АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/4573/15 Справа № 201/6792/14-ц Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - Романюк М.М.
08 липня 2015 року м. Дніпропетровськ Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
08 липня 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі :
головуючого Романюк М.М.
суддів Котушенко С.П., Петренко І.О.
при секретарі Порубай М.Л.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпропетровську апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Звездапарк" на рішення Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 19 березня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_2 до товариства з обмеженою відповідальністю "Звездапарк" про стягнення заробітної плати, грошових коштів та моральної шкоди, -
В С Т А Н О В И Л А:
Позивач звернувся до суду з зазначеним вище позовом 27 травня 2014 року. В обґрунтування заявлених та уточнених вимог посилався на те, що з березня 2012 року він працював у відповідача на посаді комірника. В лютому 2013 року його було звільнено з займаної посади, але повний розрахунок з ним не провели, зокрема не виплачено в повному обсязі заробітну плату та не виплачено компенсацію за невикористану відпустку. З урахуванням зазначеного просить стягнути з відповідача на його користь компенсацію за невикористану відпустку в розмірі 486 грн. 54 коп., компенсацію за затримку розрахунку та на відшкодування моральної шкоди 3 000 грн.
Рішенням Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 19 березня 2015 року позовні вимоги задоволено частково: стягнуто з відповідача на користь позивача грошову компенсацію за невикористану відпустку в сумі 486 грн. 54 коп. і компенсацію за затримку виплати середнього заробітку за весь час затримки розрахунку в сумі 31 342 грн. 05 коп., а всього 31 828 грн. 59 коп. В задоволенні решти вимог відмовлено. Вирішено питання судових витрат.

В апеляційній скарзі відповідач посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні заявлених вимог.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та позовних вимог, колегія суддів, дійшла до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково на таких підставах.

Згідно ч.1 ст.303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Оскільки рішення суду оскаржується лише в частині задоволених позовних вимог, перевірка законності і обґрунтованості рішення суду проведена в цих межах.

Задовольняючи позовні вимоги щодо стягнення компенсації за невикористану відпуску та середній заробіток за час затримки розрахунку суд першої інстанції виходив з їх доведеності та обґрунтованості.

Однак з висновками суду першої інстанції погодитися в повному обсязі не можна виходячи з наступного.

Судом встановлено, що позивач працював у відповідача на посаді комірника з 01 червня 2012 року до 01 лютого 2013 року.

Згідно ст.ст.75, 83 КЗпП України щорічна основна відпустка надається працівникам тривалістю не менш як 24 календарних дні за відпрацьований робочий рік, який відлічується з дня укладення трудового договору. У разі звільнення працівника йому виплачується грошова компенсація за всі не використані ним дні щорічної відпустки, а також додаткової відпустки працівникам, які мають дітей або повнолітню дитину - інваліда з дитинства підгрупи А I групи.

Аналогічні положення закріплено у ст.ст.6, 24 Закону України "Про відпуски".

Як вбачається з роздруківки руху по рахунку №, який було відкрито на ім'я позивача, у період з 26 червня по 25 грудня 2012 року на рахунок було зараховано заробітну плату. Даних про проведення розрахунку з позивачем щодо сплати компенсації за невикористану відпустку дана довідка не містить.

Посилання апелянта на те, що позивачу було виплачено компенсацію іншим шляхом, а не перерахуванням на рахунок, не може бути прийнято до уваги, оскільки не підтверджено належними та допустимими доказами.

З огляду на наведене суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку щодо задоволення позовних вимог про стягнення з відповідача на користь позивача компенсації за невикористану відпустку.

Але, судом першої інстанції розрахунок компенсації проведено не вірно.

Згідно абз.1, 2 ч.2 Постанови Кабінету Міністрів, від 08.02.1995, № 100 "Про затвердження Порядку обчислення середньої заробітної плати" обчислення середньої заробітної плати для оплати часу щорічної відпустки, додаткових відпусток у зв'язку з навчанням, творчої відпустки, додаткової відпустки працівникам, які мають дітей, або для виплати компенсації за невикористані відпустки провадиться виходячи з виплат за останні 12 календарних місяців роботи, що передують місяцю надання відпустки або виплати компенсації за невикористані відпустки. Працівникові, який пропрацював на підприємстві, в установі, організації менше року, середня заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за фактичний час роботи, тобто з першого числа місяця після оформлення на роботу до першого числа місяця, в якому надається відпустка або виплачується компенсація за невикористану відпустку.

Відповідно до абз.3 ч.3 зазначеного Порядку … усі виплати включаються в розрахунок середньої заробітної плати у тому розмірі, в якому вони нараховані, без виключення сум відрахування на податки, стягнення аліментів тощо за винятком відрахувань із заробітної плати осіб, засуджених за вироком суду до виправних робіт без позбавлення волі.

Згідно абз.1 ч.7 Порядку нарахування виплат за час щорічної відпустки, додаткових відпусток у зв'язку з навчанням, творчої відпустки, додаткової відпустки працівникам, які мають дітей, або компенсації за невикористані відпустки, тривалість яких розраховується в календарних днях провадиться шляхом ділення сумарного заробітку за останні перед наданням відпустки 12 місяців або за менший фактично відпрацьований період на відповідну кількість календарних днів року чи меншого відпрацьованого періоду (за винятком святкових і неробочих днів, встановлених законодавством). Одержаний результат перемножується на число календарних днів відпустки.

Позивач пропрацював у відповідача 8 місяців. Заробітна плата позивача становила 1 500 грн. на місяць, що визнається сторонами та підтверджена матеріалами справи. Таким чином розмір сумарного заробітку становить 12 000 грн., а розмір середньоденної зарплати, для розрахунку компенсації за невикористану відпустку, становить 70 грн. 59 коп., з наступного розрахунку: 12 000 грн. : 170 робочих днів. З урахуванням того, що позивач відпрацював не повний рік, компенсація повинна йому бути виплачена за 16 днів, що становить: 16 х 70,59 = 1 129 грн. 446 коп.

Згідно ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

З урахуванням того, що позивачем заявлено вимоги про стягнення компенсації у розмірі 486 грн. 54 коп., судова колегія дійшла до висновку, що в частині розміру стягнутої компенсації за невикористану відпустку рішення суду підлягає залишенню без змін.

Згідно ч.1 ст.117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

З урахуванням того, що при звільненні позивача з ним не було проведено повного розрахунку суд першої інстанції дійшов правильного висновку щодо задоволення позовних вимог про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку, але при приведені розрахунку судом також було допущено помилку.

Згідно абз.3 ч.2, абз.1 ч.8 Постанови Кабінету Міністрів від 08.02.1995, № 100 "Про затвердження Порядку обчислення середньої заробітної плати" у всіх інших випадках збереження середньої заробітної плати середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов'язана відповідна виплата. Працівникам, які пропрацювали на підприємстві, в установі, організації менше двох календарних місяців, середня заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за фактично відпрацьований час.

Нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період.

Розмір середньоденного заробітку, для розрахунку середнього заробітку за час затримки розрахунку, позивача становить 71 грн. 43 коп. (3 000 грн. : 42 робочих дні). Таким чином, розмір середнього заробітку за час затримки розрахунку становить 40 929 грн. 39 коп. (71 грн. 43 коп. х 573 робочі дні).

З урахуванням зазначеного рішення суду щодо розміру стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку підлягає зміні збільшенню з 31 342 грн. 05 коп. до 40 929 грн. 39 коп.

Посилання апелянта на те, що після звільнення позивача відбулася зміна засновників ТОВ "Звездапарк" не може бути прийнято до уваги, оскільки не має правового значення для вирішення даної справи.

Приведені в апеляційній скарзі інші доводи апелянта не можуть бути прийняті до уваги, оскільки вони зводяться до переоцінки доказів і незгоди з висновками суду по їх оцінці та особистого тлумачення апелянтом норм права.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду щодо задоволення позовних вимог про стягнення компенсації за невикористану відпустку та середнього заробітну за час затримки розрахунку.

Керуючись , ст.309 ЦПК України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Звездапарк" задовольнити частково.

Рішення Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 19 березня 2015 року змінити в частині розрахунку суми компенсації за невикористану відпустку і середнього заробітку за час затримки розрахунку та в частині розміру середнього заробітку за час затримки розрахунку, збільшивши суму з 31 342 грн. 05 коп. до 40 929 грн. 39 коп.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржено шляхом подачі касаційної скарги до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий суддя М.М.Романюк

Судді С.П.Котушенко

ОСОБА_3