Справа № 129/758/14-ц
Провадження по справі № 2/129/12/2015
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"10" квітня 2015 р. Гайсинський районний суд Вінницької області

у складі: головуючого-судді В.І. Кравця

за участю секретаря О.С. Мединської,

представника позивача адвоката ОСОБА_1,

представника ОСОБА_2 сільської ради ОСОБА_3, ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_5, третя особа без самостійних вимог на стороні позивача ОСОБА_6 до ОСОБА_2 сільської ради і ОСОБА_7 про встановлення межі,-

встановив:

14.03.2014 року ОСОБА_5 звернулась до суду з цим позовом.

Обґрунтовуючи вимоги позову, позивачка вказувала, що є власником 3/4 частини будинковолодіння по вул. Першотравневій, 108 в с. Михайлівка Гайсинського району, 1/4 частина цього будинку належить її синові ОСОБА_6, будинок збудовано на земельній ділянці площею 0,31 га виділеній під забудову колгоспом в 1964 році, відповідно до рішення сесії ОСОБА_2 сільської ради від 09.12.2009 року надано дозвіл на виготовлення документації з землеустрою щодо користування земельною ділянкою площею 0,28 га. суміжна земельна ділянка по вул. Першотравневій, 106 в с. Михайлівка Гайсинського району площею 0,26 га перебуває в користуванні ОСОБА_7 З приводу суміжного користування у них виник спір, який довготривалий час не вирішується. Після ухвалення судового рішення про зобовязання ОСОБА_2 сільської ради Гайсинського району встановити межу між суміжними земельними ділянками, комісія сільської ради 11.12.2013 року встановила межу між суміжними земельними ділянками по вул. Першотравневій, 108 і вул. Першотравневій, 106 в с. Михайлівка Гайсинського району по фактичному використанню земельних ділянок, за яким у користуванні ОСОБА_7 знаходиться земельна ділянка площею 0,259 га, у її та ОСОБА_6 користуванні земельна ділянка площею 0,261 га, акт про встановлення межі було затверджено рішенням сесії сільської ради 11.12.2013 року.

Вважаючи, що сесія сільської ради порушила її права землекористувача, позбавивши її права користування земельною ділянкою площею 0,019 га та встановивши межу за 0,2 м від належної їй господарської будівлі, просила суд визнати недійсним і скасувати рішення ОСОБА_2 сільської ради 41 сесії 6 скликання №1 від 25.12.2013 року про затвердження акту від 11.12.2013 року про встановлення меж між суміжними земельними ділянками по вул. Першотравневій, 108 і вул. Першотравневій, 106 в с. Михайлівка Гайсинського району та усунути перешкоди в користуванні власністю шляхом встановлення меж між суміжними земельними ділянками по вул. Першотравневій, 108, користувачами якої є ОСОБА_5 і ОСОБА_6, та по вул. Першотравневій, 106 в с. Михайлівка, користувачем якої є ОСОБА_7, за 1 м від належного їй господарського приміщення.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_5 та її представник просили суд задовольнити вимоги позову. В своїх доводах посилалися на вищезазначені викладені в позовній заяві обставини, крім того позивач пояснила, що спір існує довготривалий час, вирішувався судами різних інстанцій, проте судове рішення від 2006 року про встановлення межі було скасовано Верховним судом України через не зясування обставин про встановлення меж землекористування. Вказувала, що в 90-х роках відповідач ОСОБА_7 самовільно змістив межу в сторону її господарських будівель, без погодження меж приватизував земельну ділянку, через що судовим рішення державний акт на право власності на землю був визнаний недійсним, також судовими рішеннями визнавались незаконними дії та рішення про зменшення розміру земельної ділянки на яку їй видавався дозвіл на виготовлення технічної документації. Обґрунтовувала вимоги про встановлення межі за 1 м від належного їй господарського приміщення тим, що межа встановлена за актом від 11.12.2013 року і затверджена рішенням ОСОБА_2 сільської ради 41 сесії 6 скликання №1 від 25.12.2013 року не відповідає тій, яка існувала на час відведення земельної ділянки під забудову та на час зведення господарських будівель, суперечить вимогам законодавства, будівельних норм, унеможливлює здійснення догляду та ремонту будівель.

