провадження № 2/760/5601/15
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
30 липня 2015 року м. Київ
Солом'янський районний суд м. Києва у складі судді Шевченко Л. В.,
за участю секретаря судового засідання Бугайчука О. Р.,
за участю позивача ОСОБА_1,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Авіакомпанія «Аеросвіт» про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, ухвалив таке рішення.
Позиції осіб, які беруть участь у справі:
09.07.2015 позивач звернувся до суду з позовом до ПАТ «Авіакомпанія «Аеросвіт» про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні у розмірі 218 455,40 грн.
Позовні вимоги позивач обґрунтував тим, що з 14.04.2008 по 15.02.2013 працював у ПАТ «Авіакомпанія «АЕРОСВІТ» на посаді інженера - провідного інженера відділу планування технічного обслуговування ПС.
15.02.2013 ОСОБА_1 звільнена із займаної посади за власним бажанням, відповідно до статті 38 КЗпП. При звільненні з роботи, не дивлячись на відсутність спору щодо суми, належної позивачу до виплати, розрахунок з нею своєчасно проведений не був, що змусило її звернутися до суду.
Відповідно до рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 28.05.2013 з відповідача на користь позивача було стягнуто 51 307,44 грн. заборгованості по заробітній платі та 35 859,66 грн. середнього заробітку за затримку розрахунку при звільненні (всього 87 167,10 грн.).
19.06.2013 відповідач виплатив заборгованість по заробітній платі за грудень 2012 року у розмірі 7 937,79 грн.
Станом на сьогоднішній день розмір невиплаченої заборгованості по заробітній платі становить 43 367,65 грн.
У зв'язку з тим, що відповідач порушив вимоги, передбачені статтею 116 КЗпП, а саме, не провів з позивачем розрахунок у день звільнення та станом на 09.07.2015 не виконав вимоги вищезазначеного рішення суду, ОСОБА_1. просить суд стягнути з відповідача середній заробіток за весь час затримки розрахунку при звільненні за період з 29.05.2013 по 09.07.2015 у розмірі 218 455,40 грн.
На підтвердження цих обставин позивач надав такі докази: копію трудової книжки ОСОБА_1 серії НОМЕР_2 (а.с. 7-12), копію довідки про доходи ПАТ «Авіакомпанія «Аеросвіт» № 917 від 25.02.2013 (а.с.13), копію довідки про доходи ПАТ «Авіакомпанія «Аеросвіт» № 67 від 08.07.2015 (а.с.14), копію наказу ПАТ «Авіакомпанія «Аеросвіт» № 484-ос від 14.02.2013 (а.с. 20), копію виконавчого листа № 2-2494/15 (760/6028/13-ц) у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ПАТ «Авіакомпанія «Аеросвіт» про стягнення заробітної плати, невиплаченої при звільненні, та середнього заробітку за час затримки (а.с. 21), копію рішення Солом'янського районного суду м. Києві від 28.05.2013 (а.с. 29).
Відповідач у судове засідання не з'явився, хоча про дату, час і місце судового розгляду був повідомлений належним чином.
Відповідно до частини першої статті 224 ЦПК «у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи».
Враховуючи ці обставини та зважаючи на думку позивача, який не заперечував проти розгляду справи у відсутності відповідача, суд визнав можливим провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.
Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, з'ясувавши обставини справи, всебічно, повно, об'єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, суд
15.02.2013 позивач звільнений із посади провідного інженера з планування групи планування важливих форм технічного обслуговування відділу контролю планування комплексу підтримання льотної придатності за власним бажанням відповідно до статті 38 КЗпП (а.с. 12).
Відповідно до довідки ПАТ «Авіакомпанія «Аеросвіт» від 25.02.2013 №917 сума заборгованості по заробітній платі становить 51 307,44 грн. (а.с. 13).
Суд встановив, що рішенням Солом'янського районного суду м. Києва від 28.05.2013 у справі № 2-2494/15 (760/6028/13-ц) позов ОСОБА_1 до ПАТ «Авіакомпанія «Аеросвіт» про стягнення заробітної плати, невиплаченої при звільненні, та середнього заробітку за час затримки задоволено. Стягнуто з ПАТ «Авіакомпанія «Аеросвіт» на користь ОСОБА_1 51 307,44 грн. заборгованості по заробітній платі та 35 859,66 грн. середнього заробітку за затримку розрахунку при звільненні, за період, починаючи з дня звільнення, по день ухвалення рішення, тобто по 28.05.2013 (всього 87 167,10 грн.).
На виконання зазначеного рішення Солом'янський районний суд м. Києва видав стягувачу виконавчий лист (а.с. 21).
19.06.2013 відповідач виплатив заробітну плату лише за грудень 2012 року в розмірі 7 937,79 грн.
З вищезазначеного випливає, що станом на 09.07.2015 відповідач не виплатив заборгованість по заробітній платі у розмірі 43 369,65 грн. (51 307,44 грн. - 7 937,79 грн. = 43 369,65 грн.), що підтверджується довідкою про доходи №67 від 08.07.2015 (а.с.14).
