АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/6669/15 Справа № 201/2461/14 Головуючий у 1 й інстанції - Демидова С.О. Доповідач - Котушенко С.П.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 липня 2015 року колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого Котушенко С.П.

суддів Петренко І.О., Романюк М.М.

при секретарі Порубай М.Л.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дніпропетровську цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на заочне рішення Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 10 квітня 2014 року за позовом приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АХА Страхування» до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди в порядку регресу,-

ВСТАНОВИЛА:

У лютому 2014 року ПАТ «Страхова компанія «АХА Страхування» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди в порядку регресу. Позивач вказував на те, що 05 вересня 2012 року між ним та ОСОБА_3 було укладено договір добровільного комплексного страхування майна, відповідальності та від нещасного випадку №3624349/АКН, за умовами якого страхова компанія взяла на себе зобов'язання компенсувати будь-яке пошкодження чи знищення житлового приміщення АДРЕСА_1 в результаті володіння, користування або розпорядження застрахованим майном.

15 лютого 2013 року ОСОБА_3 виявлено залиття застрахованого житла, яке сталося з вини відповідача, котрий мешкає поверхом вище в квартирі 22 в тому ж будинку.

Посилаючись на виплату ним ОСОБА_3 страхового відшкодування у розмірі 9 798,00 грн., позивач просив стягнути з відповідача в порядку регресу вказану суму та судові витрати.

Заочним рішенням Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 10 квітня 2014 року позов задоволено.

Ухвалою того ж суду від 25 травня 2015 року заява відповідача про перегляд заочного рішення залишена без задоволення.

В апеляційній скарзі відповідач ставить питання про скасування рішення як незаконного, необ'єктивного та про направлення справи на новий розгляд до суду першої інстанції.

Вивчивши доводи скарги, перевіривши їх матеріалами справи, колегія суддів вважає апеляційну скаргу підлягаючою частковому задоволенню з наступних підстав.

За загальними положеннями ЦПК України обов'язок суду під час ухвалення рішення вирішити, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги позивача та якими доказами вони підтверджуються; перевірити наявність чи відсутність певних обставин за допомогою доказів шляхом їх оцінки; оцінити подані сторонами докази та дійти висновку про наявність або відсутність певних юридичних фактів.

Крім того, важливим є визначення правовідносин сторін, які випливають із встановлених обставин. Саме визначення цих правовідносин дає можливість суду остаточно визначитись, яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Таким чином, рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, а також правильно витлумачив ці норми.

Судом встановлено, що 05 вересня 2012 року між АТ «Страхова компанія «АХА Страхування» та ОСОБА_3 було укладено договір добровільного комплексного страхування майна, відповідальності та від нещасного випадку №3624349/АКН.

15 лютого 2013 року було виявлено залиття належної страхувальнику квартири АДРЕСА_2.

19 липня 2013 року, позивач виплатив страхове відшкодування у розмірі 9 798,00 грн.

З позовної заяви вбачається, що страхова компанія просила про відшкодування шкоди в порядку регресу на підставі ст.ст.993,1191 ЦК України.

Відповідно до ст.993 ЦК України, ст.27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки (суброгація).

Тобто, у випадку суброгації відбувається лише заміна осіб у вже наявному зобов'язанні (заміна активного суб'єкта) зі збереженням самого зобов'язання. У такому разі страхувальник передає свої права страховикові на підставі договору і сприяє реалізації останнім прийнятих суброгаційних прав. У випадку регресу одне зобов'язання замінює собою інше, але переходу прав від одного кредитора до іншого не відбувається.

При цьому регрес регулюється загальними нормами цивільного права (зокрема, ст.1191 ЦК), а для суброгації відповідно до ст. 993 ЦК і ст.27 Закону України «Про страхування» встановлено особливий правовий режим.

Однак вирішуючи спір, суд не визначився з характером спірних правовідносин та не звернув уваги, що в даному випадку до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат перейшло право вимоги, яке страхувальник, який отримав страхове відшкодування, мав до особи, відповідальної за завдані збитки, то вбачається, що до АТ «Страхова компанія «АХА Страхування» перейшло право вимоги у порядку суброгації та помилково вказав про те, що таке право позивача ґрунтується на регресі та до даних правовідносин поряд із ст.993 ЦК України неправильно застосував також ст.1191 ЦК України, положення яких є взаємовиключними.

Крім того, згідно зі ст.ст.11, 58, 60 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Задовольняючи позов, суд керувався його доведеністю. Проте, на порушення вимог ст.ст.212, 213 ЦПК України, рішення не містить переконливих доводів на підтвердження зроблених висновків.

Матеріали справи також не містять достатніх доказів про залиття належної ОСОБА_3 квартири, про його причини та наявність причинного зв'язку між спричиненою шкодою і діями чи бездіяльністю відповідача.

Звертаючись до суду з даним позовом, страхова компанія посилалася на акт від 12 березня 2012 року, складений мешканцями будинку, як на доказ залиття належної страхувальнику квартири, а також вини відповідача.

Вказаний акт був покладений в основу рішення про задоволення позову. При цьому суд залишив поза увагою, що даний акт було складено 12 березня 2012 року, тобто майже за рік до дати виявлення залиття квартири (15 лютого 2013 року), а також на відсутність в ньому висновку про причини залиття.

Крім того, зазначений акт було складено за відсутності відповідача та без огляду його квартири і наявного в ній сантехнічного обладнання, а тому висновок про те, що залиття квартири АДРЕСА_2 відбувалося з вище розташованої квартири №22 ґрунтується на припущеннях.

Інших доказів вини відповідача в спричиненні шкоди позивачем не надано.

Зі справи також вбачається, що в поданій страховій компанії заяві про виплату страхового відшкодування ОСОБА_3 не посилалась на спричинення їй шкоди відповідачем (а.с.16-17), проте суд не дав цьому ніякої оцінки.

Вирішуючи виниклий між сторонами спір, суд не залучив до участі у справі ОСОБА_3 та житлово-будівельний коператив, якому належить будинок по вул.Гоголя,27-а, для з'ясування причини залиття квартири ОСОБА_3 та встановлення обставин, якими обґрунтовувалися вимоги позивача.

При викладених обставинах оскаржене рішення без змін залишатися не може і підлягає скасуванню, як ухвалене передчасно, з постановленням нового рішення про відмову в задоволенні позову, а апеляційна скарга - частковому задоволенню.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309, 313, 316 ЦПК України, колегія суддів,-

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 10 квітня 2014 року скасувати, у задоволенні позову відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржено в касаційному порядку протягом двадцяти днів.

Головуючий суддя Котушенко С.П.

Судді Петренко І.О.

Романюк М.М.