№ 308/2969/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

19.05.2015 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:

головуючої судді Лемак О.В.

при секретарі Ревачко І.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні м. Ужгород справу за позовом ОСОБА_1 до ВАТ «Машинобудівний завод «Тиса» про стягнення нарахованої, але не виплаченої заробітної плати,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ВАТ «Машинобудівний завод «Тиса», в якому просить стягнути з відповідача на його користь нараховану, але не виплачену заробітну плату в розмірі 4345,32 грн., середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 07.10.2014 року по день ухвалення судом рішення та 10 000,00 грн. моральної шкоди.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що він з 17.09.2003 року працював на посаді фрезерувальника цеху механічної обробки у ВАТ «Машинобудівний завод «Тиса».

06.10.2014 року його було звільнено з даної посади на підставі п.1 ст.40 КЗпП України у звязку із скороченням штату.

Починаючи з вересня 2013 року на підприємстві відповідача систематично не виплачувалася йому нарахована заробітна плата в повному обсязі. Вказані протиправні дії відповідача змусило його звернутися до суду з заявою про видачу судового наказу про стягнення нарахованої, але виплаченої заробітної плати.

Судовим наказом від 20.08.2014 року №308/10241/14 стягнуто з відповідача на його користь нараховану, але виплачену заробітну плату в розмірі 6394,02 грн.

Однак, не було вирішено щодо виплати нарахованої заробітної плати за період з серпня по жовтень 2014 року. Позивач неодноразово звертався до відповідача щодо виплати заробітної плати, однак, жодної відповіді надано не було.

В судове засідання позивач не зявився, однак надійшла заява від позивача про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та не заперечує про винесення заочного рішення.

Представник відповідача ВАТ «Машинобудівний завод «Тиса» в судове засідання на вказану дату та час не зявився, хоча належним чином був повідомлений, а тому в порядку ч. 4 ст. 169 ЦПК України, суд вважає, що справу слід вирішити на підставі наявних у ній доказів та постановити заочне рішення.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 з 17.09.2003 року працював на посаді фрезерувальника цеху механічної обробки у ВАТ «Машинобудівний завод «Тиса».

06.10.2014 року його було звільнено з даної посади на підставі п.1 ст.40 КЗпП України у звязку із скороченням штату.

Встановлено, що на день його звільнення відповідачем була нарахована, але не виплачена йому заробітна плата в сумі 4345 гривень 32 копійок.

Відповідно до ч.1 ст.47 КзПП України, власник або уповноважений ним орган зобовязаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок.

Так, зокрема, ч. 1 ст. 116 КЗпП України, на роботодавця покладено обовязок при звільненні працівника здійснити виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації в день його звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум.

Відповідно до ч. 1 ст. 117 КЗпП,- у разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в ст. 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

Відповідно до п. 20, 21 Постанови пленуму Верховного суду України від 24 грудня 1999 року №13 "Про практику застосування законодавства про оплату праці",- установивши при розгляді справи про стягнення заробітної плати у зв'язку із затримкою розрахунку при звільненні, що працівникові не були виплачені належні йому від підприємства, установи, організації суми в день звільнення, коли ж він у цей день не був на роботі, - наступного дня після пред'явлення ним роботодавцеві вимог про розрахунок, суд на підставі ст. 117 КЗпП стягує на користь працівника середній заробіток за весь період затримки розрахунку, а при не проведенні його до розгляду справи - по день постановлення рішення, якщо роботодавець не доведе відсутності в цьому своєї вини. Сама по собі відсутність коштів у роботодавця не виключає його відповідальності.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідачем не проведено розрахунок із звільненим працівником ОСОБА_1 та не виплачено йому заборгованість по заробітній платі.

Встановлено, що середньомісячна зарплата за період з 07.10.2014 року по 19.05.2015 року, розмір такої (68,85 грн. за 1 робочий день) становить 10 052,10 грн.

Враховуючи викладене суд вважає, що з відповідача на користь позивача підлягає до стягнення нараховану, але не виплачену заробітну плату у сумі 4345,32 грн. та 10 052,10 грн. середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні.

Щодо відшкодування моральної шкоди у розмірі 10 000,00 грн., суд приходить до висновку, що вони задоволенню не підлягають, оскільки позивачем не доведено обставин і підстав, які зумовлюють наявність моральної шкоди, позивачем не надано жодних змістовних обґрунтувань та належних доказів заподіяння йому моральної шкоди.

Суд вважає, що у відповідності до вимог ст. 88 ЦПК України, підлягають до стягнення з відповідача на користь держави 243,60 грн. судового збору.

Враховуючи вищенаведене, керуючись ст.ст. 47,83,95,115-117 КЗпП України, ст.ст. 10,60, 212,215,226 ЦПК України, суд,-

Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ВАТ «Машинобудівний завод «Тиса» про стягнення нарахованої, але не виплаченої заробітної плати задовольнити частково.

Стягнути з ВАТ «Машинобудівний завод «Тиса» на користь ОСОБА_1 нараховану, але не виплачену заробітну плату у сумі 4345,32 грн.

Стягнути з ВАТ «Машинобудівний завод «Тиса» на користь ОСОБА_1 середньомісячну зарплату за період з 07.10.2014 року по 19.05.2015 року в сумі 10 052,10 грн.

Стягнути з ВАТ «Машинобудівний завод «Тиса» на користь держави судовий збір в розмірі 243,60 грн.

В решті позовних вимог відмовити.

Заяву про перегляд заочного рішення суду може бути подано до Ужгородського міськрайонного суду протягом 10 днів з дня отримання його копії.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя: Лемак О.В.