Отже, станом на 09.07.2015 відповідач не провів з позивачем остаточний розрахунок при звільненні.
Встановивши усі обставини справи та здійснивши загальну оцінку доказів, суд дійшов висновку, що позовні вимоги належить задовольнити у повному обсязі з таких підстав.
Відповідно до частини першої статті 115 КЗпП «заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата».
Згідно з частиною першою статті 116 КЗпП «при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум».
Стаття 117 КЗпП передбачає, що «в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.
При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум власник або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування в тому разі, коли спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, то розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті спору».
Аналіз зазначеної правової норми, дає підстави зробити висновки, що заходи, встановлені статтею 117 КЗпП, є відповідальністю роботодавця перед працівником в разі несвоєчасного розрахунку при звільненні.
Підставою для застосування такої відповідальності судом є не лише сам факт порушення строків розрахунку при звільненні, встановлених статтею 116 КЗпП, а й вина власника.
Частина друга пункту 20 постанови Пленуму Верховного Суду України № 13 від 24.12.1999 «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці» передбачає, що «у разі не проведення розрахунку у зв'язку із виникненням спору про розмір належних до виплати сум вимоги про відповідальність за затримку розрахунку підлягають задоволенню у повному обсязі, якщо спір вирішено на користь позивача або такого висновку дійде суд, що розглядає справу. При частковому задоволенні позову працівника суд визначає розмір відшкодування за час затримки розрахунку з урахуванням спірної суми, на яку той мав право, частки, яку вона становила у заявлених вимогах, істотності цієї частки порівняно із середнім заробітком та інших конкретних обставин справи».
З матеріалів справи випливає, що спору між сторонами з приводу належних до виплати сум не існує.
Відповідно до пункту 8 Порядку обчислення середньої заробітної плати, який затверджений постановою КМУ № 100 від 08.02.1995 нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період.
З довідки відповідача про заробіток позивача випливає, що його середньоденний заробіток за останні 2 місця роботи становить 412,18 грн.:
(9 687, 32 грн. + 7 624,22 грн.): 42 робочих дні =412,18 грн.
Час затримки розрахунку при звільненні за період з 29.05.2013 по 09.07.2015 становить 530 днів. Цей період визначений позивачем, та починається з наступного дня після закінчення періоду, за який нараховувався середній заробіток за затримку розрахунку при звільненні, встановленого рішенням Солом'янського районного суду м. Києва від 28.05.2013. Закінчення періоду припадає на день звернення позивача з цим позовом.
Виходячи з цього, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні у розмірі 218 455,40 грн.:
(412,18 грн. х 530 робочих днів =218 455,40 грн.)
Крім цього, Верховний Суд України у постанові від 12.02.2014 у справі № 6-144цс13 вказав, що «передбачений частиною першою статті 117 КЗпП України обов'язок роботодавця щодо виплати середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні настає за умови невиплати з його вини належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 КЗпП України, при цьому визначальними є такі юридично значимі обставини, як невиплата належних працівникові сум при звільненні та факт проведення з ним остаточного розрахунку.
Отже, непроведення з вини власника або уповноваженого ним органу розрахунку з працівником у зазначені строки є підставою для відповідальності, передбаченої статтею 117 Кодексу, тобто виплати працівникові його середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Після ухвалення судового рішення про стягнення заборгованості із заробітної плати роботодавець не звільняється від відповідальності, передбаченої статтею 117 КЗпП, а саме виплати середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, тобто за весь період невиплати власником або уповноваженим ним органом належних працівникові при звільненні сум».
Висновок щодо застосування норм права, викладений у вищезазначеній постанові Верховного Суду України, відповідно до вимог статті 360-7 ЦПК враховується судом при розгляді цієї справи.
Зважаючи на обставини справи, досліджені у судовому засіданні докази та системний аналіз положень чинного законодавства України, суд дійшов висновку про задоволення позову повністю.
Позивач відповідно до пункту 1 частини першої статті 5 Закону «Про судовий збір» звільнений від сплати судового збору.
Розподіляючи судові витрати відповідно до статті 88 ЦПК, суд зазначає, що з відповідача належить стягнути на користь держави судовий збір в розмірі 2 184,55 грн.
Керуючись постановою Кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядку обчислення середньої заробітної плати» № 100 від 08.02.1995, статтями 115-117 КЗпП, 3-11, 18, 57-61, 74, 79, 88, 157-196, 208-209, 212-215, 218, 224-226, 360-7 ЦПК, суд
Позов ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Авіакомпанія «Аеросвіт» про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні - задовольнити повністю.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем у загальному порядку.
Рішення може бути оскаржене позивачем до Апеляційного суду міста Києва через Солом'янський районний суд м. Києва шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Л. В. Шевченко