. Житомира від 31.05.2012 року задоволено позов ОСОБА_2, ОСОБА_3, на користь позивачів з відповідача ОСОБА_7 стягнуто 201 411 грн.

В судовому засіданні досліджено також постанову державного виконавця про відмову у відкритті виконавчого провадження від 27.02.2012 року. Підставою прийнятого рішення є відсутність визначеного способу та порядку виконання рішення суду.

Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Положеннями ст. 16 ЦК України визначено способи поновлення порушеного або невизначного права.

Вибір способу захисту права належить позивачу.

В судовому засіданні учасники не заперечували, що з моменту винесення рішення, яким у відповідачів витребувано спірне майно, останні продовжують проживати за відповідною адресою.

Приймаючи до уваги, що позивачу як власнику майна чиняться перешкоди в реалізації його прав, водночас, захист в інший шлях є неможливим, зокрема постанова державного виконавця про відмову у відкритті виконавчого провадження від 27.02.2012 року не є оскарженою, строк подачі скарги на дії державного виконавця минув, суд вважає необхідним поновити порушене право позивача - усунути перешкоди у користуванні майном квартири АДРЕСА_2, шляхом виселення з вказаного помешкання ОСОБА_2, ОСОБА_3 з неповнолітніми ОСОБА_4, ОСОБА_5.

З приводу зауважень представника відповідачів про необхідність застосування положень Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», суд зауважує, що вказаний нормативний акт пов»язаний з питанням зняття з реєстрації місця проживання осіб. З наявного спору між учасниками вбачається, що перешкоди чиняться у зв»язку з фактичним проживанням в помешканні.

Враховуючи вищенаведене, позов підлягає до задоволення.

У відповідності до вимог ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідачів сплачений судовий збір в сумі 243,60 грн.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 212-215 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Усунути перешкоди у користуванні ОСОБА_1 належним на праві власності майном квартири АДРЕСА_2 шляхом виселення з вказаного помешкання ОСОБА_2, ОСОБА_3 з неповнолітніми ОСОБА_4, ОСОБА_5.

Стягнути з ОСОБА_2, ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 121,8 грн. з кожного.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Житомирської області через Богунський районний суд міста Житомира шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя: