У х в а л а

30 червня 2015 року м. Київ
Колегія суддів Судової палати у цивільних справах

Верховного Суду України в складі:

Сеніна Ю.Л.,Григор'євої Л.І.,Охрімчук Л.І.,

розглянувши заяву ОСОБА_4 про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

від 23 березня 2015 року в справі за позовом ОСОБА_4 та ОСОБА_5 до ОСОБА_6 про визнання права власності,

в с т а н о в и л а:

23 червня 2015 року ОСОБА_4 звернулася до суду із зазначеною заявою про перегляд судових рішень на підставі пункту 1 статті 355 ЦПК України.

У заяві ОСОБА_4 зазначає, що рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 18 серпня 2014 року постановлено визнати за ОСОБА_4 та ОСОБА_5 право власності на квартиру по ј частини за кожною. Рішенням Апеляційного суду Тернопільської області від 25 грудня 2014 року рішення районного суду скасовано, постановлено нове рішення про відмову в позові.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 23 березня 2015 року відмовлено у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення суду апеляційної інстанції на підставі пункту 5 частини четвертої статті 328 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України).

ОСОБА_4 просить скасувати ухвалу Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 23 березня 2015 року, а справу направити на новий розгляд до суду касаційної інстанції, посилаючись на неоднакове застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, зокрема статті 392 Цивільного кодексу України.

На підтвердження своїх доводів ОСОБА_4 наводить ухвалу Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

від 1 серпня 2012 року.

Перевіривши доводи заяви, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України дійшла висновку про те, що підстави для відкриття провадження у справі відсутні.

Відповідно до пункту 1 статті 355 ЦПК України заява про перегляд судових рішень у цивільних справах може бути подана з підстав неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що спричинило ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах.

Ухвалюючи рішення про відмову в задоволенні позову, суд апеляційної інстанції, з висновками якого погодився й суд касаційної інстанцій, виходив із того, що законом не передбачено визнання права власності при наявності документа, що посвідчує це право.

У наданій для порівняння ухвалі від 1 серпня 2012 року суд касаційної інстанції, скасовуючи рішення судів попередніх інстанції та задовольняючи позов про визнання недійсним дубліката свідоцтва про право власності на квартиру, виходив із того, що встановлена процедура видачі дубліката про право власності на майно була порушена, а відомості, що містяться в ньому відрізняються від тих, що містилися в оригіналі свідоцтва про право власності на житло.

Порівняння вищенаведеного судового рішення із судовим рішенням, яке просить переглянути заявник, не дає підстав для висновку про те, що суд касаційної інстанції при розгляді двох чи більше справ за тотожних предмета спору, підстав позову та за аналогічних обставин і однакового регулювання нормами матеріального права спірних правовідносин дійшов протилежних висновків щодо заявлених позовних вимог.

Керуючись статтею 360 ЦПК України, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України

у х в а л и л а:

У допуску до провадження Верховним Судом України справи за позовом ОСОБА_4 та ОСОБА_5 до ОСОБА_6, третя особа - приватний нотаріус Тернопільського міського нотаріального округу Кашанська Марія Іванівна, про визнання права власності за заявою ОСОБА_4 про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 23 березня 2015 року відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: Ю.Л. Сенін
Л.І. Григор'єва
Л.І. Охрімчук