АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження № 22ц/790/1559/15 Головуючий 1 інст. Сиротников Р.Є.
Справа № 643/4517/14-ц
Категорія: право власності Доповідач - Котелевець А.В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 січня 2015 року суддя судової колегії судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Харківської області ОСОБА_1, в порядку вирішення питання про прийняття апеляційної скарги прокурора Московського району м. Харкова на рішення Московського районного суду м. Харкова від 04 квітня 2014 року по справі за позовом ОСОБА_2 до Харківської міської ради про визнання права власності на нежитлові будівлі,

в с т а н о в и л а:

Рішенням Московського районного суду м. Харкова від 04 квітня 2014 року позов задоволено.

За ОСОБА_2 визнано право власності на нежитлові будівлі літ. «БА-1» загальною площею 55,2 кв. м., «ББ-1» загальною площею 54,7 кв. м., «БВ-1» загальною площею 55,2 кв. м., що розташовані по проспекту Пятидесятиріччя ВЛКСМ, № 64 в м. Харкові.

На це рішення в інтересах держави апеляційну скаргу подав прокурор Московського району м. Харкова, в якій просив скасувати рішення суду першої інстанції, ухвалити нове рішення про відмову в позові.

Одночасно в апеляційній скарзі міститься клопотання про вжиття заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на нежитлові будівлі літ. «БА-1» загальною площею 55,2 кв. м., «ББ-1» загальною площею 54,7 кв. м., «БВ-1» загальною площею 55,2 кв. м., що розташовані за вказаною адресою.

Відповідно до вимог ч. 1, ч. 3 ст. 151 ЦПК України, суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити заходи забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Згідно розяснень, що містяться в п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» за змістом ч. 1 ст. 151 ЦПК України єдиною підставою для забезпечення позову є відповідне клопотання у формі мотивованої заяви будь-кого з осіб, які беруть участь у справі.

Прокурор Московського району м. Харкова мотивовану заяву про вжиття заходів забезпечення позову не подав.

В апеляційній скарзі послався лише на норму закону про забезпечення позову, а саме на статтю 151 ЦПК України. При цьому не вказав: причини, у звязку з якими потрібно забезпечити позов, не обґрунтував необхідність застосування арешту нерухомого майна, а також того, яким чином незастосування цього заходу забезпечення позову порушить інтереси держави.

Відповідно до ч. 8 ст. 153 ЦПК України суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог статті 151 цього Кодексу, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.

Керуючись статтями 153 ч. 8, 313, 317, 319 ЦПК України, суддя

у х в а л и в:

Заяву про вжиття заходів забезпечення позову, яка міститься в апеляційній скарзі, повернути прокурору Московського району м. Харкова.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Суддя