Справа № 466/3667/15 Головуючий у 1 інстанції: Донченко Ю.В.
Провадження № 22-ц/783/4371/15 Доповідач в 2-й інстанції: ОСОБА_1 О. Ф.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 червня 2015 року колегія суддів Судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області в складі :

головуючого Павлишина О.Ф.,

суддів Мікуш Ю.Р., Ніткевича А.В.,

з участю секретаря Гацій І.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Шевченківського районного суду м.Львова від 20 травня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_2 до судді Сихівського районного суду м.Львова Бойко О.М. про бездіяльність та бандитське відношення до Конституції України, законів ЦПК України і суддівської присяги, -

ВСТАНОВИЛА:

Оскаржуваною ухвалою суду відмовлено у відкритті провадження у справіз покликанням на те, що подана позивачем позовна заява не підлягає розгляду в судах у порядку цивільного судочинства

Ухвалу суду оскаржив ОСОБА_2 В апеляційній скарзі стверджує про порушення норм матеріального та процесуального права України. Апелянт вважає, що судом першої інстанції проігноровані норми Конституції України та ЦПК України, і не взято до уваги ухвалу суду апеляційної інстанції. Просить ухвалу суду скасувати та вирішити по суті.

Оскільки в судове засідання не з"явились особи, які беруть участь у справі, колегія суддів вважає, що розгляд справи відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України слід проводити без участі останніх та без здійснення фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно відхилити з наступних підстав.

Як вбачається з позовної заяви ОСОБА_2 останній звернувся з позовом до судді Сихівського районного суду м.Львова Бойко О.М., посилаючись на неправомірні дії судді при постановленні ухвали про відмову у відкритті провадження за його позовом до судді Залізничного суду м.Львова Іванюк І.Д. про відшкодування шкоди. (а.с.1)

Згідно з п.10 постанови Пленуму Верховного Суду України №8 від 13.06.2007 року «Про незалежність судової влади» виключне право перевірки законності та обґрунтованості судових рішень має відповідний суд згідно з процесуальним законодавством. Оскарження у будь-який спосіб судових рішень, діяльності судів і суддів щодо розгляду та вирішення справи поза передбаченим процесуальним законом порядком у справі не допускається, і суди повинні відмовляти у прийнятті позовів та заяв з таким предметом.

Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України №8 від 12.06.2009 року «Про деякі питання, що виникають у судовій практиці при прийнятті до провадження адміністративних судів та розгляді ними адміністративних позовів до судів і суддів» судам розяснено, що у розумінні положень частини першої статті 2, пунктів 1, 7 і 9 статті 3, статті 17, частини третьої статті 50 Кодексу адміністративного судочинства України суди та судді при розгляді ними цивільних, господарських, кримінальних, адміністративних справ та справ про адміністративні правопорушення не є субєктами владних повноважень, які здійснюють владні управлінські функції, і не можуть бути відповідачами у справах про оскарження їх рішень, дій чи бездіяльності, вчинених у звязку з розглядом судових справ.

Згідно з положеннями статей 62, 126 і 129 Конституції України, відповідно до яких судді при здійсненні правосуддя незалежні і підкоряються лише закону, вплив на них у будь-який спосіб забороняється, а однією з основних засад судочинства є забезпечення апеляційного та касаційного оскарження рішення суду.

З наведеного слідує, що положеннями Конституції України визначено, що рішення суду і відповідно до цього дії або бездіяльність судів у питаннях здійснення правосуддя, повязаних з підготовкою, розглядом справ у судових інстанціях тощо, можуть оскаржуватись у порядку, передбаченому процесуальними законами, а не шляхом оскарження їх дій до іншого суду, оскільки це порушуватиме принцип незалежності судів і заборону втручання у вирішення справи незалежним судом.

Відмовляючи у відкритті провадження у справі, суд першої інстанції вірно виходив з того, що дії або бездіяльність судів у питання здійснення правосуддя (повязаних з підготовкою, розглядом справ у судових інстанціях) можуть оскаржуватись у порядку, передбаченому процесуальними законами, а не шляхом оскарження їх до іншого суду.

Висновок суду відповідає положенням закону та обставинам, викладеним в позовній заяві.

Твердження в апеляційній скарзі, що ухвалою судді Апеляційного суду Львівської області від 13.05.2015 року визначено те, що позов підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, не може прийматись до уваги, так як вказаною ухвалою відповідно до ст.ст.107, 108 ЦПК України лише визначено підсудність цивільної справи, і при цьому питання, передбачені ст.122 ЦПК України не вирішувались.

У зв»язку з вищенаведеним, доводи апеляційної скарги про невідповідність ухвали вимогам закону є безпідставними, а тому апеляційну скаргу необхідно відхилити, ухвалу про відмову у відкритті провадження у справі залишити без змін.

Керуючись п.1 ч.2 ст.307, ст.ст. 313-315 ЦПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Ухвалу Шевченківського районного суду м.Львова від 20 травня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили ухвалою апеляційного суду.

Головуючий : Павлишин О.Ф.

Судді: Мікуш Ю.Р.

ОСОБА_3