Справа № 761/1349/15-ц
Провадження № 6/761/205/2015
У Х В А Л А

11 лютого 2015 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді: Волошина В.О.

при секретарі: Криворучко К.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Шевченківського районного суду м. Києва заяву Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» про поновлення строку для пред'явлення виконавчого листа до виконання по справі за позовом Відкритого акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра», в особі філії ВАТ КБ «Надра» Київське регіональне управління, до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором кредиту, -

в с т а н о в и в:

Заочним рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 14 жовтня 2010р. позов ВАТ «КБ «Надра», в особі філії ВАТ КБ «Надра» Київське регіональне управління, до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором кредиту було задоволено та стягнуто солідарно з ОСОБА_1, ОСОБА_2 на користь ВАТ КБ «Надра» заборгованості в сумі 1998115,16 грн., судові витрати по сплаті судового збору в сумі 1700,0 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 120,0 грн., а всього загальною сумою 1999935,16 грн.

В січні 2015р. заявник ПАТ «КБ «Надра» звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з заявою про виправлення описки у виконавчому листі та поновлення строку для пред'явлення виконавчого листа до виконання по справі за позовом ВАТ «КБ «Надра», в особі філії ВАТ КБ «Надра» Київське регіональне управління, до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором кредиту.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 16 січня 2015р. було виділено в окреме самостійне провадження вимогу ПАТ «КБ «Надра» про поновлення строку для пред'явлення виконавчого листа до виконання по справі за позовом ВАТ «КБ «Надра», в особі філії ВАТ КБ «Надра» Київське регіональне управління, до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором кредиту.

В обґрунтування вимоги про поновлення строку для пред'явлення виконавчого документу до виконання, сторона заявника зазначала, що постановами державного виконавця від 24 липня 2013р. та 10 вересня 2014р. було відмовлено у відкритті провадження на підставі п. 6) ч. 1 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження». Враховуючи, що після виправлення помилки, сторона позивача має намір пред'явити виконавчий лист, виданий Шевченківським районним судом м. Києва 18 грудня 2012р. по справі №2-13048/10 про стягнення з боржника ОСОБА_1 на користь ВАТ КБ «Надра» заборгованості в сумі 1998115,16 грн., судові витрати по сплаті судового збору в сумі 1700,0 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 120,0 грн., а всього загальною сумою 1999935,16 грн., до виконання, так як рішення суду не виконане, а тому просила поновити строк для повторного пред'явлення зазначеного виконавчого листа до виконання.

Учасники процесу в судове засідання не з'явилися, про час та місце судового розгляду оповіщались у встановленому законом порядку, поважності причин неявки суду повідомлено не було, при цьому, враховуючи положення ч. 2 ст. 371 ЦПК України, суд вважає за можливе розглядати заяву у відсутність учасників процесу, так як їх неявка не є перешкодою для вирішення питання про поновлення пропущеного строку.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що дана заява підлягає задоволенню виходячи із наступного.

Згідно із ч. 2 ст. 24 Закону України «Про виконавче провадження» стягувач, який пропустив строк пред'явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення строку пред'явлення до суду, який видав виконавчий документ, або до суду за місцем виконання.

Відповідно до ст. 371 ЦПК України стягувачам, які пропустили строк для пред'явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

Як вбачається з матеріалів справи, заочне рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 14 жовтня 2010р. у цивільній справі №2-13048/10 за позовом ВАТ «КБ «Надра», в особі філії ВАТ КБ «Надра» Київське регіональне управління, до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором кредиту, набрало законної сили 17 січня 2011р.

18 грудня 2012р. сторона стягувача отримала виконавчий лист на примусове виконання зазначеного рішення суду та пред'явила його до виконання.

Як вбачається з відмітки на виконавчому листі, виданому Шевченківським районним судом м. Києва 18 грудня 2012р. по справі №2-13048/10 про стягнення з боржника ОСОБА_1 на користь ВАТ КБ «Надра» заборгованості в сумі 1998115,16 грн., судові витрати по сплаті судового збору в сумі 1700,0 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 120,0 грн., а всього загальною сумою 1999935,16 грн., його було повернуто 30 травня 2013р. на підставі п.2) ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження», 24 липня 2013р. на підставі п.8) ч. 1 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження» та 10 вересня 2013р. на підставі п.6) ч. 1 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження».

