АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/1651/15Головуючий по 1 інстанції
Категорія : 31 Таратін В. О.
Доповідач в апеляційній інстанції
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 липня 2015 року Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючогоДемченка В. А.
суддівПодороги В. М. , Василенко Л. І.
при секретаріНаконечній М. М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси апеляційну скаргу ОСОБА_6 на рішення Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 22 травня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_7 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, заподіяної злочином, -

в с т а н о в и л а :

Позивач ОСОБА_6 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_7 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, заподіяної злочином.

Свої вимоги обґрунтовував тим, що він являється потерпілим у кримінальному провадженні, зареєстрованого в ЄРДР під № 0000223 від 19 березня 2014 року відносно відповідача у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1ст.122 КК України.

Вироком Золотоніського міськрайонного суду від 16 січня 2015 року ОСОБА_7 було визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 122 КК України за тих обставин, що ОСОБА_7 18.03.2013 року близько 17 год. перебуваючи на території домоволодіння, що по АДРЕСА_1 на ґрунті раптово неприязних відносин наніс два удари в обличчя та здійснив два постріли з револьвера, який згідно висновку судово-балістичної експертизи №1/370 від 02.04.2014 року не являється вогнепальною зброєю, після даних пострілів він отримав тілесні ушкодження, згідно висновку судово-медичного експерта № 96 під 19.05.2014 року у вигляді ЗЧМТ, струс головного мозку, які відносяться до категорії тілесних ушкоджень легкого ступеню тяжкості, що спричинили короткочасний розлад здоров'я, вогнепальні поранення правого стегна, лівої ступні, порушення функції ходи, до категорії тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості, в зв'язку з тривалим розладом здоров'я.

Позивач проходив курс лікування в Золотоніський ЦРЛ, що стверджується виписками про лікування за період з 18 березня 2014 року по 31 березня 2014 року, з 10 квітня 2014 року 19 квітня 2014 року, з 04 серпня по 13 серпня 2014 року, з 26 грудня 2014 року по 05 січня 2015 року.

Позивачем було витрачено на лікування кошти в сумі 7761 грн. 79 коп. та понесені витрати на паливно-мастильні матеріали, пов'язані з необхідністю проїзду його дружини з с. Коврай-1 до Золотоніської ЦРЛ, оскільки позивач потребував постійної корекції в лікуванні та витрачання додаткових коштів на ліки, які внаслідок отриманої травми не мав можливості придбати ліки самостійно. Витрати на проїзд складають 2181 грн. 59 коп., а всього позов заявлено на суму 9943 грн. 38 коп. матеріальних збитків.

Також внаслідок дій відповідача та нанесення тілесних ушкоджень позивачу була завдана моральна шкода, яка полягає в моральних переживаннях у зв'язку з ушкодженням здоров'я, так як перебував під постійним психологічним тиском та страхом за своє життя, позбавлення можливості нормального ведення домашнього господарства, що потребувало та потребує на даний час додаткових зусиль для організації життя, оскільки на даний час кулі знаходяться в ногах позивача та на даний час лікування не завершено, потребується операційне втручання для витягування куль та можливе подальше встановлення інвалідності, а тому моральну шкоду оцінює у 15000 грн.

В судовому засіданні суду першої інстанції представник позивача та позивач позовні вимоги підтримали частково та просили суд задовольнити позовні вимоги про стягнення матеріальної шкоди на суму 4402, 82 грн. матеріальних витрат пов'язаних з придбанням ліків та медпрепаратів, 169,85 грн. витрат на паливо, а моральну шкоду просили стягнути в заявленому обсязі.

Рішенням Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 22 травня 2015 року позов задоволено частково та стягнуто з ОСОБА_7, АДРЕСА_2, код ІПН НОМЕР_1, на користь ОСОБА_6, АДРЕСА_1, код ІПН НОМЕР_2 - 4402 грн. 82 коп. матеріальної шкоди, стягнуто з ОСОБА_7, АДРЕСА_2, код ІПН НОМЕР_1, на користь ОСОБА_6, АДРЕСА_1 , код ІПН НОМЕР_2 - 5 100 грн. 00 коп. моральної шкоди, в задоволенні решти вимог відмовлено.

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції в частині стягнення розміру моральної шкоди, ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу на дане рішення, в якій просить змінити рішення суду в цій частині, оскільки вважає його ухваленим із порушенням норм матеріального права, стягнувши з ОСОБА_7 на його користь моральну шкоду в сумі 15 000 грн.

Заслухавши суддю-доповідача, апелянта та його представника по справі, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до відхилення.

Статтями 213, 214 ЦПК України передбачено, що рішення повинно бути законним і обгрунтованим та відповідати на питання: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувались вимоги і заперечення, якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Зазначеним вимогам закону ухвалене судове рішення в частині стягнення моральної шкоди відповідає.

Відповідно до вимог ст.308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Відповідно до ч. 3 статті 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями або бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Цивільно - правова відповідальність за завдану матеріальну та моральну шкоду настає при наявності протиправної поведінки заподіювача шкоди, встановлення причинного зв'язку між шкодою та протиправною поведінкою, вини заподіювача.

Так, колегією суддів за матеріалами справи установлено, що вироком Золотоніського міськрайонного суду від 16 січня 2015 року ОСОБА_7 було визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 122 КК України ( а. с. 3 - 4 ), із якого вбачається, що відповідач своїми діями наніс позивачеві тілесні ушкодження середньої тяжкості, які не є небезпечними для життя і не потягли за собою наслідків, передбачених ст.121 КК України.

Також, як було встановлено в судовому засіданні суду першої інтонації, то відповідач не відмовлявся від компенсації потерпілому моральної шкоди.

Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні.

Так, ухвалюючи рішення про часткове задоволення позову в частині стягнення моральної шкоди в сумі 5 100 грн. , суд першої інстанції вірно враховував роз'яснення п.4, що містяться в Постанові Пленуму ВСУ N 4 від 31.03.95 р. , а саме, що відповідно до ст.137 ЦПК (ст. 119 ЦПК) у позовній заяві про відшкодування моральної (немайнової) шкоди має бути зазначено, в чому полягає ця шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується.

А тому, районний суд обгрунтовано зазначив, що позивач просив відшкодувати йому моральну шкоду в сумі 15 000 грн., однак, при визначенні даної суми він не надав жодних розрахунків та не обґрунтовував чому він просив стягнути саме такий розмір суми відшкодування моральної шкоди.

Відповідно до роз'яснень, вказаних в п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров'я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

А тому, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції обґрунтовано прийшов до висновку про заподіяння позивачу моральної шкоди незаконними діями відповідача відповідно до вимог ст. 23 ЦК України, оскільки завдання фізичного болю безумовно викликало моральні страждання та переживання, і мотивовано визначив розмір стягнутої моральної шкоди.

У зв'язку з чим, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції вірно застосовано норми матеріального права та ухвалено рішення про задоволення моральної шкоди в розмірі 5 100 грн. з додержанням положень чинного законодавства, виходячи з засад розумності, виваженості, справедливості та доведення її розміру належними доказами.

Доводи апеляційної скарги суттєвими не являються і не дають підстав для висновку про неправильність застосування судом першої інстанції норм матеріального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

Аналізуючи норми матеріального права, докази у справі, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують і не впливають на законність судового рішення, а тому апеляційна скарга підлягає до відхилення, а рішення суду першої інстанції до залишення без змін.

На підставі викладеного та керуючись ст. 303, ст. 304, ст. 307, ст. 308, ст. 314, ст. 315, ст. 317, ст. 319 ЦПК України, колегія суддів -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 - відхилити.

Рішення Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 22 травня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_7 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, заподіяної злочином - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня проголошення.

Головуючий :

Судді :