АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження № 22ц/790/4960/15 Головуючий 1 інст. Скотар А.Ю.
Справа № 643/2407/15-ц
Категорія : договірні Доповідач - Черкасов В.В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 червня 2015 року судова колегія судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області в складі :

головуючого судді - Черкасова В.В.

суддів - Пономаренко Ю.А., Кокоші В.В,

за участю секретаря Лашаковій Д.І.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м.Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою Комунального підприємства «Харківводоканал»

на рішення Московського районного суду м.Харкова від 27 травня 2015 року

по цивільній справі за позовом Комунального підприємства «Харківводоканал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за надані послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, -

В С Т А Н О В И Л А:

У лютому 2015 року Комунальне підприємство(далі КП) «Харківводоканал» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за надані послуги з централізованого водопостачання та водовідведення.

В обгрунтування позовних вимог позивач вказував, що відповідачка є споживачем послуг з централізованого водопостачання та водовідведення за адресою: АДРЕСА_1.. За період з 01 березня 2009 року по 31 січня 2015 року ОСОБА_1П має заборгованість перед ним за надані послуги з централізованого водопостачання у розмірі 1000,79 грн.; за надані послуги з централізованого водовідведення за період з 01 грудня 1999 року по 31 січня 2015 року у розмірі 1168,52 грн. 15 січня 2015 року відповідачці було направлено рахунок-попередження з пропозицією погасити борг за надані послуги, проте жодних заходів ОСОБА_1 не здійснено.

Тому, позивач просив суд стягнути з ОСОБА_1 на користь позивача заборгованість за надані послуги з централізованого водопостачання та водовідведення в сумі 2 235,46 грн., яка складається з: 1000,79 грн. - заборгованість за надані послуги з централізованого водопостачання, 1 168,52 грн. заборгованість за надані послуги з централізованого водовідведення, 53,89 грн. індекс інфляції, 12,26 грн. 3% річних від простроченої суми; судові витрати просив покласти на відповідача.

Представник ОСОБА_1 -у суді першої інстанції заперечував проти позову, вказував, що між сторонами відсутній договір про надання послуг, підстави для стягнення заборгованості відсутні; разом з тим, представник не заперечував факту отримання послуг з централізованого водопостачання та водовідведення відповідачкою, зазначав про їх неналежну якість; просив застосувати строки позовної давності.

Рішенням Московського районного суду м.Харкова від 27 травня 2015 року позов задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь позивача заборгованість за надані послуги з централізованого водопостачання в сумі 167,52 грн. та водовідведення в сумі 141,20 грн. Стягнуто з відповідачки на користь держави судовий збір в сумі 243,60 грн. В іншій частині позову відмовлено.

В апеляційній скарзі КП «Харківводоканал» ставить питання про скасування рішення суду першої інстанції з ухваленням нового рішення, яким позовні вимоги задовольнити у повному обсязі; судовий збір за подачу апеляційної скарги стягнути з відповідачки на користь КП «Харківводоканал».

В обґрунтування доводів апеляційної скарги позивач посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, зазначає на неправильний математичний розрахунок суми заборгованості, які зробив суд, а також вказує на переривання строків позовної давності, оскільки відповідачка здійснювала оплату послуг за поточні нарахування.

Колегія суддів, перевіривши матеріали справи, заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення осіб, які приймали участь у справі, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення районного суду у відповідності до ст. 303 ЦПК України в межах доводів апеляційної скарги та вимог заявлених у суді першої інстанції, знаходить апеляційну скаргу не підлягаючою задоволенню.

При цьому колегія суддів виходить з наступного.

Задовольняючи частково позовні вимоги суд першої інстанції виходив з наявності у відповідачки заборгованості за надані послуги, проте з урахуванням застосування строків позовної давності, судом зменшена сума заборгованості.

Такі висновки суду першої інстанції колегія суддів вважає правильними.

Основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов'язки визначені Законом України «Про житлово-комунальні послуги» від 24.06.2004 р. № 1875-IV.

Відповідно до статті 1 вказаного Закону комунальні послуги - це результат господарської діяльності, спрямованої на задоволення потреби фізичної чи юридичної особи у забезпеченні холодною та гарячою водою, водовідведенням, газо- та електропостачанням, опаленням, а також вивезення побутових відходів у порядку, встановленому законодавством.

Виконавцем житлово-комунальних послуг є суб'єкт господарювання, предметом діяльності якого є надання житлово-комунальної послуги споживачу відповідно до умов договору.

