Справа № 346/2819/15-ц
Провадження № 2/346/1182/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 липня 2015 року м. Коломия

Коломийський міськрайонний суд

Івано-Франківської області

в складі : головуючого судді Васильковського В.В.

секретаря Корбут Н.М., розглянувши в попередньому судовому засіданні в залі суду в місті Коломиї справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, про виділ частки в натурі у праві спільної часткової власності,

В С Т А Н О В И В :

Позивачка, звернувшись в суд із даним позовом, посилається на те, що вона є власником 49/100 частин будинку, господарських будівель та споруд, які знаходяться за адресою : м. Коломия, вул. Довбуша, 124. Решта частин будинковолодіння є власністю відповідачки. Вона володіє відокремленою частиною будинковолодіння, які згідно рішення виконкому Коломийської міської ради від 12.03.2015 року присвоєна адресна нумерація : квартира АДРЕСА_1. Однак не взмозі зареєструвати право власності на вказану квартиру, як окремий об"єкт нерухомого майна через відсутність правовстановлюючого документа, яким підтверджується право власності.

Просить суд, в звязку із виниклими обставинами, виділити їй в натурі належні 49/100 частин будинковолодіння, визнавши за нею право власності на дане майно, а справу розглянути у її відсутності.

Відповідачка в судове засідання не з"явилась. Подала до суду письмову заяву, в якій просить справу розглядати без її участі, позовні вимоги визнає, проти задоволення позову не заперечує.

У відповідності до ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає позовні вимоги обгрунтованими, а тому підлягаючими задоволенню виходячи із наступного.

Судом встановлено, що будинок з господарськими будівлями і спорудами в м. Коломия по вул. Довбуша, 124 був побудований батьками позивачки : ОСОБА_3 та ОСОБА_2.

В 1995 році ОСОБА_3 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_2 про поділ вказаного будинковолодіння та земельної ділянки. Рішенням Коломийського міського суду від 15 березня 1996 року позов ОСОБА_3 був задоволений та останньому виділено у власність підвал - ІІ, в будинку приміщення №№ 3, 4, 6, 7, 11, приміщення мезоніну №№ 13, 14, 15 та 1/2 частину літньої кухні, позначену літерою "Б", 1/2 частину сараю "В", вбиральню "Г", 1/2 частину огорожі № 2, 1/2 частину замощення № 3, що складає 49/100 ідеальної долі. Інша чатсина будинку з господарськими будівлями і спорудами, що складає 51/100 ідеальної долі була виділена у власність ОСОБА_2

14 листопада 2008 року ОСОБА_3 помер і після його смерті відкрилась спадщина за заповітом, укладеним в користь ОСОБА_2 на належне йому майно.

В 2014 році ОСОБА_1 звернулась до Коломийського міськрайонного суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання недійсним заповіту, визнання за нею права власності на 49/100 частин будинку, господарських будівель та споруд, що знаходяться за адресою : м. Коломия, вул. Довбуша, 124.

Рішенням Коломийського міськрайонного суду від 13.10.2014 року позов було задоволено повністю. Заповіт, складений 05.09.1997 року ОСОБА_4 визнано недійсним та визнано право власності за ОСОБА_1 право власності на 49/100 частин спірного будинковолодіння

На підставі вказаного рішення 14 листопада 2014 року реєстраційною службою Коломийського міськрайонного управління юстиції за ОСОБА_1 зареєстровано право власності на 49/100 частин житлового будинку, господарських будівель та споруд в м. Коломия, вул. Довбуша, 124.

Рішенням виконкому Коломийської міської ради від 12.03.2015 року частині будинковолодіння, що належить ОСОБА_1 надано поштову адресу : АДРЕСА_2.

Однак, позивачка не взмозі зареєструвати за собою право власності на вказану частину будинковолодіння через відсутність належного правовстановлюючого документа, яким підтверджується її право власності на реально виділену частину спірного букдинковолодіння. Згідно рішення Коломийського міськрайонного суду від 13.10.2015 року ОСОБА_1 є власником ідеальної частки вказаного будинковолодіння.

В той же час, згідно рішення Коломийського міського суду від 15.03.1996 року спадкодавцю, батькові позивачки ОСОБА_3, належала на праві власності реально виділена частина будинку.

Оскільки присуджене рішенням суду нерухоме майно належало ОСОБА_3 і на день його смерті, тому згідно вимог ст.ст. 1218, 1268 ЦК України після смерті батька позивачка успадкувала реально виділену йому частину будинку та 1/2 частину літньої кухні, сараю, огорожі, вбиральню.

Відповідно до ст. 364 ЦК України співвласник має право на виділ в натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності.

Враховуючи наведене, та те, що відповідачка не заперечує проти задоволення позову, суд вважає за можливе задоволити вимоги позивачки.

На підставі ст.ст. 16, 364, 392, 1218, 1268 ЦК України, керуючись ст.ст. 213, 215, 223, 294 ЦПК України суд,

В И Р І Ш И В:

Позов задоволити.

Реально виділити в натурі належні ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, що проживає в ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер : НОМЕР_1, 49/100 частин будинку за № 124 по вул. Олекси Довбуша в м. Коломия, Івано-Франківської області, визнавши за нею право власності на майно, як окремий об"єкт житлової нерухомості, а саме :

- на квартиру за № 1 будинку за № 124 по вул. Олекси Довбуша в м. Коломия, Івано-Франківської області, загальною площею 114,4 кв.м., житловою 20,9 кв.м., яка складається з підвалу, позначеного в технічному паспорті Коломийського МБТІ цифрою ІІ, з житлової кімнати № 1-3 площею 20,9 кв.м., коридору № 1-4 площею 4,1 кв.м., коридору 1-6 площею 8,2 кв.м., кухні 1-7 площею 14,7 кв.м., веранди IV площею 8,4 кв.м., з коридору мезоніну 1-13 площею 12,9 кв.м., з літньої кімнати мезоніну № 14 площею 17,8 кв.м., літньої кімнати мезоніну № 15 площею 16,5 кв.м.;

- та на господарські будівлі та споруди - літню кухню "Б", сарай "В", вбиральню "Г", огорожу "2", криницю, замощення, які є приналежністю до квартири і знаходяться в м. Коломия, вул. Олекси Довбуша, 124.

Рішення суду може бути оскаржено до Апеляційного суду Івано-Франківської області через Коломийський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення. У випадку не подання апеляційної скарги, рішення суду набирає чинності після закінчення строків апеляційного оскарження.

Суддя Васильковський В. В.