Києво-Святошинський районний суд Київської області
Справа № 369/3701/15-ц
14.05.2015 року Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі:
головуючого судді Дубас Т.В.
при секретарі Дідур М.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування моральної шкоди, -
Позивач ОСОБА_1 звернулась в квітні 2015 року до Києво-Святошинського районного суду Київської області з даним позовом, мотивуючи його тим, що діями ОСОБА_2 їй завдано моральної шкоди, у звязку з чим вона звертається до суду.
Вже протягом більш ніж десяти років ОСОБА_2 не визнає право власності позивача на побудований нею за власні кошти новий будинок, до якого відповідач вже ніякого відношення не має. Більш того, останнім позовом ОСОБА_2 вирішила взагалі привласнити собі побудований позивачем будинок буз будь-яких правових підстав. ОСОБА_2 постійно погрожує позивачу відібрати у неї будинок, виселити з нього позбавивши єдиного для позивача житла, і це не дивлячи на те, що ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 25 листопада 2010 року задоволено частково заяву ОСОБА_2 про поворот виконання рішення, та стягнуто на її користь з Кредитної спілки «Форум кредит» грошову вартість проданого будинку 24 600 грн. В повернення будинку у власність ОСОБА_2 судом було відмовлено. Тобто дії ОСОБА_2 навмисно спрямовані на додаткове збагачення та завдання позивачу додаткових моральних і матеріальних збитків.
Позивач постійно переживає за своє майбутнє, змушена витрачати свій час та кошти на захист своїх законних прав, залучати для цього своїх представників, нести постійні додаткові витрати. Позивач втратила нормальний сон, в неї погіршилось самопочуття, за неї переживають її батьки та рідні. Це все завдає їй великих моральних страждань, і тому завдану позивачу діями відповідача моральну шкоду в розмірі 20 000 грн.
На підставі викладеного позивач просила стягнути з ОСОБА_2 на її користь завдану моральну шкоду в сумі 20 000 грн.
Представники позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримали, просили позов задоволити, проти ухвалення по справі заочного рішення не заперечували.
Відповідач, в судове засідання не зявилась, про день, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином.
За згодою представників позивача суд ухвалив провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.
Дослідивши матеріали справи, зібрані у справі докази, суд приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.
Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.
Відповідно до роз'яснень, що містяться у п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 р. №4 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" при визначенні розміру відшкодування моральної шкоди суд приймає до уваги стан здоров'я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його житті, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити з засад розумності, виваженості та справедливості.
Згідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з'ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.
Як вбачається з матеріалів справи, в квітні 2010 року відповідач ОСОБА_2 звернулась до Києво-Святошинського районного суду Київської області із заявою про поворот виконання рішення суду.
Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 15 жовтня 2010 року частково задоволено заяву ОСОБА_2 про поворот виконання рішення суду, та стягнуто з Кредитного союзу «Форум кредит» на користь ОСОБА_2 24 600 грн. кошти що одержані від реалізації майна.
Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 15 лютого 2011 року залишено без розгляду позовну заяву ОСОБА_2 до Управління Держкомзему у Києво-Свтошинському районі Київської області, Київської регіональної філії ДП «Центр Державного земельного кадастру» при Державному комітет України по земельних ресурсах, Горенської сільської ради, Києво-Святошинського району Київської області, ОСОБА_3 про визнання дій неправомірними.
Відповідно стаття 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Суд, відмовляє у вимогах позивача щодо відшкодування їй моральної шкоди, оскільки стороною позивача не надано суду доказів того, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних страждань в результаті звернень ОСОБА_2 до суду, за яких обставин вони були їй заподіяні, та з чого позивачка виходила зазначаючи відповідні розміри морального відшкодування.
За статтею 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Отже, суд, оцінюючи докази в їх сукупності, дійшов висновку про необґрунтованість та недоведеність вимог позивача, оскільки вони не відповідають вимогам ст.57-59 ЦПК України.
Враховуючи наведені обставини та керуючись ст. ст. 15, 16, 23 ЦК України, ст.ст. 3, 10, 57-59, 60, 61, 64, 209, 212-215, 218, 224-226 ЦПК України,-
В позові ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування моральної шкоди відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача. Заява про перегляд заочного рішення подається протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.
Рішення суду може бути оскаржено до Апеляційного суду Київської області протягом десяти днів з дня оголошення рішення через Києво-Святошинський районний суд Київської області.

Суддя Т.В. Дубас