Власником приміщення, будинку, споруди, житлового комплексу або комплексу будинків і споруд (далі - власник) - фізична або юридична особа, якій належить право володіння, користування та розпоряджання приміщенням, будинком, спорудою, житловим комплексом або комплексом будинків і споруд, зареєстроване у встановленому законом порядку.

Споживачем житлово-комунальних послуг вважаться фізична чи юридична особа, яка отримує або має намір отримати житлово-комунальну послугу.

Обов'язки споживача та виконавця житлово-комунальних послуг визначені статтями 20, 21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги».

Зокрема, обов'язком споживача є оплата житлово-комунальних послуг у строки, встановлені договором або законом, а обов'язком виконавця - надання послуг вчасно та відповідної якості згідно із законодавством та умовами договору.

Судом встановлено та підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, що ОСОБА_1 є споживачем послуг з централізованого водопостачання та водовідведення за адресою: АДРЕСА_1. КП "Харківводоканал" за вказаною адресою надає послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, що не заперечувалось відповідачем. Однак за отримані послуги ОСОБА_1 протягом певного часу не сплачувала.

Відповідно до ст. 67 ЖК України плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, електричну і теплову енергію, інші послуги) стягується, крім квартирної плати, по затвердженим у встановленому порядку тарифам.

Згідно п. 33 Правил надання населенню послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених Постановою КМУ від 21.07.2005 року за №630 зі змінами та доповненнями, користувач зобов'язаний своєчасно, у встановлений строк, сплачувати надані послуги.

08 жовтня 2010 року Московським районним судом м.Харкова винесений судовий наказ за заявою КП «Харківводоканал» про стягнення з ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 суму заборгованості у розмірі 820,09 грн.

Ухвалою Московського районного суду м.Харкова від 18 березня 2011 року скасовано цей судовий наказ(а.с.11).

20.02.2015 року позивач звернувся до суду з вищевказаними вимогами до відповідачки, посилаючись на те що відповідачка має заборгованість за надані перед ним послуги з централізованого водопостачання та водовідведення починаючи з 1999 року, оскільки вважає, що строк позовної давності на звернення до суду не пройшов, відповідачка визнавала борг, сплачуючи частками заборгованість протягом періоду з 01 грудня 1999 року по 31 січня 2015 рок. (а.с.4-10,49-74).

Матеріали справи містять зави відповідачки про звернення як до позивача із заявою про застосування до її заборгованості строку позовної давності при надісланні їй квитанцій із вказівкою про сплату суми заборгованності, так і до суду першої інстанції про застосування строку позовної давності, т.я. вважає що з 01.01.2012 року нею оформлена субсидія по сплаті комунальних платежів, яка здійснюється регулярно в повному обсязі на підставі повідомлень про надання субсидії, що підтверджується наданими квитанціями про сплату( а.с.21-36).

Статтями 10, 11, 60 ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності, згідно з яким кожна сторона повинна довести ті обставини, на які посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, а суд розглядає справу в межах заявлених вимог і вирішує справу на підставі наданих доказів.

Судова колегія приходить до висновку, що доводи апеляційної скарги не підтверджуються матеріалами справи та вимогами чинного законодавства, оскільки суд першої інстанції обґрунтовано виходив із вимог ч.1 ч. 3 ст. 264 ЦК України задовольняючи частково позовні вимоги КП «Харківводоканал» з урахуванням застосування строків позовної давності, врахувавши, що суд позбавлений можливості вийти за межі загальної позовної давності.

Судом першої інстанції обґрунтовано визначено та здійснено підрахування заборгованості при задоволенні частково вимог позивача у період з 20.02.2012 року по 31.01 2015 року, оскільки після скасування судового наказу від 18 березня 2011 року, позивач із вимогами про стягнення заборгованості із відповідачки звернувся до суду тільки 20.02.2015 року, тобто більш ніж через три роки.

Виходячи із наведеного, судова колегія, вважає, що рішення суду першої інстанції є законним і обґрунтованим, постановлено з дотриманням вимог матеріального і процесуального права, підстав для його скасування не вбачається.

Керуючись ст. ст. 303 304, п.1ч.1ст.307,ст.308, 313,314,315,317,319,324 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Комунального підприємства «Харківводоканал»- відхилити.

Рішення Московського районного суду м.Харкова від 27 травня 2015 року залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий -

Судді: