АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження № 22-ц/790/2862/15 Головуючий 1 інстанції Вікторов В.В.
Справа № 642/9538/14-ц Доповідач Кружиліна О.А.
Категорія: договірні
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 червня 2015 року судова колегія судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого судді Кружиліної О.А.,

суддів колегії ОСОБА_1,ОСОБА_2,

за участю секретарів Сементовської О.М., Шалімової Ю.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові цивільну справу

за апеляційною скаргою представника ОСОБА_3 ОСОБА_4

на заочне рішення Ленінського районного суду м.Харкова від 28 січня 2015 року

за позовом Публічного акціонерного товариства «ОТП Банк» до ОСОБА_5, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

в с т а н о в и л а:

03 листопада 2014 року Публічне акціонерне товариство «ОТП Банк» (далі ПАТ «ОТП Банк») в особі Регіонального відділення в м.Харкові звернулось до Ленінського районного суду м.Харкова з позовом до ОСОБА_5 та ОСОБА_5, в якому просило стягнути солідарно з відповідачів на користь ПАТ «ОТП Банк» суму заборгованості за кредитним договором № ML-706/119/2008 від 10.07.2008 року в розмірі 48 077,76 доларів США, що еквівалентно станом на 30.10.2014 року 622 606,99 грн. та складається з: 43 337,65 доларів США (еквівалент 561 222,57 грн.) заборгованість по сплаті кредиту; 4 740,11 доларів США (еквівалент 61 384,42 грн.) заборгованість по сплаті відсотків за користування кредитом; судові витрати покласти на відповідачів.

В обґрунтування позовних вимог зазначило, що 10.07.2008 року між ОСОБА_5 (далі відповідач 1) та Закритим акціонерним товариством «ОТП Банк», правонаступником всіх прав та обовязків якого є Публічне акціонерне товариство «ОТП Банк» було укладено кредитний договір № ML-706/119/2008.

У відповідності до підпункту 1.1. кредитного договору банк зобовязався надати ОСОБА_5 кредит у розмірі 50 000 доларів США на споживчі цілі, а позичальник зобовязався повернути банку суму отриманого кредиту та оплатити відповідну плату за користування кредитними коштами у строки, передбачені кредитним договором.

В подальшому, за згодою сторін, вносились зміни до умов кредитного договору шляхом укладення 20.03.2009 року додаткового договору № ML-706/119/2008/1; 27.05.2009 року додаткового договору № 2; 21.07.2009 року додаткового договору № 3; 02.03.2010 року додаткового договору № 2; 13.07.2010 року додаткового договору № 4.

Банк виконав зобовязання, передбачені кредитним договором і надав позичальнику кредитні кошти.

10.07.2008 року в забезпечення виконання зобовязання за кредитним договором між ОСОБА_5 (далі відповідач 2) та позивачем укладено договір поруки № SR-706/119/2008.

В подальшому, за згодою сторін, вносились зміни до умов договору поруки шляхом укладення 20.03.2009 року додаткового договору № 1; 27.05.2009 року додаткового договору № 1; 02.03.2010 року додаткового договору № 2.

Відповідно до пункту 1.1. договору поруки поручитель прийняв на себе зобовязання відповідати за повне та своєчасне виконання боржником його боргових зобовязань перед кредитором за кредитним договором в повному обсязі таких зобовязань.

Згідно з умовами пункту 3.1 договору поруки у випадку невиконання боржником боргових зобовязань перед кредитором за кредитним договором, кредитор має право звернутися до поручителя з вимогою про виконання боргових зобовязань у повному обсязі чи в частині.

Зобовязання за кредитним договором щодо своєчасного та повного погашення передбачених договорами платежів не виконуються, у звязку з чим виникла прострочена заборгованість.

Станом на 30.10.2014 року заборгованість відповідачів перед позивачем за кредитним договором становить 48 077,76 доларів США, що еквівалентно станом на 30.10.2014 року 622 606,99 грн. та складається з: 43 337,65 доларів США (еквівалент 561 222,57 грн.) заборгованість по сплаті кредиту; 4 740,11 доларів США (еквівалент 61 384,42 грн.) заборгованість по сплаті відсотків за користування кредитом.

24.06.2014 року позивачем були направлені відповідачам досудові вимоги вих. № 12-4-3/1329, № 12-4-3/1331 від 24.06.2014 року про дострокове виконання зобовязань за кредитним договором, але заборгованість за кредитним договором залишається непогашеною.

Заочним рішенням Ленінського районного суду м.Харкова від 28 січня 2015 року позовні вимоги ПАТ «ОТП Банк» до ОСОБА_5, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено.

Стягнено солідарно з ОСОБА_5, ОСОБА_3 на користь ПАТ «ОТП Банк» суму заборгованості за кредитним договором № ML-706/119/2008 від 10.07.2008 року в розмірі 48 077,76 доларів США, що еквівалентно станом на 30.10.2014 року 622 606,99 грн.

Стягнено пропорційно з ОСОБА_5, ОСОБА_3 на користь ПАТ «ОТП Банк» суму судового збору у розмірі 3 654 грн.

03 лютого 2015 року ОСОБА_3 звернувся до Ленінського районного суду м.Харкова з заявою про перегляд заочного рішення.

Ухвалою Ленінського районного суду м.Харкова від 10 лютого 2015 року заяву ОСОБА_3 про перегляд заочного рішення Ленінського районного суду м.Харкова від 28 січня 2015 року по цивільній справі за позовом ПАТ «ОТП Банк» до ОСОБА_5, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором залишено без задоволення.

Не погодившись з заочним рішенням, представник ОСОБА_3 ОСОБА_4 подав апеляційну скаргу, в якій просив заочне рішення суду скасувати, ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову ПАТ «ОТП Банк».

В обґрунтування апеляційної скарги посилався на одностороннє вирішення справи, неповне зясування судом обставин, що мають значення для справи, а також порушення і неправильне застосування судом норм матеріального та процесуального права.

Судова колегія, заслухавши суддю-доповідача, пояснення осіб, що зявилися у судове засідання, відповідно до статті 303 ЦПК України перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає що скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Перевіряючи доводи сторін, суд першої інстанції забезпечив сторонам рівні можливості щодо надання доказів, їх дослідження та доведеності перед судом їх переконливості, сприяв всебічному і повному зясуванню обставин справи і вирішив справу на засадах змагальності.

Розглядаючи спір, судова колегія вважає, що суд першої інстанції вірно встановив фактичні дані та відповідні їм правовідносини, розглянув справу в межах заявлених позовних вимог і ухвалив рішення з додержанням вимог матеріального і процесуального права.

Задовольняючи позовні вимоги ПАТ «ОТП Банк» суд першої інстанції виходив з положень статей 509, 526, 527, 530, 554, 624, 625, 1050, 1054 ЦК України, статей 10, 57-60 ЦПК України, та тих обставин, що ОСОБА_5 не виконала прийнятого на себе зобовязання, передбачені умовами кредитного договору № ML-706/119/2008 від 10.07.2008 року , який було укладено між нею та ЗАТ «ОТП Банк» і належних доказів того, що заборгованість за зазначеним договором нею погашена у повному обсязі, відповідачами не надано.

З таким висновком суду першої інстанції, апеляційний суд погоджується, вважає його правильним, обґрунтованим, та таким, що ґрунтується на достатньо повно встановлених обставинах справи, доказах, які містяться в матеріалах справи та відповідає вимогам статті 213 ЦПК України.

Щодо доводів апелянта про припинення договору поруки з підстав, передбачених частиною 1 статті 559 ЦК України, апеляційний суд вважає їх безпідставними, оскільки з матеріалів справи вбачається, що з поручителем були укладені: 20.03.2009 року додатковий договір № 1 до договору поруки № SR-706/119/2008 від 10/07/2008; 27.05.2009 року додатковий договір № 1 до договору поруки № SR-706/119/2008 від 10/07/2008; 02.03.2010 року додатковий договір № 2 до договору поруки № SR-706/119/2008 від 10/07/2008 ( а.с. 20 - 22).

Пунктами 3 додаткових договорах від 27 травня 2009 року та 02 березня 2010 року внесені зміни та доповнення до договору поруки. Зокрема зазначено, що в разі зміни, в тому числі збільшенні розміру Боргових Зобовязань та/чи інших зобовязань Боржника за Кредитним Договором після укладання цього Договору, такі зобовязання забезпечуються порукою в їх повному розмірі без укладання будь-яких додаткових договорів до цього Договору, а підписання поручителем цього Договору вважається попередньою згодою Поручителя на зміну умов Кредитного договору.

Відповідно до частини 1 статті 559 ЦК України порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобовязання, а також у разі зміни зобовязання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності.

До припинення поруки призводять такі зміни умов основного зобовязання без згоди поручителя, які призвели або можуть призвести до збільшення обсягу відповідальності останнього.

Отже, підставою для припинення договору поруки може бути здійснення без згоди поручителя зміни основного зобовязання, яке забезпечується порукою.

З врахуванням викладеного, апеляційний суд приходить до висновку, що зміни до кредитного договору № ML-706/119/2008 від 10.07.2008 року, який було укладено між ОСОБА_5 та ЗАТ «ОТП Банк» були здійснені зі згодою поручителя ОСОБА_5, а тому підстав для припинення договору поруки, матеріали справи не містять.

За таких обставин, судова колегія вважає, що доводи апеляційної скарги суттєвими не являються і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

Згідно з частиною 1 статті 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 308, 313, п.1 ч.1 ст. 314, 315, 317, 319, ЦПК України , судова колегія судової палати, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_3 ОСОБА_4 відхилити.

Заочне рішення Ленінського районного суду м.Харкова від 28 січня 2015 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення.

Касаційна скарга на ухвалу апеляційного суду може бути подана безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий-суддя-

Судді колегії-