Дата документу Справа №
Апеляційний суд Запорізької області
Єдиний унікальний №337/6534/14
Провадження №22ц/778/2990/15 Головуючий у 1 інстанції: Котляр А.М.
Суддя-доповідач: ОСОБА_1
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 червня 2015 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Запорізької області у складі:

Головуючого судді: Стрелець Л.Г.

суддів: Каракуші К.В.

ОСОБА_2

при секретарі: Остащенко О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 16 березня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_4, яка діє у власних інтересах та в інтересах ОСОБА_5 до ОСОБА_3, третя особа: відділ по Хортицькому району служби (управління) у справах дітей Запорізької міської ради про усунення перешкод у користуванні власністю шляхом вселення, -

ВСТАНОВИЛА:

У жовтні 2014 року ОСОБА_4 звернулася до суду з вказаним позовом до ОСОБА_3 У позові зазначала, що з вересня 2013 року перебуває у шлюбі з відповідачем, від якого мають дитину ОСОБА_5, -ІНФОРМАЦІЯ_1 В жовтні 2013 року відповідачем придбана квартира АДРЕСА_1.

Посилаючись на те, що у червні 2014 року відповідач вигнав її з квартири, змінив замки на вхідних дверях, ОСОБА_4 просила суд усунути їй разом з донькою ОСОБА_5 перешкоди у користуванні квартирою шляхом вселення в квартиру АДРЕСА_2 та стягнути з відповідача судові витрати.

Рішенням Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 16 березня 2015 року позов задоволено.

Усунуто перешкоди у користуванні житлом ОСОБА_4 та ОСОБА_5 шляхом вселивши їх вселення до вказаної квартири. Стягнуто з ОСОБА_3 судовий збір в сумі 243,60 грн.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду, ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм процесуального права та невідповідність висновків обставинам справи, просить скасувати рішення суду, та у задоволенні позову відмовити. Основним доводом апеляційної скарги є те, що суд поза межами позовних вимог ухвалив рішення про захист права користування спірною квартирою позивача, як члена сімї власника, хоча позивач посилалась на захист права власника.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю - доповідача, пояснення представників позивача та відповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно статті 307 ЦПК України за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право постановити ухвалу про відхилення апеляційної скарги і залишення рішення без змін.

У відповідності до статті 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Задовольнивши позов, суд першої інстанції вірно посилався на положення ст. ст. 405 ЦК України та ст.156 ЖК України, якими передбачені право користування членів сімї власника квартири на рівні з власником та згідно до вимог ст.396 ЦК України захистив право користування позивача на спірну квартиру шляхом її вселення разом із малолітньою донькою до цієї квартири.

Такі висновки суду першої інстанції відповідають обставинам справи, належним чином оціненим доказам, а також узгоджуються з нормами матеріального права, які судом правильно застосовані.

Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбу з 21.09.2013 року (а.с.6), від шлюбу мають доньку ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.4). 28.10.2013 року відповідач ОСОБА_3 придбав квартиру АДРЕСА_1 на підставі нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу (а.с.59). У вказаній квартирі зареєстровані відповідач ОСОБА_3 з 19.11.2013 року, позивач ОСОБА_4 з 28.11.2013 року та їх дитина ОСОБА_5 з 18.09.2014 року (а.с.65).

Встановивши, що відповідач ОСОБА_3 чинить перешкоди у користуванні позивачу ОСОБА_4 вказаною квартирою, відмовляючись надати доступ до житла, суд першої інстанції дійшов правомірного висновку про захист порушеного права ОСОБА_4 та малолітньої доньки ОСОБА_5, як членів сімї власника, шляхом їх вселення.

Доводи апеляційної скарги про те, що суд вийшов за межі позовних вимог і розглянув спір з підстав незаявлених позивачем є неприйнятними з огляду на наступне.

Відповідно до вимог ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно зі ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на судовий захист.

Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їхнього порушення чи реальної небезпеки такого порушення.

Стаття 12 ЦК України, передбачає, що особа вільно, на власний розсуд, обирає способи захисту цивільного права.

При цьому згідно зі ст. 119 ЦПК України підставами позову, які відповідно до ст. ст. 31, 215 цього Кодексу суд не може змінити без згоди позивача, є обставини, якими останній обґрунтовує вимоги, а не саме по собі посилання на певну норму закону.

Тому в разі посилання позивача не на ту норму закону, суд уточнює підстави позову й застосовує норму закону, яка їм відповідає, незалежно від згоди на це позивача.

ОСОБА_4 звертаючись до суду з даним позовом, покликалась на порушення її прав і як співвласника квартири, і як члена сімї власника цієї квартири і просила захисти її право та право доньки на користування цією квартирою (а.с.2-3).

Суд першої інстанції, з огляду на зазначення позивачем фактично двох підстав позову, мотивовано обрав правильну, а саме усунення перешкод членам сімї власника у користуванні спірною квартирою.

Представником апелянта в судовому засіданні апеляційного суду не надано заперечень щодо правильності застосування судом першої інстанції приписів ст.405 ЦК України та 156 ЖК України до спірних правовідносин. Заперечення апелянта зводяться виключно до не зазначення позивачем у заяві позивача посилань на вказані норми права та назву позову про усунення перешкод у користуванні власністю.

На думку колегії суддів такі доводи не спростовують правильності вирішення справи і зводять лише до заперечень відповідача щодо правового режиму спірної квартири, що є предметом іншого спору за позовом ОСОБА_3 про визнання цієї квартири особистою власністю.

Рішення у вказаній справі не носить преюдиціального характеру для вирішення іншого спору між сторонами про поділ спільного сумісного майна подружжя і жодним чином не встановлює правового режиму спірної квартири як спільної сумісної власності подружжя.

Посилання апелянта про безпідставну відмову суду у зупиненні провадження у вказаній справі про вселення до вирішення спору про визнання цієї квартири його особистою власністю не спростовує правильних висновків суду про те, що до вказаної квартири позивач разом з донькою вселилась за згодою відповідача, як члени його сімї, і незалежно від правового режиму цієї квартири набули право користування нею нарівні з власником і це право підлягає судовому захисту.

Твердження апелянта у скарзі про те, що суд не розглянув вимогу позивача про вселення її як співвласника не впливає на правильність вирішення справи, оскільки як зазначено вище судом задоволено позов про вселення позивача, як члена сімї власника і з цією підставою погодилась позивач, оскільки не оскаржила цього рішення.

Судом першої інстанції повно і всебічно зясовані обставини справи, що мають для неї значення, висновки суду відповідають цим обставинам і набутим доказам, характер правовідносин між сторонами судом визначений правильно, норми матеріального і процесуального законів при розгляді справи судом не порушені і застосовані вірно.

За таких обставин судова колегія вважає, що по справі постановлено законне і обгрунтоване рішення, тому підстав для його скасування не вбачається.

Керуючись ст. ст.303, 307, 308, 315 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 16 березня 2015 року по цій справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, проте вона може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: