2/631/116/15
631/1999/14ц

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20 травня 2015 року смт Нова Водолага

Нововодолазький районний суд Харківської області у складі:

головуючого судді Марюхна Л.А.

при секретарі Великородній Л.Ф.

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою Навчального центру Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту Державної служби України з надзвичайних ситуацій до ОСОБА_1 про втрату права користування житловим приміщенням та зняття з реєстрації місця проживання,

ВСТАНОВИВ:
До Нововодолазького районного суду Харківської області звернувся Навчальний центр Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту Державної служби України з надзвичайних ситуацій з позовом до ОСОБА_1 про втрату права користування житловим приміщенням та зняття з реєстрації місця проживання в якому зазначив, що на балансі Навчального центру Оперативно - рятувальної служби, як правонаступника реформованої військової частини НОМЕР_1 , знаходиться колишнє військове містечко, розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , у якому розташовано 8-м жилих будинків, а також відповідні комунальні споруди та інженерні мережі. В будинках проживають особи рядового та начальницького складу з членами сімей, які проходять службу та працюють у Навчальному центрі Служби. Квартира АДРЕСА_2 була виділена чоловіку відповідача, ОСОБА_2 на сім`ю з двох чоловік, як виняток, в зв`язку з службовою необхідністю на підставі протоколу житлової комісії №7 від 28.07.1999 року, затвердженого командиром військової частини НОМЕР_1 . В протоколі зазначено: надати 1-но кімнатну квартиру АДРЕСА_3 житловою площею 17,9 кв.м. загальною площею 39,40 кв.м. на сім`ю : дружина ОСОБА_1 , 1978 року народження та чоловік, ОСОБА_2 , 1974 року народження. В зв`язку з відрядженням майора служби цивільного захисту ОСОБА_2 для подальшого проходження служби у розпорядження начальника Управління МНС України у Вінницькій області на підставі наказу МНС України від 07.02.2011 року № 109, позивач вважає, що відповідач по справі, ОСОБА_1 втратила право користування зазначеним житлом та ухиляється від здачі займаного житлового приміщення у якому фактично не проживає з членами своєї сім`ї квартири. ОСОБА_1 в списках на отримання житлової площі у постійне користування не перебуває та квартирної справи не має. Депутатом Ватутінської сільської ради складено акт, яким підтверджено, що громадянка ОСОБА_1 за адресою АДРЕСА_4 з 2011 року і по теперішній час не проживає.Позивач зазначив, що відповідач по справі , який не має ніякого відношення до навчального центру Служби, залишає за собою відомчу квартиру, поряд з тим, особи рядового і начальницького складу та члени їх сімей, які мають право на проживання у вищевказаному житлі не можуть скористатися своїм правом , відомча квартира використовується не за цільовим призначенням.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги, викладені в позові підтримав в повному , надав додаткові пояснення в обґрунтування позовних вимог, просив суд їх задовольнити.

Відповідач та представник відповідача по справі в судовому засіданні проти позовних вимог Навчального центру Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту Державної служби України заперечували, надали письмові заперечення на позов, докази в обґрунтування неправомірності позовних вимог позивача, клопотання про допит свідків по справі , просили суд відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Суд, вислухавши пояснення представника позивача, відповідача, представника відповідача по справі , свідків по справі , дослідивши матеріали справи та докази, надані в їх обґрунтування, вважає, що позовні вимоги є незаконними, необґрунтованими та такими що не підлягають до задоволення з наступних підстав.

В ході судового розгляду справи судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуває у шлюбі з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . ОСОБА_2 , перебував на службі в МНС України з 03.08.1998 року по 08.04 2013 року та продовжує проходити службу в ДСНС України з 08.04.2013 року по теперішній час, в тому числі на території Харківської області с.Ватутіне з 1998 року по лютий 2011 року.

Судом встановлено, 04 січня 2000 року Міністерством України з питань надзвичайних ситуацій та у справах захисту населення від наслідків Чорнобильської катастрофи був виданий ордер № 12 ОСОБА_2 з сім`єю, дружина ОСОБА_1 ,1978 року народження, на право заняття 1-ї кімнати жилою площею 17,9 кв.м. у будинку АДРЕСА_5 . В ордері зазначено, що дійсний ордер являється єдиним документом, який дає право на заняття вказаної жилої площі. Зазначений ордер був виданий на підставі протоколу житлової комісії № 7 від 28 липня 1999 року, в якому було зазначено- надати 1-но кімнатну квартиру АДРЕСА_3 житловою площею 17,9 кв.м. загальною площею 39,40 квадратних метрів на сім`ю: дружина ОСОБА_1 ,1978 року народження та чоловік, ОСОБА_2 ,1974 року народження. Ордер на право зайняття квартири був виданий у відповідності до вимог Житлового кодексу Української РСР та Положення про порядок забезпечення житловими приміщеннями осіб рядового і начальницького складу та працівників органів і підрозділів цивільного захисту МНС України, затвердженого Наказом Міністерства України з питань надзвичайних ситуацій та у справах захисту населення від наслідків Чорнобильської катастрофи № 38 від 05.02.1999 року.

Суд зазначає, виходячи зі змісту рішення житлової комісії про виділення житла та ордеру на право зайняття житлової площі, зазначене житло було надано ОСОБА_2 та ОСОБА_1 для постійного проживання без обмежень будь-якими умовами та термінами проживання, не є службовим.

Відповідно до статті 115 Кодексу цивільного захисту України держава забезпечує соціальний та правовий захист осіб рядового і начальницького складу служби цивільного захисту, працівників органів управління та сил цивільного захисту і членів їхніх сімей відповідно до Конституції України, цього Кодексу та інших законодавчих актів.

Статтею 119 КЦЗ України передбачено, що особи рядового і начальницького складу служби цивільного захисту та члени їхніх сімей забезпечуються жилими приміщеннями за рахунок коштів державного та місцевих бюджетів. Жила площа особам рядового і начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту, які потребують поліпшення житлових умов, надається державними адміністраціями, органами місцевого самоврядування у першочерговому порядку. До одержання жилого приміщення для постійного проживання особам рядового і начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту надаються службові жилі приміщення або жила площа в гуртожитку. Особам рядового і начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту та членам їхніх сімей, які проживають разом з ними, надається жиле приміщення, що має відповідати вимогам статті 50 Житлового кодексу Української РСР. Зазначені положення також закріплені в п.2.5 Положення про порядок забезпечення житловими приміщеннями осіб рядового і начальницького складу та працівників органів і підрозділів цивільного захисту МНС України.

Відповідно до положень п.101, 10.2 Статуту Навчального центру оперативно-рятувальної служби цивільного захисту Державної служби України з надзвичайних ситуацій Майно НЦ ОРС ЦЗ є державною власністю і закріплене за ним на праві оперативного управління. Облік, інвентаризація, зберігання, списання, використання та передача майна здійснюється відповідно до вимог чинного законодавства.

Звертаючись з позовом до суду позивач зазначив, що житлові приміщення, що перебувають на балансі Навчального центру служби, є відомчими приміщеннями відповідно до статті 5 ЖК України. В зв`язку з чим, відомчі приміщення призначаються для заселення громадянами, які у зв`язку з характером їх трудових відносин повинні проживати за місцем роботи або поблизу від нього відповідно до статті 118 ЖК Української РСР. Зазначене посилання жодним чином не підтверджує правомірність позовних вимог позивача, оскільки сам факт перебування житла в оперативному віданні позивача не є підставою його віднесення до статусу службового. Позивачем не надано до суду доказів особливого статусу житла службового житла.

Згідно з ч. 1 ст. 118 ЖК України службові приміщення призначаються для заселення громадянами, які у зв`язку з характером їх трудових відносин повинні проживати за місцем роботи або поблизу нього. Жиле приміщення включається до числа службових рішенням виконавчого комітету районної, міської, районної в місті Ради народних депутатів. Під службові жилі приміщення виділяються, як правило, окремі квартири.

Відповідно до статті 5 Житлового кодексу України, яка передбачає, що Державний житловий фонд перебуває у віданні місцевих Рад народних депутатів (житловий фонд місцевих Рад) та у віданні міністерств, державних комітетів і відомств (відомчий житловий фонд). При цьому заселення житла, яке знаходить у віданні міністерств , державних комітетів та відомств проводиться з чітким дотриманням норм ЖК Української РСР. Наданими до матеріалів справи відповідачем по справі доказами, а саме ордером на право зайняття житлової площі повністю спростовуються доводи позовної заяви щодо наявності у зазначеного житла статусу службового.

Суд зазначає, позивачем не надані належні докази, які б обґрунтовували правомірність позовної вимоги щодо втрати права користування житлом відповідачем по справі. Наданий позивачем , як доказ щодо не проживання відповідача по справі, ОСОБА_1 за адресою АДРЕСА_4 з 2011 року і по теперішній час акт Депутата Ватутінської сільської ради ОСОБА_3 від 08 жовтня 2014 року, в судовому засіданні спростований наступними доказами та показаннями свідків. 08.10.2014 року був укладений договір № 58 про надання послуг з централізованого опалення, постачання та водовідведення холодної води, між позивачем та відповідачем по справі, що свідчить про перебування відповідача по справі в спірній квартирі в день складення акту, визнання позивачем по справі правомірності проживання в спірному житлі відповідача по справі. Наданими довідками позивачем по справі № 10 від 17.01.2012 року, № 227 від 01.06.2012 року, в яких зазначено що відповідач по справі проживає та прописана в спірному житлі станом на 01.06.2012 року. Факт проживання відповідача та її чоловіка в спірному житлі підтверджується відмітками позивача по справі про прибуття та вибуття з місця проведення відпустки відповідача по справі ОСОБА_1 та її чоловіка ОСОБА_2 . Квартира повністю обладнана необхідними речами постійного вжитку, в квартирі знаходяться особисті речі подружжя. Підтвердженням факту проживання відповідача в спірному житлі є квитанції про щомісячну сплату комунальних послуг НЦ ОРС ЦЗ ДСНС України та рахунків за спожитий газ.

Зазначені факти в судовому засіданні підтвердили свідки ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , свідки зазначили, що сім`я проживає в спірній квартирі, квартира Квартира повністю обладнана необхідними речами постійного вжитку, в квартирі знаходяться особисті речі подружжя , є повністю жилою, в квартирі ростуть кімнатні квіти, постійно працює холодильник.

Судом встановлено, позивачем не надано доказів, що відповідач по справі та її чоловік, ОСОБА_2 іншим житлом для постійного проживання забезпечені. Відповідно до довідки № 350/119/1/19 від 14.01.2015 року відповідач по справі, ОСОБА_1 за період служби з 28.09.2012 року житлом від МО України не забезпечувалася, на квартирному обліку не перебуває. Відповідно до довідки ГУ ДНС України у Вінницькій області ОСОБА_2 тимчасово прописаний у АДРЕСА_6 а ліжкомісце у приміщенні, пристосованому під житло /гуртожиток/ з 2012 року.

Відповідно до п. п. 7 п.2.6 письмове зобов`язання здати житлові приміщення / крім кооперативного та приватного/ від членів сім`ї, які мають самостійне право на одержання житлових приміщень і залишились проживати в попередній квартирі / отриманій особою рядового та начальницького складу МНС України за попереднім місцем служби/, завірене начальником ЖЕК /КЕС/, передбачає здати домоуправлінню НЦ С у справному стані та знятись з реєстрації із вказаної адреси на протязі 10днів після заселення будинку /отримання ордеру/, де буде отримана житлова площа згідно ордеру.

Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

В судовому засіданні повністю спростовані наданими доказами та показаннями свідків підстави, передбачені ст.71 ЖК України , відсутність без поважних причин /непроживання у спірному житлі/ понад шість місяців, для визнання відповідача по справі та членів її сім`ї, такими , що втратили право користування житловим приміщенням.

Відповідно до абз. 4 п. 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 "Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України" від 12.04.1985 року, суд може визнати особу такою, що втратила право користування жилим приміщенням, лише з однієї зазначеної позивачем підстави, передбаченої ст.71 або ст.107 ЖК України. Підстави втрати права користування жилим приміщенням відповідачем, передбачені ст.107 ЖК України позивачем не висувались.

Постановою Пленуму Верховного суду України № 2 від 12.04.1985 року ,,Про деякі питання , що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України , звернена увага судів на необхідність точного додержання норм Житлового кодексу та діючого законодавства.

Згідно ст.47 Конституції України кожен має право на житло. Держава створює умови, за яких кожний громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду. Громадянам, які потребують соціального захисту, житло надається державою та органами місцевого самоврядування безоплатно або за доступну для них плату відповідно до закону. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду.

Відповідно до ст.9 ЖК України ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом. Житлові права охороняються законом, за винятком випадків, коли вони здійснюються в суперечності з призначенням цих прав чи з порушенням прав інших громадян або прав державних і громадських організацій.

Що стосується позовних вимог про зняття відповідачів з реєстраційного обліку, суд вважає, що така вимога не підлягає до задоволення, оскільки статтею 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» передбачено, що зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється, зокрема, на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.

На підставі вищезазначеного суд приходить до висновку, що позовні вимоги Навчального центру Оперативно-рятувальної Служби цивільного захисту Державної служби України з надзвичайних ситуацій до ОСОБА_1 про втрату права користування житловим приміщенням та зняття з реєстрації місця проживання є незаконними, необгрунтованими, не підтвердженими належними доказами, та такими що не підлягають до задоволення

Згідно ст. 16 ЦК України - кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права, одним із способів якого є визнання права.

Статтями 1, 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави

Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Керуючись ст.47 Конституції України, ст.ст. 5, 9, 71.72, 118, 125 ЖК України, ст.119 Кодексу цивільного захисту України, Положенням про порядок забезпечення житловими приміщеннями осіб рядового і начальницького складу та працівників органів і підрозділів цивільного захисту МНС України, ст.ст.10, 11, 60, 61, 88, 213-215 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Відмовити в задоволенні позову Навчального центру оперативно-рятувальної служби цивільного захисту Державної служби України з надзвичайних ситуацій до ОСОБА_1 про втрату користування житловим приміщенням та знаття з реєстрації місця проживання.

Рішення може бути оскаржено в Харківський апеляційний суд через Нововодолазький районний суд Харківської області протягом 10 днів з часу проголошення.

Рішення в повному обсязі виготовлено 25.05.2015 року

Суддя Марюхна Л.А.