Представник ОСОБА_2 сільської ради вимоги позову заперечив, вказував, що встановлення меж між суміжними земельними ділянками по вул. Першотравневій, 108, користувачами якої є ОСОБА_5 і ОСОБА_6, та по вул. Першотравневій, 106 в с. Михайлівка, користувачем якої є ОСОБА_7 проведено з дотримання вимог земельного законодавства, встановлена межа за фактичним землекористуванням, яке склалось історично і відповідає земельнокадастровій документації. Заперечуючи доводи позивачки про неможливість обслуговування господарської будівлі, вказував, що зазначена будівля побудована після 1992 року самочинно, без дотримання вимог будівельних норм про відстань від межі 1 м, через що відстань від межі однієї сторони будівлі 80 см, другої 20 см, а доводи позивачки про зменшення розміру земельної ділянки вважав безпідставними так як ці зміни повязані з затопленням частини земельної ділянки та більш точним інструментальним виміром її площі.

Відповідач ОСОБА_7 вимоги позову не визнав, вважав, що ОСОБА_2 сільська рада правомірно встановила межу відповідно до фактичного історично складеного порядку суміжного землекористування. Доводи позивачки про перенесення ним межі в сторону її господарської будівлі вважав безпідставними, вказував, що зазначений спір виник на час вирішення питання про узаконення позивачкою самочинного будівництва господарських будівель, які були збудовані після 1993 року без дотримання вимог про відстань від межі.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши подані ними докази та витребувані судом за їх клопотаннями, суд вважає що позов не підлягає задоволенню.

Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини.

На час виникнення спору сторони є володільцями суміжних земельних ділянок по вул. Першотравневій в с. Михайлівка Гайсинського району.

ОСОБА_5 згідно із свідоцтвом про право власності на домоволодіння №152 від 14.09.1990 року , виданим на підставі рішення ОСОБА_2 сільської ради №220 від 10.09.1987 року належить 3/4 частини будинковолодіння по вул. Першотравневій, 108 в с. Михайлівка Гайсинського району, ОСОБА_6 згідно із свідоцтвом про право на спадщину за законом належить 1/4 частина цього будинку з господарськими будівлями (а.с.15-17,174).

ОСОБА_7 є власником житлового будинку з господарськими будівлями по вул. Першотравневій, 106 в с. Михайлівка Гайсинського району. Забудовником цього будинку відповідно до дозвільних документів на будівництво (рішення про дозвіл на будівництво, акт встановлення меж, план забудови) станом на 16.02.1989 року була ОСОБА_8, а ОСОБА_7 був членом колгоспного двору. Рішенням виконкому ОСОБА_2 сільської ради №56 від 12.10.2005 року ОСОБА_7 надано дозвіл на оформлення часткової зміни плану забудови по вул. Першотравневій, 106 (а.с. 49-54,69-71, 171).

Згідно плану забудови по вул. Першотравнева, 106 в с. Михайлівка на той час сусідня господарська будівля по вул. Першотравневій, 108 в с. Михайлівка належна ОСОБА_5 розташована окремо від житлового будинку на відстані 1м від межі (а.с.52).

За даними технічного паспорту на належний ОСОБА_5 житловий будинок по вул. Першотравневій, 108 в с. Михайлівка, виготовлений 27.09.1990 року сарай (П) 1970 року забудови мав площу 45,5 м3, сарай (В) 1968 року забудови мав площу 31,2 м3. (а.с.13-18)

На час виникнення спору, згідно технічного паспорту від 15.11.2014 року на належний ОСОБА_5 житловий будинок по вул. Першотравневій, 108 в с. Михайлівка сарай (Б) 1970 року забудови 45,5 м3, господарська будівля (Г) 1991 року побудови 62,1 м3 примикає до житлового будинку та має добудову (г) 1991 року побудови 16,4 м3, яка зміщена до межі, погріб, 1991 року побудови, ці будівлі за даними Гайсинського МБТІ відповідно до інструкції про порядок технічної інвентаризації не є самочинними (а.с.141-147). Позивачем визнається, що будівлі будувались на місці знесеного сараю, дозвільні документи на забудову відсутні.

Рішенням №1 41 сесії 6 скликання ОСОБА_2 сільська рада затвердила акт про встановлення межі між суміжними земельними ділянками по вул. Першотравнева, 108 і вул. Першотравнева, 106 користувачами яких є ОСОБА_5 і ОСОБА_9 складений комісією з регулювання земельних відносин 11.12.2013 року, відповідно до межа встановлена по фактичному використанню суміжних земельних ділянок і закріплена межовими знаками в кількості 4 штук відповідно до схеми по краю існуючої огорожі на бетонній основі від А до Б на відстані 29 м та по краю деревяної огорожі на відстані 16,8 м, площа земельної ділянки в користуванні ОСОБА_5 і ОСОБА_9 0,261га у користуванні ОСОБА_7 0,259 га (а.с. 72).

Сторони не надали суду доказів, які б свідчили, що до 11.12.2013 року складались акти відведення в натурі земельних ділянок, які знаходяться у їх користуванні та встановлювались межові знаки.

Дослідженими в судовому засіданні архівними документами та записами господарських книг ОСОБА_2 сільської ради встановлено, що рішенням правління колгоспу Перемога с. Михайлівка 12.04.1964 ОСОБА_10 було виділено присадибну ділянку 0,31 га, за даними особових рахунків №289/108 і №290/108 до 1990 року землекористувачами земельної ділянки по вул. Першотравнева в с. Михайлівка були ОСОБА_10 площею 0,31 га, де 0,01 га під будівлями, який помер 27.09.1989 року, та ОСОБА_5, яка в 1976 році вибула до Москви, площею 0,31 га, де 0,01 га під будівлями. Питання про виділення земельної ОСОБА_5 на сесіях ОСОБА_2 сільської ради не розглядалось. Згідно записів земельнокадастрової книги у користуванні ОСОБА_5І знаходиться земельна ділянка площею 0,26 га, відомості про підстави на право користування відсутні (а.с.102). Рішенням 36 сесії 5 скликання ОСОБА_2 сільської ради від 09.12.2009 року ОСОБА_5 надавався дозвіл на виготовлення технічної документації із землеустрою, щодо складання документів, які посвідчують право користування земельною ділянкою площею 0,28га (а.с.9,84,161,172,173).

Судами неодноразово вирішувались спори за позовами ОСОБА_5 повязаними із захистом права власності та права землекористувача.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 61 ЦК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній або адміністративній справі, що набрали законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких бере участь особа , щодо якої встановлено ці обставини.

Рішенням Гайсинського районного суду від 16.07.2013 року було визнано протиправним та скасовано рішення 36 сесії 5 скликання ОСОБА_2 сільської ради про затвердження технічної документації і видачу державних актів на право власності на земельні ділянки площею 0,2500 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд та площею 0,0156 га для ведення особистого селянського господарства в с. Михайлівка по вул. Першотравнева, 106, ОСОБА_11 так як встановлено, ці рішення прийнято без погодження меж із суміжним землекористувачем ОСОБА_5 (а.с.21-22).

Згідно записів земельнокадастрової книги у користуванні ОСОБА_7 знаходиться земельна ділянка площею 0,36 га, право користування якою посвідчується рішенням 9 сесії 22 скликання ОСОБА_2 сільської рад від 08.08.1997 року (а.с.100).

