Справа № 127/3558/14-ц
Провадження № 6/127/689/15
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 липня 2015 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Борисюк І.Е.,

за участю: секретаря Пєскова Є.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці подання державного виконавця Замостянського відділу державної виконавчої служби Вінницького міського управління юстиції ОСОБА_1 про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України до виконання ним своїх зобов'язань,

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького міського суду Вінницької області звернулась державного виконавця Замостянського відділу державної виконавчої служби Вінницького міського управління юстиції ОСОБА_1 із поданням про тимчасове обмеження боржника ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України до виконання ним своїх зобов'язань.

Подання мотивоване тим, що на примусовому виконанні у Замостянському відділі ДВС Вінницького МУЮ перебувають виконавчі провадження з виконання: виконавчого листа № 127/3558/14-ц, виданого 15.04.2014 року Вінницьким міським судом Вінницької області про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 аліментів на утримання доньки Ангеліни, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 500, 00 гривень, щомісячно, починаючи з 25.02.2014 року і до досягнення дитиною повноліття, та виконавчого листа № 127/3558/14-ц, виданого 01.06.2012 року Вінницьким міським судом Вінницької області про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 аліментів на її утримання у розмірі 300, 00 гривень, щомісячно, починаючи з 25.02.2014 року і до досягнення дочкою ОСОБА_5, 11.10.2013 р.н, трирічного віку, тобто до 11.10.2016 року. У звязку з несвоєчасною та неповною сплатою аліментів, державним виконавцем нарахована заборгованість, яка згідно довідки-розрахунку станом на 01.07.2015 року становить 6 309, 63 гривень. З метою фактичного виконання боржником своїх боргових зобовязань перед стягувачем, в межах суми боргу та беручи до уваги те, що на даний час рішення суду боржником не виконується належним чином, державний виконавець зобовязаний вжити всіх заході забезпечення вчасного та повного виконання боржником вищезазначеного рішення суду.

Вище викладене й стало підставою для звернення державного виконавця до суду з поданням про обмеження ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України до виконання ним своїх зобов'язань.

Згідно ч. 2 ст. 377-1 ЦПК України суд негайно розглядає подання, без виклику чи повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного виконавця.

В судове засідання державний виконавець Замостянського відділу державної виконавчої служби Вінницького міського управління юстиції ОСОБА_1 не зявилася, хоча про час та місце розгляду подання повідомлялася завчасно та належним чином. Однак, в поданні державний виконавець зазначила про розгляд справи у її відсутність.

Розглянувши подання, суд приходить до висновку, що в його задоволенні слід відмовити з наступних підстав.

Судом встановлено, що на виконанні у Замостянському відділі державної виконавчої служби Вінницького міського управління юстиції перебуває виконавче провадження № 45364629 з виконання виконавчого листа № 127/3558/14-ц, виданого 15.04.2014 року Вінницьким міським судом Вінницької області про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 аліментів на утримання дочки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 500, 00 гривень, щомісячно, які підлягають індексації, починаючи стягнення з 25.02.2014 року і до досягнення дитиною повноліття, та виконавче провадження № 45364836 з виконання виконавчого листа № 127/3558/14-ц, виданого 01.06.2012 року Вінницьким міським судом Вінницької області про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 аліментів на її утримання у розмірі 300, 00 гривень, щомісячно, які підлягають індексації, починаючи стягнення з 25.02.2014 року і до досягнення дочкою ОСОБА_5, 11.10.2013 р.н, трирічного віку, тобто до 11.10.2016 року.

Відповідно до ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Відповідно до ст. 2 протоколу № 4 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод зазначено, що кожен, хто законно перебуває на території будь-якої держави, має право вільно пересуватися і вільно вибирати місце проживання в межах цієї території. Кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною. На здійснення цих прав не можуть бути встановлені жодні обмеження, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров'я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

Згідно п. 5 ч. 1 та ч. 2 ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадян України», громадянинові України може бути тимчасово відмовлено у видачі паспорта у випадку, зокрема, якщо він ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням, - до виконання зобов'язань; громадянинові України, який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон у випадках, передбачених пунктами 1-9 частини першої цієї статті, і до таких обставин віднесено, зокрема, наявність в особи невиконаних зобов'язань, покладених на неї судовим рішенням.

Частиною 1 ст. 377-1 ЦПК України передбачено право державного виконавця на звернення до суду з поданням про тимчасове обмеження боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб), погодженим з начальником відділу державної виконавчої служби.

Згідно п. 18 ч. 3 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи за межі України - до виконання зобов'язань за рішенням.

Разом з тим, відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобовязаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Державний виконавець здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення, у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом.

Стаття 32 Закону України «Про виконавче провадження» закріплює заходи примусового виконання рішень.

Відповідно до підпункту «г» п. 11.1.1 Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 року № 512/5, подання державного виконавця, зокрема, має містити підтвердження факту ухилення боржника від виконання зобовязань.

Отже, з погляду значення словосполучення «ухилення від виконання зобовязань, покладених судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи)», вжите у п. 5 ч. 1 ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадян України» та у п. 18 ч. 3 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження», позначає з обєктивної сторони такі діяння (дії чи бездіяльність) особи боржника, які полягають у навмисному чи іншому свідомому невиконанні нею зазначених обовязків. У звязку з цим і здійснюється примусове виконання. Особа, яка має невиконані зобовязання, не може вважатися винною в ухиленні, поки не буде доведено протилежне.

Відповідно до положення ч. 2 ст. 10 ЦПК України наявність умислу та обставини, які є предметом посилання субєкта подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України як на підставу його вимог, підлягають доведенню. Зокрема, задоволення такого подання можливе лише за умови «доведення факту ухилення боржника від виконання зобовязання».

Суду не надано доказів того, що у боржника є всі реальні можливості (наявність майна, грошових коштів тощо) виконати боргові зобовязання і цьому не заважають будь-які незалежні від нього обєктивні обставини, а також наявність з боку боржника свідомих діянь дій або бездіяльності), спрямованих на невиконання обовязку у виконавчому провадженні, що може вважатись ухиленням боржника від виконання зобовязань, покладених на нього судовим рішенням.

Законом передбачено юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду не за наявності факту невиконання зобовязань, а за ухилення від їх виконання.

В той же час, судом прийнято до уваги наявність у боржника майна, як рухомого так і нерухомого. З матеріалів подання вбачається накладення державним виконавцем арешту на майно, належне на праві власності боржнику. Однак, суду не надано доказів вчинення державним виконавцем визначених Законом України «Про виконавче провадження» відповідних дій після виявлення майна, належного на праві власності боржнику.

З подання, поданого державним виконавцем Замостянського відділу державної виконавчої служби Вінницького міського управління юстиції ОСОБА_1, вбачається відсутність належних доказів ухилення ОСОБА_2 від виконання зобовязань, покладених на нього судовими рішеннями. Суду не надано доказів того, що боржник може виїхати за межі України, не виконавши вказані зобовязання.

Враховуючи вищевказані обставини і зважаючи на положення вказаних норм, суд приходить до переконання про відсутність достатніх підстав для задоволення даного подання.

На підставі викладеного та керуючись Конституцією України, ст. 2 протоколу № 4 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, Законом України «Про виконавче провадження», ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадян України», ст. 377-1 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Відмовити державному виконавцю Замостянського відділу державної виконавчої служби Вінницького міського управління юстиції ОСОБА_1 в задоволенні подання про тимчасове обмеження боржника ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України до виконання ним своїх зобов'язань.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом пяти днів з дня її проголошення. У разі, якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: