Провадження № 22-ц/780/3215/15 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_1.
Категорія 26 25.06.2015
РІШЕННЯ

Іменем України

25 червня 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Київської області у складі:

головуючого Волохова Л.А.,

суддів: Коцюрби О.П., Суханової Є.М.,

при секретарі Микитенко Д.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Києві цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «ОСОБА_2 Аваль» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства «ОСОБА_2 Аваль» на рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 30 березня 2015 року,

встановила:

Публічне акціонерне товариство «ОСОБА_2 Аваль» (далі позивач) звернулося до суду в порядку цивільного судочинства з позовом до ОСОБА_3 (далі-відповідач) про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовував тим, що 06.07.2007 року між відкритим акціонерним товариством "ОСОБА_2 Аваль", правонаступником якого є позивач та відповідачем укладено кредитний договір №Z012/110/475 (далі-кредитний договір), який складається з двох частин, які нероздільно повязані між собою, відповідно до умов договору позивачем надано відповідачу кредит для розвитку бізнесу у сумі 250 000,00доларів США на строк до 05.07.2014 року із сплатою 13,5% річних за користування кредитом. Погашення кредиту повинно здійснюватись шляхом сплати щомісячних платежів у розмірі та в порядку, визначеними договором.

Так, між сторонами з метою зменшення фінансового навантаження на відповідача укладено Додаткову угоду №1 від 30.12.2008 року, Додаткову угоду №2 від 28.08.2009 року до кредитного договору, за якими внесено зміни до додатку №1 кредитного договору та кредитного договору в частині забезпечення вимог кредитора та зменшення розмірів щомісячних платежів.

Посилаючись на те, що відповідач своїх зобов'язань за вказаним договором не виконав, просив стягнути з нього заборгованість за кредитним договором у розмірі 20596,18 доларів США та суму сплаченого судового збору.

В ході розгляду справи представник позивача звернувся до суду із заявою в якій уточнив позовні вимоги, та просив стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором, яка станом на 21.01.2015 року складає 6 849,89 доларів США та 41 021,46 грн. пені, з яких 5731,02 долари США заборгованість за кредитом, 1118,87 доларів США заборгованість за відсотками, 1569,81- пеня по кредиту (99,53 долари США в перерахунку по курсу 15,772208 грн. з 1 долар США, встановленого НБ України станом на 21.01.2015 року), 39451,65 грн. пеня по відсоткам (260,87 доларів США в перерахунку по курсу 15,772208 грн. за 1 долар США, встановленого НБ України станом на 21.05.2015 року).

Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 30 березня 2015 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь АТ "ОСОБА_2 Аваль" заборгованість за Кредитним договором № 2012/110/475 від 06.07.2007 у розмірі 6849,89 доларів США, що складається: заборгованість за тілом кредиту у сумі 5 731,02 доларів США; заборгованість за відсотками - 1118,87 доларів США; та пені за відсотками - 128 грн. 89 коп. (9,953 доларів США в перерахунку по курсу 12,95 грн. за 1 долар США, станом на 16.10.2014); пені за тілом кредиту 3239 грн. 24 коп. (250,134 доларів США в перерахунку по курсу 12,95 грн. за 1 долар США, станом на 16.10.2014).

В апеляційній скарзі ПАТ «ОСОБА_2 Аваль» просить рішення суду в частині стягнення пені змінити, так як вважають, що судом при розгляді справи не вірно застосовані норми матеріального та процесуального права.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення осіб, які беруть участь у справі, перевіривши матеріали справи відповідно до ст. 303 ЦПК України й обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст.213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. У пункті 2 постанови №14 Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 року „Про судове рішення у цивільній справі" зазначено, що рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства відповідно до статті 2 ЦПК, вирішив справу згідно з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин відповідно до статті 8 ЦПК, а також правильно витлумачив ці норми.

Обґрунтованим визнається рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні і які відповідають вимогам закону про їх належність та допустимість, або обставин, що не підлягають доказуванню, а також якщо рішення містить вичерпні висновки суду, що відповідають встановленим на підставі достовірних доказів обставинам, які мають значення для вирішення справи.

Згідно зі ст.214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд, зокрема, вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Оскаржуване судове рішення зазначеним вимогам закону не відповідає.

Так ухвалюючи рішення про часткове задоволення позовних вимог, суд виходив із того, що за період з грудня 2013 р. по листопад 2014 р. боржник отримав дохід, що в сукупності складає 29823,08 грн.(що підтверджується наявною в матеріалах справи довідкою про доходи за вих. № 15 від 22.12.2014 року), однак незважаючи на це, ОСОБА_3 до січня 2014 року сплачено майже 98% тіла кредиту, та у повному обсязі погашались відсотки за користування кредитом ( було сплачено близько 132000, 00 доларів США відсотків).

На підставі вищевикладеного, суд першої інстанції прийшов до висновку, що розмір неустойки можливо зменшити.

Про те, з такими висновками суду не можна погодитись виходячи з наступного.

Частиною 1 ст. 625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Ст. 549 ЦК України передбачено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання.

Виходячи з аналізу зазначеної статті, штраф є відповідальністю, яка залежить лише від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання й у часі визначається з настанням однієї з подій: невиконання або неналежне виконання зобов'язання. Штраф має разовий характер, тобто вичерпується з настанням самого факту порушення зобов'язання.

Згідно ч.1, 2 ст. 192 ЦК України законним платіжним засобом, обов'язковим до приймання за номінальною вартістю на всій території України, є грошова одиниця України гривня . Іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом.

Так, станом на день укладення кредитного договору ПАТ «ОСОБА_2 Аваль» був уповноважений Національним банком України на здійснення операцій та наданню кредитних коштів резидентам, що підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, відтак укладення кредитного договору в іноземній валюті не суперечило вимогам законодавства, сторони були вільними у визначенні умов такого договору, зокрема, й щодо валюти кредиту.

Частиною 1 ст. 550 ЦК України визначено, що право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов'язання.

Згідно ч.1, 3 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

У відповідності до п.4.1.1 кредитного договору, за порушення прийнятих на себе зобовязань стосовно повернення кредитних коштів, сплати процентів за користування кредитними коштами, у визначені цим договором строки Позичальник зобовязаний сплатити банку пеню від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла на час виникнення заборгованості, за кожний день прострочення.

Окрім того, згідно п.1.11.1.1 кредитного договору сторони погодили нарахування неустойки у доларах США, однак сплату її у валюті України виходячи з валютного курсу НБУ на день сплати.

Відповідно до п. 17 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року №5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» визначено підстави припинення зобовязання, а саме з підстав, передбачених договором або законом, такі підстави, зокрема зазначені у статтях 599-601, 604-609 ЦК України.

Враховуючи зазначені норми Закону та обставини справи, колегія суддів приходить до висновку, що наявність на розгляді у суді позовної заяви з предметом розгляду погашення заборгованості не припиняє дію кредитного договору, не звільняє останнього від відповідальності за невиконання грошового зобовязання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених ч.2 ст. 625 ЦК України, оскільки зобовязання залишається належним чином не виконаним.

За таких обставин, рішення суду першої інстанції в частині стягнення пені не відповідає вимогам ст. 213 ЦПК України щодо законності й обґрунтованості, зазначені вище порушення призвели до неправильного вирішення спору, що в силу ст. 309 ЦПК України є підставою для скасування рішення суду в цій чатині та ухвалення нового рішення про задоволення апеляційної скарги з наведених вище підстав.

Керуючись ст. ст. 209, 218, 309, 316 ЦПК України, колегія суддів

вирішила:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «ОСОБА_2 Аваль» задовольнити.

Рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 30 березня 2015 року в частині стягнення пені змінити та постановити стягнути заборгованість по пені за відсотками 1 569,81 грн. (99, 53 доларів США в перерахунку по курсу 15,77 грн. за долар США, встановленого національним банком України станом на 21.01.2015 року); пені за тілом кредиту 39 451, 65 грн. (2501,34 доларів США в перерахунку по курсу 15,77 грн. за 1 долар США, встановленого національним банком України станом на 21.01.2015 року).

В іншій частині рішення залишити без зміни.

Судове рішення набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржене у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня його проголошення.

Головуючий Волохов Л.А.

Судді Коцюрба О.П.

ОСОБА_4