За змістом рішення 9 сесії 22 скликання ОСОБА_2 сільської рад від 08.08.1997 року ОСОБА_7 значиться в списках громадян, яким приватизовано земельні ділянки 0,31 га (а.с.84)

Спірні правовідносини регулюються:

чинними на час виникнення спірних правовідносин нормами Земельного кодексу України (в редакції 1990 р.), зокрема:

- відповідно до ст. 22 ЗК України (в редакції 1990 р.) право власності на землю або право користування наданою земельною ділянкою виникає після встановлення землевпорядними організаціями меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) і одержання документа, що посвідчує це право;приступати до використання земельної ділянки, в тому числі на умовах оренди, до встановлення меж цієї ділянки в натурі (на місцевості) і одержання документа, що посвідчує право власності або право користування землею, забороняється.

- згідно із ст. 23 ЗК України (в редакції 1990 р.) право власності або право постійного користування землею посвідчується державними актами, які видаються і реєструються сільськими, селищними, міськими, районними Радами народних депутатів;

- згідно із ст. 24 ЗК України (в редакції 1990 р.) право тимчасового користування землею, в тому числі на умовах оренди, оформляється договором;

чинними на час продовження спірних правовідносин нормами Земельного кодексу України (в редакції 2001 р.) та Закону України Про місцеве самоврядування в Україні:

- згідно із ст. 125 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав;

- відповідно до ч.1 ст. 126 ЗК України право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом, крім випадків, визначених частиною другою цієї статті; ч. 3 цієї статті передбачає, що право постійного користування земельною ділянкою посвідчується державним актом на право постійного користування земельною ділянкою, а ч. 5 ст. 126 ЗК України встановлено, що право оренди земельної ділянки посвідчується договором оренди землі, зареєстрованим відповідно до закону;

- відповідно до ч. 3 ст. 158 ЗК України органи місцевого самоврядування вирішують земельні спори у межах населених пунктів щодо меж земельних ділянок, що перебувають у власності і користуванні громадян, та додержання громадянами правил добросусідства;

- згідно із ч. 5 ст. 158 ЗК України у разі незгоди власників землі або землекористувачів з рішенням органів місцевого самоврядування, органу виконавчої влади з питань земельних ресурсів спір вирішується судом;

- відповідно до п. а), п. д), п. й) ст. 12 ЗК України до повноважень сільських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належить: а) розпорядження землями територіальних громад; д) організація землеустрою; й) вирішення земельних спорів;

- відповідно до п. 34 ч.1 ст. 26 Закону України Про місцеве самоврядування в Українівиключно на пленарних засіданнях сільської ради вирішуються питання відповідно до Закону регулювання земельних відносин;

- відповідно до п.п. 9 п. б) ч.1 ст. 33 Закону України Про місцеве самоврядування в Українідо відання виконавчих органів сільських рад належить організація і здійснення землеустрою, погодження проектів землеустрою;

- за ч.1 ст. 212 ЗК України самовільно зайняті земельні ділянки підлягають поверненню власникам землі або землекористувачам без відшкодування витрат, понесених за час незаконного користування ними;

- відповідно до ч.1 ст. 106 ЗК України власник земельної ділянки має право вимагати від власника сусідньої ділянки сприяння встановленню твердих меж, а також відновленню межових знаків у випадках, коли вони зникли, перемістилися або стали невиразними;

- відповідно до ч.2 ст. 107 ЗК України у разі неможливості виявлення дійсних меж їх встановлення здійснюється за фактичним використанням земельної ділянки;

- згідно із ч. 2 ст. 152 ЗК України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою.

Сукупний аналіз встановлених судом обставин та норм права, що регулюють правовідносини між сторонами свідчить про таке.

З часу набуття ОСОБА_5 і ОСОБА_6 права власності на житловий будинок по вул. Першотравнева, 108 в с. Михайлівка та права користування присадибною ділянкою, а ОСОБА_7 права власності на житловий будинок по вул. Першотравнева, 106 в с. Михайлівка та права користування присадибною ділянкою землевпорядними організаціями, органами місцевого самоврядування межі, конфігурація вказаних земельних ділянок в натурі (на місцевості) не встановлювались до 11.12.2013 року; документація із землеустрою на ці земельні ділянки не виготовлялась; сторони не одержували передбачені Земельним кодексом України документи, що посвідчують їх право власності або користування на ці земельні ділянки, (одержані ОСОБА_11 документи визнані недійсними та скасовані).

