Справа № 183/528/14-ц
№ 2/183/140/15
06 травня 2015 року м. Новомосковськ
Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:
головуючої судді Березюк В.В.,
секретаря судового засідання Тен І.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_4 міської ради, третя особа ОСОБА_4 державна нотаріальна контора про встановлення факту, що має юридичне значення та визнання права власності в порядку спадкування за законом, -
У січні 2014 року позивачі звернулися до суду з позовом,в якому (з урахуванням уточнених позовних вимог) просили:
- встановити факт , що має юридичне значення,а саме: що свідоцтво про право на спадщину від 07 квітня 1955 року, в якому спадкоємцями житлового будинку № 52 по провул. Піщаному в м. Новомосковську Дніпропетровської області після смерті ОСОБА_5 є його син ОСОБА_6 та його дружина ОСОБА_7 ОСОБА_8, дійсно належить ОСОБА_6, померлому 20 серпня 2003 року та ОСОБА_9, померлій 17 лютого 1984 року;
- визнати за ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 право власності на 11/30 частиндомоволодіння, розташованого за адресою: Дніпропетровська область, м.Новомосковськ, пров.Піщаний , 52, яке складається збудинку № 52 «А» по пров. Піщаному в м. Новомосковську Дніпропетровської області з надвірними прибудовами, який в цілому складається з: прибудова «а» -14,1 кв. м, ганок «а1», козирок «а2», літня кухня-сарай «В»-24,3 кв.м, погріб «пг» -4,6кв.м, убиральня «Г», сарай «Е» -20,7 кв.м., навіс «Ж» - 3,6 кв.м, 1/2 колодязя «к», 1/2 колодязя «к1», огорожа № 4, ворота з хвірткою №5 в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка ОСОБА_6, померлого 20 серпня 2003 року;
- визнати за ОСОБА_2 та ОСОБА_1, право власності на 19/30 частин домоволодіння, розташованого за адресою: Дніпропетровська область, м.Новомосковськ, пров.Піщаний , 52, яке складається з будинку № 52 «Б» по пров. Піщаному в м. Новомосковську Дніпропетровської області з надвірними прибудовами, який в цілому складається з: прибудова «б»-13,8 кв.м, нежилий підвал під будинком «нпд»-22,3 кв.м, ганок «б1», козирок «б2», сарай «Д»-19,1 кв.м, погріб «3»- 4,6 кв.м, літній душ «1»-1,4 кв.м, сарай «Л»-9,1 кв.м, вбиральня «М»-3,5кв.м., яма вигрібна «я», колодязь інженерних мереж «я1», 1/2 колодязь «к», 1/2 колодязь «к1», цоколь під забор «ц», огорожа №1, хвіртка №2, ворота № 3 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_10, померлого 08 листопада 2011 року.
Обґрунтовуючи свої позовні вимоги зазначають, що 09 березня 1922 року ОСОБА_11 купив житловий будинок, який згодом було знесено, та почав будувати новий. У лютому 1947 рокуКухар Філіп ОСОБА_12 помер. На вказане спадкове майно відкрилась спадщина. Син ОСОБА_11 -ОСОБА_6 та його мати ОСОБА_9 успадкували житловий будинок № 52 «А», по пров. Піщаному в м. Новомосковську Дніпропетровської області на земельній ділянці яка належить держфонду на підставі рішення виконкому ОСОБА_4 міськради за № 237 від 29 квітня 1995 року. ОСОБА_10 побудував самовільно у 1986 році житловий будинок № 52 «Б» по пров. Піщаному в м. Новомосковську Дніпропетровської області на земельній ділянці, яка належала його батькові, що було погоджено з архітектором. 17 лютого 1984 року померла ОСОБА_9. Після її смерті відкрилася спадщина на житловий будинок № 52 «А» по пров. Піщаному в м. Новомосковську Дніпропетровської області. Єдиним спадкоємцем зазначеного майна був син померлої - ОСОБА_6 який прийняв спадщину, але документи не оформив і 20 серпня 2003 року помер.Спадкоємцем житлового будинку № 52 «А» по пров. Піщаному в м. Новомосковську Дніпропетровської області є ОСОБА_3 - дружина ОСОБА_6, померлого 20 серпня 2003 року.
Для оформлення вищезазначеної спадщини ОСОБА_3 звернулася до ОСОБА_4 державної нотаріальної контори, але у видачі свідоцтва про право на спадщину на будинок № 52 «А» по пров. Піщаному в м. Новомосковську Дніпропетровської області після смерті ОСОБА_6 їй було відмовлено, оскільки нею не було надано правовстановлюючих документів про те, що право власності на будинок № 52 «А» по пров. Піщаному в м. Новомосковську Дніпропетровської області зареєстроване, а тому вона змушена звернутися до суду з позовом.
08 листопада 2011 року помер ОСОБА_10, після смерті якого відкрилася спадщина на житловий будинок № 52 «Б» по пров. Піщаному в м. Новомосковську Дніпропетровської області.Спадкоємцями зазначеного майна є син ОСОБА_2 та дружина ОСОБА_1. Для оформлення вищезазначеної спадщини вони звернулася до ОСОБА_4 державної нотаріальної контори, але у видачі свідоцтва про право на спадщину на будинок № 52 «Б» по пров. Піщаному в м. Новомосковську Дніпропетровської області після смерті ОСОБА_10, померлого 08 листопада 2011 року їм було відмовлено, оскільки відповідно до довідки КП ОСОБА_4 МБТІ Дніпропетровської обласної ради № 1968/13 від 18 листопада 2013 року, право власності на будинок № 52 «Б» по пров. Піщаному в м. Новомосковську Дніпропетровської області не зареєстроване, а тому вони змушені звернутися до суду з позовом.
Крім того, в свідоцтві про право на спадщину від 07 квітня 1955 року зазначено, що спадкоємцями майна після смерті ОСОБА_5 є його син КухарьМикола ОСОБА_13 та його дружина КухарьКилина ОСОБА_8. Але в свідоцтві про смерть зазначено ОСОБА_5 АкулинаМаксимівна. Отже, на сьогоднішній день існують розбіжності в графі прізвище, ім'я, по-батькові правовстановлюючого документа та в свідоцтві про смерть, серія 1-КИ № 545908, а тому позивачі звернулися до суду з позовом про встановлення факту, що має юридичне значення для подальшого оформлення спадщини.
В судове засідання позивачі не зявилися, надавши до суду заяви про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримали в повному обсязі, просили їх задовольнити, не заперечували проти проведення заочного розгляду справи.
Представник відповідача ОСОБА_4 міської ради Дніпропетровської області у судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив, заяву про розгляд справи за його відсутності не надавав, а тому суд, з погодження позивача, відповідно до вимог ст. 224 ЦПК України, провів заочний розгляд справи.
Від третьої особи надійшла заява про розгляд справи за її відсутності.
У звязку з тим, що сторони в судове засідання не зявились фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позовні вимоги обґрунтовані і підлягають задоволенню, виходячи з наступного.
Вирішуючи питання щодо встановлення факту, що має юридичне значення, суд приходе до наступного.
Згідно п. 6 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, імя, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з імям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.
Відповідно до копії свідоцтва про народження ОСОБА_5 (російською) ОСОБА_13, серія ЯГ № 073257 від 1951 року, в графі батько зазначено ОСОБА_5(російською) ОСОБА_12, в графі мати ОСОБА_5(російською) ОСОБА_8 (а.с 17).
Згідно до копії свідоцтва про смерть, виданого повторно, серія I-КИ № 545908 від 20 листопада 2013 року, КухарАкулина ОСОБА_8 померла 17.02.1984 року (а.с.16).
Однак, з копії свідоцтва про право на спадщину від 07 квітня 1955 року за реєстровим № 1274 зазначено, що спадкоємцями майна після смерті ОСОБА_5, померлого 12 лютого 1947 року, є його син КухарьМикола ОСОБА_13 та його дружина КухарьКилина ОСОБА_8(а.с. 19).
Оцінюючі вищенаведені докази по справі в їх сукупності, суд приходить до висновку, що при оформленні свідоцтва про право на спадщину від 07 квітня 1955 року, посвідченогодержавним нотаріусомНовомосковської державної нотаріальної контори та зареєстрованого в реєстрі за № 1274 була допущена помилка щодо прізвища та імені особи, зазначеної в свідоцтві про право на спадщину, а саме замість вірного прізвища та імені ОСОБА_9, помилково зазначене прізвище та імя КухарьКилина.
А, відтак, у суду не виникає сумнівів щодо того, що свідоцтво про право на спадщину від 07 квітня 1955 року за реєстровим № 1274, в якому зазначено, що спадкоємцями майна після смерті ОСОБА_5, померлого 12 лютого 1947 року, є його син КухарьМикола ОСОБА_13 та його дружина КухарьКилина ОСОБА_8, видавалось зокрема, ОСОБА_9, померлій 17.02.1984 року.
Щодо питання про визнання права власності в порядку спадкування за законом, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав.
У відповідності до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, не заборонених законом.
Відповідно до ч. 1 ст. 1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи.
Згідно ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Частиною 2 статті 1223 ЦК України передбачено, що у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.
Ч.1 ст.1258 ЦК України встановлює, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово.
Відповідно до ст.1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.
Відповідно до ст. 1225 ЦК України, право на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах із збереженням її цільового призначення.
У відповідності до ч.3 ст.1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.
Згідно ст.1276 ЦК України, якщо спадкоємець за заповітом або за законом помер після відкриття спадщини і не встиг її прийняти, право на прийняття належної йому частки спадщини, крім права на прийняття обов'язкової частки у спадщині, переходить до його спадкоємців (спадкова трансмісія).
З копії свідоцтва про право на спадщину від 07 квітня 1955 року за реєстровим № 1274 вбачається, що єдиними спадкоємцями майна після смерті ОСОБА_5, померлого 12 лютого 1947 року, є його син КухарьМикола ОСОБА_13 та його дружина КухарьКилина ОСОБА_8 (а.с. 19).
Як видно з цього ж свідоцтва, до складу спадщини увійшло ціле домоволодіння, розташоване за адресою: м.Новомосковськ, пров.Піщаний, 22.
Згідно з довідкою Відділу містобудування та архітектури, виданої 29.04.2015 року,адреса м.Новомосковськ, пров.Піщаний, 22 після перенумерації відповідає адресі: м.Новомосковськ, пров.Піщаний, 52 (а.с.).
Інших спадкоємців судом не встановлено, а відтак суд приходить до висновку про те, що ОСОБА_6 та його мати ОСОБА_7 ОСОБА_8 успадкували домоволодіння, розташоване за адресою: Дніпропетровська область, м.Новомосквоск, пров.Піщаний, 22 (52) після смерті ОСОБА_5 в рівних частках.
17 лютого 1984 року померла ОСОБА_7 ОСОБА_8, що стверджується свідоцтвом про її смерть, серії I-КИ № 545908 від 20 листопада 2013 року (а.с. 16).
Згідно до довідки квартального комітету від 16 листопада 2013 року, видана ОСОБА_3 вбачається, що ОСОБА_9, яка померла 17 лютого 1984 року, на момент смерті була зареєстрована та проживала за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2 з сином ОСОБА_6 та його дружиною ОСОБА_3 /а.с. 13 на обороті).
Спадкова справа після смертіКухарьАкулини ОСОБА_8, померлої 17 лютого 1984 року, не заводилась (а.с.42), а відтак спадщину після її смерті фактично прийняв її син ОСОБА_6, який на момент її смерті мешкав разом з нею.
20 серпня 2003 року помер ОСОБА_6, що стверджується свідоцтвом про його смерть, серіїI-КИ № 534069 від 29 серпня 2003 року, помер (а.с. 14).
Відповідно до наданої спадкової справи, єдиним спадкоємцем після його смерті є ОСОБА_3, яка звернулась до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини (а.с.44).
Інших спадкоємців в судовому засіданні не встановлено, а відтак суд вважає за можливе визнати за ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 право власності на 11/30 частин домоволодіння, розташованого за адресою: Дніпропетровська область, м.Новомосковськ, пров.Піщаний , 52, яке складається з будинку № 52 «А» по пров. Піщаному в м. Новомосковську Дніпропетровської області з надвірними прибудовами, який в цілому складається з: прибудова «а» -14,1 кв. м, ганок «а1», козирок «а2», літня кухня-сарай «В»-24,3 кв.м, погріб «пг» -4,6 кв.м, убиральня «Г», сарай «Е» -20,7 кв.м., навіс «Ж» - 3,6 кв.м, 1/2 колодязя «к», 1/2 колодязя «к1», огорожа № 4, ворота з хвірткою №5 в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка ОСОБА_6, померлого 20 серпня 2003 року.
З довідки інженера з інвентаризації нерухомого майна, виданої інженером ОСОБА_14 вбачається, за адресою: пров. Піщаний, буд. 52, побудовано два житлових будинки, де будинок «А» загальною площею-46,9 кв.м, житловою площею-25,5 кв.м, побудований у 1964 році належить 11/30 частин ОСОБА_6 та ОСОБА_9, згідно рішення №237 ОСОБА_4 міської ради від 29 квітня 1959 року, а будинок «Б» загальною площею-87,5 кв.м, житловою площею-32,8 кв.м, побудований у 1986 році належить ОСОБА_10 згідно з розрахунком частки домоволодіння між співвласниками (а.с. 8).
Згідно до копії Технічного паспорту на садибний (індивідуальний) житловий будинок, виготовлений станом на 09 грудня 2013 року власником якого зазначено ОСОБА_3. Будинок складається з: житловий будинок «А»: прибудова «а», ганок «а1», козирок «а2» та житловий будинок «Б»: прибудова «б», нежилий підвал «нпд», ганок «б1», козирок «б2», літня- кухня-сарай «В», погріб «пг», вбиральня «Г», сарай «Д», сарай «Е», навіс «Ж», погріб «З», літній душ «1», срай «Л», вбиральня «М», яма вигрібна «Я», колодязь інженерних мереж «я1», колодязь «к», колодязь «к1», цоколь «ц», огорожа №1, хвіртка «2, ворота №3, огорожа №4, ворота, хвіртка №5. Роки побудови 1964-1991 роки(а.с. 9-12).
08 листопада 2011 року помер ОСОБА_10, що стверджується свідоцтвом по його смерть (а.с.15).
Відповідно до копії спадкової справи №131/2012, оформленої після смерті ОСОБА_10, померлого 08 листопада 2011 року, із заявами про отримання свідоцтва про право на спадщину до нотаріуса ОСОБА_4 державної нотаріальної контори Дніпропетровської області звернулися ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3. Інші особи із заявами про отримання свідоцтва про спадщину після смерті ОСОБА_10, померлого 08 листопада 2011 року до нотаріуса не зверталися (а.с.45-46).
Відповідно до абз.3 ч. 2 ст. 331 Цивільного кодексу України, якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.
Згідно до ч. 3 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 1 липня 2004 року права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації.
У відповідності до ч. 4 ст. 3 зазначеного Закону права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обовязкової реєстрації таких прав.
Державна реєстрація права власності на житлові будинки, споруди регулювалася підзаконними нормативними актами, зокрема, такими як Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української PCP, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української PCP 31 січня 1966 року і яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу від 13 грудня 1995 року № 56, Тимчасове положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затверджене наказом Міністерства юстиції України від 7 лютого 2002 року № 7/5 і зареєстроване в Мін'юсті 8 лютого 2002 року за № 157/6445 (з подальшими змінами).
Зазначені нормативні акти передбачали державну реєстрацію будівель, споруд, державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, проте виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності Цивільного кодексу України 2003 року та Законом України від 1 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».
Отже, у разі відсутності державної реєстрації права власності на нерухоме майно, створене та оформлене в передбаченому законом порядку до набрання чинності Законом України від 1 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», спадкоємці, які прийняли спадщину, мають право на оформлення спадкових прав шляхом звернення до нотаріальної контори за видачею свідоцтва про право на спадщину, а у випадку якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання.
За змістом зазначених нормативних актів виникнення права власності на житлові будинки, споруди не залежало від державної реєстрації нього права.
Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинялися внаслідок його смерті.
Вирішуючи питання щодо визнання права власності на 19/30 частин домоволодіння, розташованого за адресою: Дніпропетровська область, м.Новомосковськ, пров.Піщаний , 52, яке складається з будинку № 52 «Б» по пров. Піщаному в м. Новомосковську Дніпропетровської області з надвірними прибудовами, який в цілому складається з: прибудова «б»-13,8 кв.м, нежилий підвал під будинком «нпд»-22,3 кв.м, ганок «б1», козирок «б2», сарай «Д»-19,1 кв.м, погріб «3»- 4,6 кв.м, літній душ «1»-1,4 кв.м, сарай «Л»-9,1 кв.м, вбиральня «М»-3,5 кв.м., яма вигрібна «я», колодязь інженерних мереж «я1», 1/2 колодязь «к», 1/2 колодязь «к1», цоколь під паркан «ц», огорожа №1, хвіртка №2, ворота № 3 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_10, померлого 08 листопада 2011 року, суд оцінює в сукупності зібрані по справі докази, зокрема, технічний паспорт на житловий будинок, відповідно до якого всі будівлі побудовані до 1990 року, довідки БТІ, акту провиділення земельної ділянки під будівництво (а.с.60).
Отже, аналізуючи викладене, суд вважає за можливевизнати за ОСОБА_2 та ОСОБА_1, право власності на 19/30 частин домоволодіння, розташованого за адресою: Дніпропетровська область, м.Новомосковськ, пров.Піщаний , 52, яке складається з будинку № 52 «Б» по пров. Піщаному в м. Новомосковську Дніпропетровської області з надвірними прибудовами, який в цілому складається з: прибудова «б»-13,8 кв.м, нежилий підвал під будинком «нпд»-22,3 кв.м, ганок «б1», козирок «б2», сарай «Д»-19,1 кв.м, погріб «3»- 4,6 кв.м, літній душ «1»-1,4 кв.м, сарай «Л»-9,1 кв.м, вбиральня «М»-3,5 кв.м., яма вигрібна «я», колодязь інженерних мереж «я1», 1/2 колодязь «к», 1/2 колодязь «к1», цоколь під забор «ц», огорожа №1, хвіртка №2, ворота № 3 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_10, померлого 08 листопада 2011 року.
Керуючись ст.ст. 10, 60, 213-215, 224-226 ЦПК України, ст.ст. 328, 1261, 1223, 1258, 1268 ЦК України, суд, -
Позовні вимоги ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_4 міської ради, третя особа ОСОБА_4 державна нотаріальна контора про встановлення факту, що має юридичне значення та визнання права власності в порядку спадкування за законом - задовольнити.
Встановити факт , що має юридичне значення, а саме: що свідоцтво про право на спадщину від 07 квітня 1955 року, в якому спадкоємцями житлового будинку № 52 по провул. Піщаному в м. Новомосковську Дніпропетровської області після смерті ОСОБА_5 є його син ОСОБА_6 та його дружина ОСОБА_7 ОСОБА_8, дійсно належить ОСОБА_6, померлому 20 серпня 2003 року та ОСОБА_9, померлій 17 лютого 1984 року;
Визнати за ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 право власності на 11/30 частин домоволодіння, розташованого за адресою: Дніпропетровська область, м.Новомосковськ, пров.Піщаний , 52, яке складається збудинку № 52 «А» по пров. Піщаному в м. Новомосковську Дніпропетровської області з надвірними прибудовами, який в цілому складається з: прибудова «а» -14,1 кв. м, ганок «а1», козирок «а2», літня кухня-сарай «В»-24,3 кв.м, погріб «пг» -4,6 кв.м, убиральня «Г», сарай «Е» -20,7 кв.м., навіс «Ж» - 3,6 кв.м, 1/2 колодязя «к», 1/2 колодязя «к1», огорожа № 4, ворота з хвірткою №5 в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка ОСОБА_6, померлого 20 серпня 2003 року.
Визнати за ОСОБА_2 та ОСОБА_1, право власності на 19/30 частин домоволодіння, розташованого за адресою: Дніпропетровська область, м.Новомосковськ, пров.Піщаний , 52, яке складається з будинку № 52 «Б» по пров. Піщаному в м. Новомосковську Дніпропетровської області з надвірними прибудовами, який в цілому складається з: прибудова «б»-13,8 кв.м, нежилий підвал під будинком «нпд»-22,3 кв.м, ганок «б1», козирок «б2», сарай «Д»-19,1 кв.м, погріб «3»- 4,6 кв.м, літній душ «1»-1,4 кв.м, сарай «Л»-9,1 кв.м, вбиральня «М»-3,5 кв.м., яма вигрібна «я», колодязь інженерних мереж «я1», 1/2 колодязь «к», 1/2 колодязь «к1», цоколь під забор «ц», огорожа №1, хвіртка №2, ворота № 3 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_10, померлого 08 листопада 2011 року.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Рішення може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області через Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області шляхом подання в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.

Суддя В.В. Березюк