Номер провадження: 22-ц/785/7342/15
Головуючий у першій інстанції Добов П.В.
Доповідач Сегеда С. М.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.09.2015 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого Сегеди С.М.,

суддів: Виноградової Л.Є.,

Кононенко Н.А.,

за участю секретаря Феленко В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу заступника прокурора Одеської області в інтересах держави, в особі Фонтанської сільської ради Комінтернівського району Одеської області, на рішення Комінтернівського районного суду Одеської області від 12 березня 2013 року у цивільній справі за позовом заступника прокурора Одеської області в інтересах держави, в особі Фонтанської сільської ради Комінтернівського району Одеської області, до ОСОБА_3, ОСОБА_4, відділу Держкомзему у Комінтернівському районі Одеської області про визнання недійсним державного акту на право власності на земельну ділянку, договору купівлі-продажу земельної ділянки та повернення її до земель запасу комунальної власності,

встановила:

09.02.2012 року заступник прокурора Одеської області звернувся до суду в інтересах держави, в особі Фонтанської сільської ради Комінтернівського району Одеської області, з вищезазначеним позовом, посилаючись на те, що в ході досудового слідства по кримінальній справі стосовно ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, порушеної прокурором Одеської області 01.06.2011р. за ознаками складу злочинів, передбачених ч.3 ст.28, ч.4 ст.358, ч.2 ст.366, ч.5 ст.191 КК України встановлено, що ОСОБА_5, будучи сільським головою Фонтанської сільської ради, використовуючи службове становище, всупереч інтересам держави та в інтересах третіх осіб, вніс завідомо неправдиві відомості до офіційних документів (витягу з рішення Фонтанської сільської ради від 12.03.1998р. № 7, довідок та листів Фонтанської сільської ради) щодо передачі у власність ОСОБА_3 земельної ділянки площею 0,099 га в АДРЕСА_1, вартістю 225 000,00 грн., призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (далі - спірна земельна ділянка).

На підставі цих документів 18.02.2008р. ОСОБА_3 видано Державний акт на право власності на вказану земельну ділянку.

20.11.2009 р. між ОСОБА_8, яка діяла від імені ОСОБА_3 за довіреністю, та ОСОБА_4 було укладено договір купівлі-продажу спірної земельної ділянки. Проте, згідно матеріалів кримінальної справи № 9, показань свідків та даних державного архіву Комінтернівської районної державної адміністрації, 12.03.1998р. сесією Фонтанської сільської ради рішення про надання земельної ділянки ОСОБА_3 не приймалось.

Вважаючи, що спірна земельна ділянка передана із земель запасу комунальної власності територіальної громади с.Фонтанка у власність ОСОБА_3 в порушення закону та встановленої процедури, прокурор просив визнати недійсним Державний акт від 18.02.2008р. на право власності на земельну ділянку площею 0,099 га по АДРЕСА_1, виданий на ім'я ОСОБА_3

Крім того, оскільки спірна земельна ділянка вибула з володіння власника - територіальної громади с. Фонтанка, не з волі органу, який уповноважений розпоряджатися землями, заступник прокурора Одеської області також просив суд визнати недійсним договір купівлі-продажу спірної земельної ділянки, укладений 20.11.2009р. між ОСОБА_8, яка діяла від імені ОСОБА_3 за довіреністю, та ОСОБА_4, та зобов'язати ОСОБА_4 повернути до комунальної власності спірну земельну ділянку.

Справа розглянута у відсутність Фонтанської сільської ради та ОСОБА_3

Відповідач ОСОБА_4 позов не визнала.

Представник відділу Держкомзему у Комінтернівському районі Одеської області позов визнав.

Рішенням Комінтернівського районного суду Одеської області від 12.03.2013 року в задоволенні позову відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Одеської області від 12 лютого 2015 року зазначене рішення суду першої інстанції було скасоване та ухвалено нове про - задоволення позовних вимог заступника прокурора Одеської області.

Разом з тим, ухвалою ВССУ з розгляду цивільних та кримінальних справ від 01 липня 2015 року рішення апеляційного суду Одеської області від 12 лютого 2015 року було скасоване, а справа направлена на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

В апеляційній скарзі заступник прокурора Одеської області, вважаючи, що вищезазначене рішення суду першої інстанції ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права, просить його скасувати та ухвалити нове - про задоволення його позовних вимог.

Перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваного судового рішення, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги, заперечень проти неї, колегія суддів дійшла висновку про необхідність відмови в задоволенні апеляційної скарги, виходячи з наступних підстав.

Ухвалюючи судове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив із того, що заступником прокурора Одеської області пропущений строк позовної давності для звернення до суду з позовними вимогами про визнання недійсним Державного акту серії НОМЕР_1 від 18.02.2008р. на право власності на спірну земельну ділянку, виданого на ім'я ОСОБА_3

Оскільки суд дійшов висновку про необхідність відмови в задоволенні вищевказаних позовних вимог, суд відмовив у задоволенні позовних вимог у повному обсязі, оскільки укладення договору купівлі-продажу спірної земельної ділянки від 20.11.2009р., посвідченого приватним нотаріусом Комінтернівського районного нотаріального округу Одеської області Марченко О.М., реєстраційний № 569, укладеного між ОСОБА_8, яка діяла на підставі довіреності, посвідченої 16.11.2009 р. приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Харитонюк Т.А., реєстровий № 2706, від імені ОСОБА_3, та ОСОБА_4, є похідним від виникнення у продавця спірної земельної ділянки права власності на останню.

Таким чином, оскільки підстав для визнання вищевказаного договору купівлі-продажу спірної земельної ділянки матеріали справи не містять, то у суду не було правових підстав для зобов'язання ОСОБА_4 повернути до комунальної власності спірну земельну ділянку.

З таким висновком суду повністю погоджується колегія суддів, з огляду на наступні обставини.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач ОСОБА_3 став власником земельної ділянки площею 0,099 га по АДРЕСА_1 для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) на підставі рішення сесії Фонтанської сільської ради від 12.03.1998р. № 7-ХХІІ.

Зазначені обставини підтверджуються Державним актом на право приватної власності серії НОМЕР_1, виданого 18.02.2008р. Фонтанською сільською радою Комінтернівського району Одеської області,зареєстрованим в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 77, кадастровий номер НОМЕР_2.

У відповідності до довіреності, посвідченої приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Харитонюк Т.А. 16.11.2009р., реєстровий № 2706, ОСОБА_3 уповноважив ОСОБА_8 підготувати документи та продати спірну земельну ділянку.

Згідно з договором купівлі-продажу земельної ділянки від 20.11.2009р., посвідченим приватним нотаріусом Комінтернівського районного нотаріального округу Одеської області Марченко О.М., реєстровий № 569, ОСОБА_8, яка діяла на підставі вищевказаної довіреності, посвідченої 16.11.2009р., від імені ОСОБА_3 продала ОСОБА_4 спірну земельну ділянку.

Згідно з п.2.2 Договору, продаж зроблено за 70 000 грн., які одержані представником Продавця від Покупця до підписання цього Договору.

20.11.2009р. приватним нотаріусом Комінтернівського районного нотаріального округу Одеської області Марченко О.М. на Державному акті серії НОМЕР_1 зроблено відмітку про перехід права власності до ОСОБА_4, що зареєстровано в Поземельній книзі 29.01.2010р. за реєстровим номером № 21001.

В подальшому, ОСОБА_4 сплачувала земельний податок до Фонтанської сільської ради, що підтверджується відповідними квитанціями від 25.02.2010р., 09.08.2011р., 12.03.2012р., 28.03.2013 р.,14.04.2014 р., 05.02.2015 р. (т.4, а.с.202-205) та збудувала на спірній земельній ділянці житловий будинок, на який отримала правовстановлюючі документи, а саме - Свідоцтво про право власності на нерухоме майно від 30.05.2014 року та Витяг з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна: 27 (т.4, а.с.199, 200).

Разом з тим, як вбачається з матеріалів справи і не оспорюється сторонами, рішення сесії Фонтанської сільської ради від 12.03.1998р. № 7-ХХІІ щодо виділення ОСОБА_3 спірної земельної ділянки для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) не приймалось.

Зазначені обставини підтверджені письмовими доказами, які маються в матеріалах справи та визнані сторонами, а тому у відповідності до ч. 1 ст. 61 ЦПК України також не підлягають доказуванню.

З огляду на викладене, відповідач ОСОБА_3 набув право власності на спірну земельну ділянку незаконно, на підставі підробленого документу - рішення сесії Фонтанської сільської ради від 12.03.1998р. № 7-ХХІІ, а тому вимоги щодо визнання недійсним Державного акту на право приватної власності серії НОМЕР_1, виданого 18.02.2008р. Фонтанською сільською радою Комінтернівського району Одеської області, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 77, кадастровий номер НОМЕР_2, є обгрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.

Разом з тим, на виконання вимог, які були зазначені в ухвалі ВССУ з розгляду цивільних та кримінальних справ від 01 липня 2015 року, колегією суддів були перевірені доводи сторін щодо пропуску позивачем строку позовної давності для захисту своїх прав, та заперечень проти цього (т.4, а.с.44-46).

Так, колегія суддів дійшла висновку про пропуск заступником прокурора Одеської області строку позовної давності щодо позовних вимог, в інтересах Фонтанської сільської ради, про визнання недійсним Державного акту на право приватної власності серії НОМЕР_1, виданого 18.02.2008р., без поважних причин, з огляду на наступні обставини.

У відповідності до ч.1 ст.256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Відповідно до ч.1 ст.257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Частиною 1 ст. 261 ЦК України передбачено, що перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

У відповідності до ч.ч. 2,3,4 ст.267 ЦК України, заява про захист цивільного права або інтересу має бути прийнята судом до розгляду незалежно від спливу позовної давності. Позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач ОСОБА_4 надала суду письмову заяву про застосування до спірних правовідносин позовної давності (т.1, а.с.150), оскільки заступник прокурора Одеської області звернувся до суду за захистом прав Фонтанської сільської ради Комінтернівського району Одеської області 09.02.2012 року, тобто після збігу трирічного строку після видачі Державного акту на право приватної власності, серії НОМЕР_1, виданого 18.02.2008р. Фонтанською сільською радою Комінтернівського району Одеської області, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за№ 77, кадастровий номер НОМЕР_2.

За таких обставин, суд дійшов правильного і обгрунтованого висновку про необхідність відмови у задоволенні позовної вимоги про визнання недійсним вищевказаного Державного акту через пропуск строку позовної давності.

Що стосується доводів представника прокуратури Одеської області, даних нею в суді апеляційної інстанції, з приводу того, що прокуратура дізналась про порушення прав Фонтанської сільської ради лише після винесення постанови від 25.10.2011 року про притягнення в якості обвинуваченого ОСОБА_5, та постанови від 26.10.2011 року про притягнення в якості обвинуваченого ОСОБА_7 по кримінальній справі № 9, згідно якої ОСОБА_5 доручив невстановленій слідством особі вписати в рішення сесії Фонтанської сільської ради від 12.03.1998р. № 7-ХХІІ завідомо неправдиві відомості про те, що нібито ОСОБА_3 в 1998р. виділялась земельна ділянка в АДРЕСА_1 на підставі рішення виконкому № 48 від 03.07.1996р., то колегія судів не погоджується з ними, з огляду на наступні обставини.

Так, як було зазначено вище, заступник прокурора Одеської області пред'явив позовні вимоги в інтересах Фонтанської сільської ради Комінтернівського району Одеської області, котра була зобов'язана знати про неправдиві відомості, які маються в рішенні її сесії від 12.03.1998р. № 7-ХХІІ.

Крім того, вище було вказано, що у відповідності до ч. 1 ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

З цих підстав, колегія суддів зазначає, що навіть у разі, якщо Фонтанській сільській раді не було відомо про внесення неправдивих відомостей в рішення її сесії від 12.03.1998р. № 7-ХХІІ, то при видачі Державного акту на право приватної власності серії НОМЕР_1, виданого 18.02.2008р. Фонтанською сільською радою Комінтернівського району Одеської області, остання повинна була перевірити достовірність рішення сесії від 12.03.1998 року, а тому могла довідатися про порушення свого права, як того вимагає ч. 1 ст. 261 ЦК України.

Крім того, слушними є доводи відповідача ОСОБА_4, викладені нею в письмових запереченнях на апеляційну скаргу, про те, що із вироку по кримінальній справі № 1519/1004/2012 вбачається, що слідчими органами були проведені перевірки щодо дотримання Фонтанською сільською радою земельного законодавства, починаючи з 05.03.2008 року, слідчий Попаза І.П. (аркуш вироку 110), а тому прокуратурі та Фонтанській сільській раді з 2008 року було відомо про внесення неправдивих відомостей в рішення її сесії від 12.03.1998р. № 7-ХХІІ.

Більш того, починаючи з 2007 року, співробітники Фонтанської сільської ради приймали участь при встановленні меж земельних ділянок в натурі, у тому числі спірної земельної ділянки.

Саме після встановлення вищевказаних меж, у 2007 році відбулось затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки ОСОБА_3 та передачі йому у приватну власність спірної земельної ділянки.

Зазначені обставини свідчать про те, що як Фонтанська сільська рада Комінтернівського району Одеської області, так і прокуратура Одеської області, не тільки могли довідатися, а і були зобов'язані в 2008 році дізнатись про внесення неправдивих відомостей в рішення сесії Фонтанської сільської ради від 12.03.1998р. № 7-ХХІІ, та протягом встановленого трирічного строку пред'явити позов про визнання недійсним Державного акту на право приватної власності на землю, серії НОМЕР_1, виданого 18.02.2008р. Фонтанською сільською радою Комінтернівського району Одеської області.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов обгрунтованого висновку про відсутність правових підстав для визнання недійсним Державного акту на право приватної власності на землю, серії НОМЕР_1, виданого 18.02.2008р. Фонтанською сільською радою Комінтернівського району Одеської області ім'я ОСОБА_3, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за№ 77, кадастровий номер НОМЕР_2, через пропуск строку позовної давності.

Враховуючи, що договір купівлі-продажу спірної земельної ділянки від 20.11.2009р., посвідчений приватним нотаріусом Комінтернівського районного нотаріального округу Одеської області Марченко О.М., реєстровий № 569, згідно якого ОСОБА_8, яка діяла на підставі вищевказаної довіреності, посвідченої 16.11.2009р., від імені ОСОБА_3, продала ОСОБА_4 спірну земельну ділянку, є похідним від наявності у ОСОБА_3 права власності на спірну земельну ділянку.

З цих підстав, суд позбавлений можливості визнати недійсним вищевказаний договір купівлі-продажу спірної земельної ділянки, оскільки при його укладенні не було допущено порушень вимог чинного законодавства.

Крім того, у відповідності до роз'яснень, викладених у п.п. 5,10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06 листопада 2009 року № 9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними», особа, яка не є стороною договору, може вимагати визнання його недійсним у тому разі, якщо вона не домагається повернення їй переданого на виконання цього договору майна, а її порушене право може бути відновлене шляхом повернення сторін цього договору до первісного стану. Реституція як спосіб захисту цивільного права (ч.1 ст. 216 ЦК України) застосовується лише в разі наявності між сторонами укладеного договору, який є нікчемним чи який визнано недійсним.

З підстав викладеного, суд першої інстанції обгрунтовано відмовив у задоволенні позовних вимог заступника прокурора про визнання недійсним договору купівлі-продажу спірної земельної ділянки, а також про зобов'язання ОСОБА_12 повернути спірну земельну ділянку до земель запасу комунальної власності.

Згідно ч.ч. 1,2,3 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Колегія суддів зазначає, що заявник апеляційної скарги не надав суду достатніх, належних і допустимих доказів існування обставин, на які він посилається як на підставу своїх позовних вимог та доводів апеляційної скарги.

У відповідності до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку про законність і обґрунтованість оскаржуваного рішення суду, доводи апеляційної скарги його не спростовують, рішення ухвалено у відповідності до вимог матеріального і процесуального права, у зв'язку з чим апеляційну скаргу слід відхилити, оскаржуване рішення суду залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 304, п.1 ч.1 ст. 307, ст.ст. 308, 313 - 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів

ухвалила:

Апеляційну скаргу заступника прокурора Одеської області в інтересах держави, в особі Фонтанської сільської ради Комінтернівського району Одеської області,відхилити.

Рішення Комінтернівського районного суду Одеської області від 12 березня 2013 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, однак може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Судді апеляційного суду Одеської області: С.М. Сегеда

Л.Є. Виноградова

Н.А. Кононенко