АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Апел. провадження №22-796/5523/2015 Доповідач- Слободянюк С.В.
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
09 червня 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва в складі:
головуючого судді: Слободянюк С.В.,
суддів: Корчевного Г.В., Крижанівської Г.В.,
при секретарі: Трофименко О.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , який діє в інтересах ОСОБА_2 , на рішення Дарницького районного суду м.Києва від 30 січня 2015 року за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Україна» до ОСОБА_3 про стягнення суми страхового відшкодування в порядку регресу,
В с т а н о в и л а:
У липні 2014 року Приватне акціонерне товариство (далі ПрАТ) «Страхова компанія «Україна» звернулась в суд з позовом до ОСОБА_4 , в якому просили стягнути суму сплаченого страхового відшкодування у розмірі 12 431,28 грн. та судовий збір 243,60 грн.
Рішенням Дарницького районного суду м.Києва від 30 січня 2015 року позов задоволено.
На рішення суду першої інстанції ОСОБА_1 , діючи в інтересах ОСОБА_3 (довіреність від 17 жовтня 2014 року а.с.52), подав апеляційну скаргу, в якій, з посиланням на невідповідність висновків суду першої інстанції обставинам справи, ставить питання про скасування оскаржуваного рішення, ухвалення нового про відмову у позові, поклавши судові витрати на позивача.
Справу розглянуто без участі ОСОБА_3 та його представника ОСОБА_1 .
Представник відповідача Проходи Ю.В. про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про що свідчить поштове зворотне відправлення від 25 квітня 2015 року.
Відповідно до положення ч.5 ст.76 ЦПК України вручення судової повістки представникові особи, яка бере участь у справі, вважається врученням повістки і цій особі.
В судовому засіданні представник ПрАТ «Страхова компанія «Україна» - Бойко А.В. апеляційну скаргу не визнав.
Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення колегія суддів, дійшла висновку про відхилення - скарги з таких підстав.
Як вбачається з матеріалів справи, 18 вересня 2010 року на АДРЕСА_1 з вини водія ОСОБА_5 (зміна прізвища відповідно до свідоцтва про зміну прізвища актовий запис № 175 від 08 листопада 2013 року на прізвище « ОСОБА_6 » а.с.53), який керував автомобілем марки Фольксваген державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , сталася дорожньо-транспортна пригода (ДТП), внаслідок якої пошкоджено автомобіль марки «Мазда» державний реєстраційний номер НОМЕР_2 (власник військова частина НОМЕР_3 ), яким керував водій ОСОБА_7 .
Відповідно до постанови Оболонського районного суду м.Києва від 23 липня 2012 року винним у даному ДТП визнано водія ОСОБА_5 , який під час керування автомобілем Фольксваген державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , порушив вимоги п.п.10.3,13.1 Правил дорожнього руху( а.с.12).
Постановою цього ж суду від 16 січня 2012 року виправлено описку у вищевказаній постанові, в описовій частині постанови замість державного реєстраційного номеру НОМЕР_4 автомобіля марки «Мазда» вказано державний реєстраційний номер НОМЕР_2 (а.с.11).
Цивільно-правова відповідальність водія власника автомобіля Фольксваген державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , яким є відповідач, на час ДТП була застрахована ПрАТ «Страхова компанія «Україна» відповідно до поліса АВ/1202383 від 19 січня 2012 року (а.с.15).
Повідомлення про страховий випадок надійшло 25 червня 2012 року відповідно до заяви про настання страхового випадку від потерпілої особи ОСОБА_7 (а.с.27).
Згідно страхового акту № 2012-06-22/002 від 16 вересня 2012 року виплачено страхове відшкодування у розмірі 12 431,28 грн. відповідно до звіту про визначення вартості матеріального збитку № 5673 від 16 липня 2012 року та розрахунку до акту (а.с.13,14,16-28).
Безпідставними є доводи скарги стосовного того, що страховиком не було надано позивачу примірника повідомлення від 25 червня 2012 року про настання страхового випадку, оскільки такі обов*язки страховика не передбачено діючим законодавством, яким регулюються відносини в сфері страхування, що також зазначає і апелянт.
Доводи апеляційної скарги стосовного того, що позивач не набув право вимоги в регресному порядку не ґрунтується на матеріалах справи та вимогах закону.
01 липня 2004 року Верховною Радою України прийнято Закон України № 1961-IV «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».
Зазначеним Законом були визначені обов`язки учасників дорожньо-транспортної пригоди (стаття 33), а також підстави для звернення страховика з регресним позовом до страхувальника (стаття 38).
Згідно із підпунктом 33.1.2. пункту 33.1 статті 33 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (у редакції, чинній до 7 серпня 2011 року) у разі настання дорожньо-транспортної пригоди учасник такої пригоди зобов`язаний вжити заходів для невідкладного, але не пізніше трьох робочих днів, повідомлення страховика, з яким було укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності.
Відповідно до абзацу ґ підпункту 38.1.1. пункту 38.1 статті 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (у редакції, чинній до 7 серпня 2011 року) страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він не повідомив страховика у строки і за умов, визначених у підпункті 33.1.2 пункту 33.1 статті 33 цього Закону.
Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку про те, що судом першої інстанції дана належна оцінка доводам сторін у сукупності з наданими сторонами доказами, висновки суду відповідають обставинам справи, доводи, викладені у апеляційній скарзі, не спростовують їх, тому відсутні підстави для скасування оскаржуваного рішення.
Керуючись ст.ст 303,307,308,313 ЦПК України, колегія суддів
У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , який діє в інтересах ОСОБА_2 , відхилити.
Рішення Дарницького районного суду м.Києва від 30 січня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних спав протягом двадцяти днів

Головуючий:

Судді: