справа № 166/67/15-ц
провадження № 6/166/78/15
УХВАЛА

іменем України

17 червня 2015 року смт.Ратне

Ратнівський районний суд Волинської області в складі

головуючої - судді Фазан О.З.,

за участю секретаря Приймачук О.М.,

розглянувши подання начальника відділу державної виконавчої служби Ратнівського районного управління юстиції у Волинській області (далі - ВДВС) ОСОБА_1 про тимчасове обмеження ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України,

встановив :

16.06.2015 року ВДВС звернувся до суду з поданням у якому просить винести ухвалу про тимчасове обмеження ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України до виконання ним зобовязання боргу в розмірі 243,60 гривень .

Подання мотивовано тим, що на виконанні у ВДВС Ратнівського управління юстиції перебуває виконавчий лист про стягнення з ОСОБА_2 на користь держави судового збору .

25.03.2015 року винесено постанову про відкриття виконавчого провадження 02.03.2015 року.

Боржнику направлено копію постанови про відкриття виконавчого провадження рекомендованим листом та запропоновано самостійно виконати вказану постанову у встановлений строк та повідомити відділ про виконання у добровільному порядку . Крім того зобовязано письмово повідомити про свої доходи та майно , у тому числі про майно, яким вона володіє спільно з іншими особами, про рахунки у банках чи інших фінансових установах , що боржником не виконано.

Окрім того, Головний центр обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України надав інформацію, що ОСОБА_2 неодноразово виїзжає за межі України.

Враховуючи узагальнення Верховного Суду України щодо вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України від 01.02.2013 року,вважає, що боржник з наведених підстав ухиляється від виконання зобовязань, покладених на нього рішенням.

З подання начальника ВДВС Ратнівського РУЮ вбачається, що просить провести розгляд подання без участі представника ВДВС Ратнівськорго РУЮ відповідно до ч. 2 ст. 158 ЦПК України.

Дослідивши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що подання слід задовольнити з таких підстав.

Відповідно до ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

У силу ст. 2 протоколу № 4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод ( ратифікований Законом України 11 вересня 1997 року ) та ст. 17 Закону УКраїни " Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" , заходи щодо обмеження свободи пересування повинні бути достатньо виправдані суспільними інтересами в демократичному суспільстві.

Відповідно до п.п.2, 5 ч.1 ст.6 Закону України Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадян України громадянинові України, який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон у випадках, якщо діють неврегульовані аліментні, договірні чи інші невиконані зобовязання або ж він ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням, - до виконання зобовязань.

Згідно п.18 ч.3 ст.11 Закону України Про виконавче провадження державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобовязань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника фізичної особи або керівника боржника юридичної особи за межі України до виконання зобовязань за рішенням.

У силу ч.1 ст.377-1 ЦПК України питання про тимчасове обмеження боржника - фізичної особи або керівника боржника юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судового рішення та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця, погодженим з начальником відділу державної виконавчої служби.

Аналіз даних правових норм дає можливість зробити висновок про те, що тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України є винятковим заходом обмеження особистої свободи фізичної особи, який застосовується лише при наявності достатніх на це підстав.

Згідно ч.ч.1, 4 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказування не може грунтуватися на припущеннях.

Судом установлено, що на виконанні у ВДВС Ратнівського районного управління юстиції знаходиться виконавчий лист по справі № 166/67/15-Ц Ратнівського районного суду Волинської області, виданого 16.02.2015 року про стягнення з ОСОБА_2 на користь держави судового збору в розмірі 243,60 гривень.

По даному виконавчому листу винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВДВС Ратнівського районного управління юстиції 25 березня 2015 року, де встановлено строк для добровільного виконання боргу до 01 квітня 2015 року.

Відповідно до ч. 6 ст. 12 Закону України " Про виконавче провадження " боржник зобов'язаний, зокрема, своєчасно з'являтися за вимогами державного виконавця , надавати у строк, установлений державним виконавцем, достовірні відомості про свої доходи та майно, у тому числі про майно, яким він володіє спільно з іншими особами , про рахунки у банках чи інших фінансових установах.

25.03.2015 року боржнику ОСОБА_2 направлено постанову про відкриття виконавчого провадження та зобовязано повідомити протягом трьох робочих днів письмово про повне або часткове самостійне виконання рішення , достовірні відомості про свої доходи та майно , про рахунки у банках чи інших фінансових установах , про зміну місця прживання чи перебування, що стверджено доданим викликом № 03-27/1561 від 25.03.2015 року , квитанцією від 25.03.2015 року № 3181 ЦПЗ№ 3 ВПЗ Ратне, роздруківкою про отримання особисто боржником листа.

Відповідно до інформації Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України боржник ОСОБА_2 неодноразово протягом 2014 року виїзжав за межі України та вїжджав до України згідно паспорта АС 050209.

Отже, враховуючи , що ОСОБА_2 не зявляється на виклики, зобовязання не виконує, у встановлений державним виконавцем строк, неодноразово перетинав державний кордон України - виїзжав за межі України та вїжджав до України, , а тому суд приходить до глибокого переконання задовольнити клопотання тому, що наведені факти достовірно вказують на цілеспрямоване ухилення боржника від виконання обовязків по рішенню суду щодо сплати коштів на користь держави .

Керуючись ст.ст.14, 60, 217, 377-1 ЦПК України, ст.6 Закону України Про порядок виїзду з України та виїзду в Україну громадян України, ст.11, ст.12 Закону України Про виконавче провадження , суд

ухвалив:

Подання задовольнити.

Встановити тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України до виконання грошових зобовязань відносно громадянина України ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1, адреса мешкання ІНФОРМАЦІЯ_2.

Виконання ухвали суду покласти на Державну прикордонну службу України.

Копію даної ухвали надіслати до ВДВС Ратнівського районного управління юстиції для подальшого скерування та виконання адміністрацією Державної прикордонної служби України.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Волинської області через Ратнівський районний суд шляхом подачі в пяти денний строк з дня проголошення ухвали апеляційних скарг, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засідання під час її проголошення, - у цей же строк з дня отримання копії ухвали.

Головуюча - підпис

З оригіналом згідно

Суддя Ратнівського

районного суду ОСОБА_3