Згідно ч. 5 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених цією статтею, не позбавляє його права повторно пред'явити виконавчий документ до виконання протягом строків, встановлених статтею 22 цього Закону.

Частиною 3 ст. 23 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що у разі повернення виконавчого документа стягувачу у зв'язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення строк пред'явлення виконавчого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення, а в разі повернення виконавчого документа у зв'язку із встановленою законом забороною щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, а також проведення інших виконавчих дій стосовно боржника, - з моменту закінчення дії відповідної заборони.

Відповідно до ч. 1 ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (надалі «Конвенція») та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до ст. 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Сферою регулювання ст. 6 Конвенції є також виконання судового рішення. Зокрема Європейський суд з прав людини зазначає, що п. 1 ст. 6 Конвенції («Право на справедливий суд») гарантує кожному право на звернення до суду з позовом щодо будь-яких його цивільних прав та обов'язків. Таким чином, ця стаття проголошує право на доступ до суду, тобто право подати до суду позов з цивільно-правових питань. Однак, це право було б ілюзорним, якби правова система договірної держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов'язкову силу, не виконувалося на шкоду одній із сторін. Важко собі навіть уявити, щоб стаття 6 Конвенції детально описувала процесуальні гарантії, які надаються сторонам у спорі, а саме: справедливий, публічний і швидкий розгляд, - і водночас не передбачала виконання судових рішень. Якщо вбачати у статті 6 тільки проголошення доступу до судового органу та права на судове провадження, то це могло б породжувати ситуації, що суперечать принципу верховенства права, який договірні держави зобов'язалися поважати, ратифікуючи Конвенцію.

Виконавче провадження є завершальною стадією судового провадження.

В рішенні Європейського суду «Горнсбі проти Греції» від 10.03.1997 (п. 40) зазначено, що для цілей статті 6 Конвенції виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина «суду».

Щодо поновлення процесуальних строків національними судами Європейський суд з прав людини зазначив, що право на суд одним із аспектів якого є право доступу до суду (рішення у справі «Голдер проти Сполученого Королівства» від 21.02.1975 п. 36) не є абсолютним, воно може бути обмеженим, особливо щодо умов прийнятності скарги. Однак право доступу до суду не може бути обмежено таким чином або у такій мірі, що буде порушена сама його сутність. Ці обмеження повинні мати законну мету та бути пропорційними між використаними засобами та досягнутими цілями (рішення у справі «Герін проти Франції» від 29.07.1998, п. 37).

З огляду на вищезазначене та враховуючи, що строк для повторного пред'явлення виконавчого листа, виданому Шевченківським районним судом м. Києва 18 грудня 2012р. по справі №2-13048/10 про стягнення з боржника ОСОБА_1 на користь ВАТ КБ «Надра» заборгованості в сумі 1998115,16 грн., судові витрати по сплаті судового збору в сумі 1700,0 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 120,0 грн., а всього загальною сумою 1999935,16 грн., закінчився, рішення суду не виконане, суд вважає, що пропущений строк для пред'явлення даного виконавчого документу до виконання може бути поновлено.

Керуючись ст. 209, 210, 293, 294, 371 ЦПК України; ст. 23, 24, 47 Закону України «Про виконавче провадження», суд, -

у х в а л и в :

Заяву Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» про поновлення строку для пред'явлення виконавчого листа до виконання по справі за позовом Відкритого акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра», в особі філії ВАТ КБ «Надра» Київське регіональне управління, до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором кредиту - задовольнити.

Поновити Публічному акціонерному товариству «Комерційний банк «Надра» пропущений строк для пред'явлення виконавчого листа до виконання, виданого Шевченківським районним судом м. Києва 18 грудня 2012р. по справі №2-13048/10 про стягнення з боржника ОСОБА_1 на користь ВАТ КБ «Надра» заборгованості в сумі 1998115,16 грн., судові витрати по сплаті судового збору в сумі 1700,0 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 120,0 грн., а всього загальною сумою 1999935,16 грн.

Ухвалу суду може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва через Шевченківський районний суд м. Києва шляхом подання апеляційної скарги, протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення зазначених вище строків, або після перегляду ухвали в апеляційному порядку, якщо її не скасовано.

Суддя: