АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження № 22-ц/790/4201/15 Головуючий 1 інстанції - Вовк Л.В.
Справа № 627/771/14-ц Доповідач - Кружиліна О.А.
Категорія: право власності
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 червня 2015 року судова колегія судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого судді - Кружиліної О.А.,

суддів колегії - Кіся П.В., Макарова Г.О.,

за участю секретаря - Сементовської О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові цивільну справу

за апеляційною скаргою ОСОБА_3

на рішення Краснокутського районного суду Харківської області від 06 квітня 2015 року

за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про розподіл майна подружжя і визнання права власності на 2/3 частини будинку з надвірними будівлями, -

в с т а н о в и л а:

20 травня 2014 року ОСОБА_4 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_3, в якому після уточнення просила поділити майно між нею та ОСОБА_3, що є спільною сумісною власністю, визначити її долю в розподілі придбаного ними будинку в АДРЕСА_1 в розмірі 2/3 його частини.

В обґрунтування позовної заяви посилалась на те, що вона з відповідачем перебувала у шлюбі з 26.06.1999 року, від шлюбу мають сина ОСОБА_5 Шлюб розірвано рішенням Краснокутського районного суду Харківської області від 30 липня 2012 року, дитина після розірвання шлюбу проживає з нею, а тому відповідно до частини 3 статті 70 СК України, її частка майна може бути збільшена.

За період сумісного життя вони з відповідачем придбали за договором купівлі-продажу житловий будинок з надвірними будівлями в с. Пархомівка Краснокутського району Харківської області по вул. Перемоги, 5. Будинок придбаний на спільні кошти, також їм матеріально допоміг її батько.

Рішенням Краснокутського районного суду Харківської області від 06 квітня 2015 року позов ОСОБА_4 задоволено частково.

В порядку поділу спільного сумісного майна подружжя за ОСОБА_4 визнано право приватної власності на 1/2 частину житлового будинку з господарськими будівлями по АДРЕСА_1, а 1/2 частину цього будинку залишено у приватній власності ОСОБА_3

В іншій частині позову ОСОБА_4 відмовлено.

Не погодившись з вказаним рішенням суду, ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій просив змінити рішення, відмовивши в задоволенні позову в повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги посилався на незаконність рішення суду першої інстанції, невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Судова колегія, заслухавши суддю-доповідача, осіб, які беруть участь у справі, дослідивши матеріали справи, відповідно до статті 303 ЦПК України перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає, що скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Перевіряючи доводи сторін, суд першої інстанції забезпечив сторонам рівні можливості щодо надання доказів, їх дослідження та доведеності перед судом їх переконливості, сприяв всебічному і повному з'ясуванню обставин справи і вирішив справу на засадах змагальності.

Розглядаючи спір, судова колегія вважає, що суд першої інстанції вірно встановив фактичні дані та відповідні їм правовідносини, розглянув справу в межах заявлених позовних вимог і ухвалив рішення з додержанням вимог матеріального і процесуального права.

Задовольняючи частково позовні вимоги ОСОБА_4, суд першої інстанції обґрунтовано виходив з положень статей 69, 70, 71 СК України, враховуючи роз'яснення, що містяться в Постанові Пленуму Верховного Суду України № 11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ майна подружжя» та тих обставин, що спірний будинок є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, оскільки придбаний за час шлюбу за сумісні кошти.

З таким висновком суду першої інстанції, судова колегія погоджується, вважає його правильним, обґрунтованим, та таким, що ґрунтується на достатньо повно встановлених обставинах справи, доказах, які містяться в матеріалах справи та відповідає вимогам статті 213 ЦПК України.

Апеляційний суд прийшов до висновку, що ті обставини, на які посилається відповідач, як на підставу своїх заперечення, не є підставами для відмови ОСОБА_4 у визнанні за нею права власності на ? частину спірного домоволодіння.

З огляду на викладене, судова колегія вважає, що доводи апеляційної скарги суттєвими не являються і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

Згідно з частиною 1 статті 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 308, 313, п.1 ч.1 ст. 314, 315, 317, 319, ЦПК України , судова колегія судової палати, -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - відхилити.

Рішення Краснокутського районного суду Харківської області від 06 квітня 2015 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення.

Касаційна скарга на ухвалу апеляційного суду може бути подана безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий-суддя-

Судді колегії-