ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/5595/15-ц
провадження № 2/753/3707/15
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"08" червня 2015 р.Дарницький районний суд м. Києві в складі :

головуючого судді: Шклянки М.П.

при секретарі: Калініченко А.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про оспорювання батьківства, суд -

В С Т А Н О В И В:

Позивачка звернулась до Дарницького районного суду м. Києва з позовом про оспорювання батьківства.

Свої вимоги мотивувала тим, що 11.11.1998 року між її сином ОСОБА_4 та відповідачкою ОСОБА_3 було укладено шлюб. ІНФОРМАЦІЯ_1 року відповідачка народила дочку - ОСОБА_5. Батьком дитини у відповідності до норм Сімейного кодексу України було записано ОСОБА_4 В липні 1999 року ОСОБА_4 пошкодив спину, що призвело до фактичної втрати можливості ходити. Тривалий час син позивачки ОСОБА_4 хворів, не мав можливості матеріально допомагати сім'ї. Відповідачка, не бажаючи мати на утриманні хворого чоловіка, в березні 2000 року подала до суду заяву про розірвання шлюбу. Шлюб між відповідачкою та ОСОБА_4 було розірвано 31.08.2000 року. В лютому 2003 року, відповідачка, щоб ні вона ні дитина не мали в майбутньому зобов'язань щодо утримання хворого чоловіка, подала заяву про позбавлення його батьківських прав та рішенням Оболонського районного суду м.Києва від 03.04.2003 року ОСОБА_4 було позбавлено батьківських прав. Після цього відповідачка всім знайомим та друзям розповідала, що ОСОБА_4 не є батьком ОСОБА_5. ІНФОРМАЦІЯ_2 року ОСОБА_4 загинув під час Революції Гідності та йому було присвоєно звання Героя України. 23.09.2014 року відповідачка звернулась до управління праці та соціального захисту населення щодо виплати одноразової допомоги на неповнолітню дитину як члену сім'ї постраждалого учасника масових акцій протесту. У серпні 2014 року відповідач звернулась до нотаріальної контори в інтересах дочки щодо оформлення спадкових прав на квартиру, яка належала загиблому сину позивачки. Позивачка вважає, що ні відповідачка, ні її дочка не мають права на отримання частини спадку за померлим ОСОБА_4, оскільки він не являється батьком дівчинки, як неодноразово заявляла відповідачка. Тому вона звернулась з даним позовом до суду в якому просила виключити відомості про батьківство ОСОБА_4 з актового запису про народження ОСОБА_5.

Позивач, представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримали, просили позов задовольнити.

Представник відповідачки в судовому засіданні щодо задоволення позову заперечував, посилаючись на те, що позивачка не мала правових підстав згідно з Сімейним Кодексом України звертатись з даним позовом до суду.

Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, свідків, вважає, що позов не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 136 Сімейного кодексу України, особа, яка записана батьком дитини відповідно до статтей 122, 124, 126,127 цього Кодексу, має право оспорювати своє батьківство, пред'явивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини.

Відповідно до п. 11 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006 року № 3, оспорити батьківство мають право особа, яка записана батьком дитини в Книзі реєстрації народжень (ст.136 СК) - шляхом пред'явлення позову про виключення відомостей про неї як батька з актового запису про народження дитини, а також жінка, котра народила дитину в шлюбі (ст.138 СК), - звернувшись із позовом про виключення із цього запису відомостей про її чоловіка як батька дитини.

Предметом доказування в таких справах є відсутність кровного споріднення між особою, записаною батьком, і дитиною. У разі доведеності цієї обставини суд постановляє рішення про виключення оспорених відомостей з актового запису про народження дитини.

Судом встановлено, що 11.11.1998 року між ОСОБА_7 та ОСОБА_3 укладено шлюб відділом РАЦС Мінського рйону м.Києва, актовий запис - № 1563(а.с.4)

ІНФОРМАЦІЯ_1 року у відповідачки народилась дочка - ОСОБА_3, про що Відділом реєстрації актів цивільного стану Дарницького районного управління юстиції м. Києва зроблено відповідний актовий запис №847, батьком дитини записано ОСОБА_4 (а.с. 6). Із пояснень сторін в судовому засіданні встановлено, що прізвище дитини з «ОСОБА_3» на «ОСОБА_3» було змінено за домовленістю сторін, в зв'язку з чим було видане повторне свідоцтво про її народження.

31.08.2000 року шлюб між сторонами було розірвано за рішенням суду (а.с.5).

Рішенням Оболонського районного суду м.Києва від 03.04.2003 року ОСОБА_4 було позбавлено батьківськиз прав відносно ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, в зв'язку з ухиленням та неналежним виконанням ним батьківських обов'язків. (а.с.7-9).

Відповідно до ч.3 ст.137 СК України, якщо через поважні причини особа не знала про те, що записана батьком дитини, і померла, оспорити батьківство можуть її спадкоємці: дружина, батьки та діти.

В судовому засіданні позивачка ОСОБА_2 посилалась на те, що відповідачка неодноразово наголошувала на тому, що неповнолітня ОСОБА_5 не є дочкою ОСОБА_4, однак її син за свого життя, в зв'язку із станом здоров'я або з інших причин не подавав позову про оспорювання свого батьківства.

Судом, протягом слухання справи достовірно встановлено, що загиблий ОСОБА_4 за свого життя знав, і не міг з будь-яких причин не знати, що він записаний батьком ОСОБА_5.

Це також підтверджується матеріалами справи, зокрема поясненнями позивачки ОСОБА_2, під час судового засідання, щодо позбавлення батьківських прав, де вона була представником ОСОБА_4, в зв'язку з його станом здоров'я, та в яких вона вказувала, що вона із сином чекали на дитину, що він приїжджав до дочки декілька раз і після розлучення, що він добровільно погодився на зміну прізвища дочки, тощо (а.с.84-88). На підтвердження того, що загиблий ОСОБА_4 був обізнаний щодо свого батьківства, представником відповідача надані також сумісні фотографії ОСОБА_4 разом з дочкою та відповідачкою ОСОБА_3 (а.с.41-46), а також копія доручення про надання дозволу на виїзд його дитини ОСОБА_5, за кордон (а.с.70), та інші докази.

В судовому засіданні свідки ОСОБА_8, друг загиблого та ОСОБА_9, брат загиблого, пояснили, що у померлого ОСОБА_4 склались не прості відносини з його дружиною ОСОБА_3, внаслідок чого вони розлучились, в них народилась дочка, він був записаний її батьком, однак після розмолвок з ОСОБА_3 він сумнівався в тому, що він є справжнім батьком ОСОБА_5. В той же час з даного приводу щодо оспорювання батьківства нікуди не звертався.

Таким чином, дослідивши та оцінивши зібрані по справі докази, суд дійшов висновку, що в позові ОСОБА_2 необхідно відмовити, оскільки вона не мала підстав для звернення до суду з даним позовом, так як в судовому засіданні достовірно встановлено, що загиблий, її син ОСОБА_4, за свого життя знав, що він був записаний батьком ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, певний час приймав участь у її вихованні та забезпеченні, як своєї дочки, за свого життя з позовом про оспорювання батьківства не звертався,

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 136, 137 СК України, п.11 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006 р. № 3, ст.ст. 10, 58, 88, 174, 208, 209, 212-215, 218, 294 Цивільного процесуального кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В:

В позові ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про оспорювання батьківства - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду м. Києва через Дарницький районний суд м. Києва протягом 10 днів з дня його проголошення. Особи які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії рішення.

Суддя