Тому у позивачки ОСОБА_5 і відповідача ОСОБА_7 в розумінні ст.ст. 22, 23, 24 ЗК України (в редакції 1990 р.) та ст.ст. 125, 126 ЗК України (в редакції 2001 р.) до часу затвердження рішенням №1 41 сесії 6 скликання ОСОБА_2 сільська рада акта про встановлення межі між суміжними земельними ділянками по вул. Першотравнева, 108 і вул. Першотравнева, 106 в с. Михайлівка та визначення площі земельних ділянок в користуванні ОСОБА_5 і ОСОБА_9 0,261га у користуванні ОСОБА_7 0,259 га не виникло право право користування, або ж право оренди на земельними ділянками.

Межа між суміжними земельними ділянками визначена за фактичним використанням земельних ділянок, зокрема в частині земельної ділянки, що прилягає до господарських будівель по вул. Першотравнева, 108, де частина межі оспорююється, вона проходить по лінії встановленого паркану, що розмежовує ці суміжні земельні ділянки.

Встановити, чи відповідає встановлена межа тій яка існувала до 1991 року до часу забудови ОСОБА_5 господарських будівель та який розмір і конфігурація спірної земельної ділянки є неможливим так будь-які межові знаки, які б дозволяли визначити цю межу відсутні.

Встановлені обставини свідчать, що відповідачем ОСОБА_2 сільською радою розглядалось питання щодо встановлення межі між суміжними земельними ділянками, що фактично перебувають у користуванні ОСОБА_5, ОСОБА_6 і відповідача ОСОБА_7, в межах повноважень, відповідно до вищезазначених норм Закону України Про місцеве самоврядування в Україні та ЗК України, тому вимоги про скасування рішення №1 41 сесії 6 скликання ОСОБА_2 сільська рада є безпідставними .

Доводи позивачки ОСОБА_5 про те, що межа між суміжними земельними ділянками має проходити за 1 м від її господарських будівель є безпідставними так як технічна документація свідчить, що на збудовані нею господарські будівлі Г і г є інші за конфігурацією і більші за площею майже в три рази ніж сарай, який був за 1м від межі, дозвільні документи, які б фіксували розташування цих будівель відносно межі відсутні.

Також позивачка ОСОБА_5 не довела, що її права землекористувача і перешкоди та обмеження у здійсненні прав власника по догляду та ремонту господарських будівель повязані із діями ОСОБА_7 чи діями або бездіяльністю ОСОБА_2 сільської ради.

При відмові у задоволенні позову і відсутності доказів про судові витрати відповідачів, необхідно віднести судові витрати на сторони в обсязі понесених

На підставі викладеного, керуючись ст. ст.10, 11, 60, 209, 213, 214, 215, 224-226 ЦПК України, суд,

вирішив:

Відмовити в задоволенні вимог позову ОСОБА_5, третя особа без самостійних вимог на стороні позивача ОСОБА_6, до ОСОБА_2 сільської ради і ОСОБА_7 про визнання недійсним і скасування рішення ОСОБА_2 сільської ради 41 сесії 6 скликання №1 від 25.12.2013 року про затвердження акту від 11.12.2013 року про встановлення меж між суміжними земельними ділянками по вул. Першотравневій, 108 і вул. Першотравневій, 106 в с. Михайлівка Гайсинського району та усунення перешкод в користуванні власністю шляхом встановлення меж між суміжними земельними ділянками по вул. Першотравневій,108, користувачами якої є ОСОБА_5 і ОСОБА_6, та по вул. Першотравневій, 106 в с. Михайлівка, користувачем якої є ОСОБА_7.

Судові витрати віднести на сторони в обсязі понесених.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Вінницької області через Гайсинський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення.

Суддя: