БРОВАРСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
провадження № 2/361/1693/15, cправа № 361/3128/15-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«17» червня 2015 року м.Бровари Київської області

Броварський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого - судді Василишина В.О.,

при секретарі - Хорошун К.О.,

за участю: позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 міської державної нотаріальної контори про зобовязання вчинити дії,

в с т а н о в и в:

У квітні 2015 року ОСОБА_1 звернулася до суду із зазначеним вище позовом, який обґрунтовувала тим, що вона є спадкоємцем ОСОБА_3, який помер 20 жовтня 2007 року. ОСОБА_2 міською державною нотаріальною конторою їй видане свідоцтво про право на спадщину за заповітом від 12 вересня 2008 року. Згідно із цим свідоцтвом про право на спадщину, спадкове майно складається із земельної ділянки, площею 0,0624 га (цільове призначення для ведення садівництва), що розташована у садовому товаристві «Ландиш» Рожнівської сільської ради Броварського району Київської області, яка належала ОСОБА_3 на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії ІІІ-КВ № 107673, виданого Рожнівською сільською радою народних депутатів 12 жовтня 1998 року й зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право приватної власності на землю за № 3240. Разом із тим, ОСОБА_2 міською державною нотаріальною конторою їй не був повернутий державний акт серії ІІІ-КВ № 107673. У звязку із зволіканням цією нотаріальною конторою на вчинення відповідних дій по оформленню речових прав на земельну ділянку змінилося законодавство й нотаріусом з цих підстав їй відмовлено у поверненні правовстановлюючого документу на земельну ділянку. Просить зобовязати ОСОБА_2 міську державну нотаріальну контору видати їй державний акт на право приватної власності на землю серії ІІІ-КВ № 107673, виданого Рожнівською сільською радою народних депутатів Броварського району Київської області 12 жовтня 1998 року, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право приватної власності на землю за № 3240 (цільове призначення земельної ділянки для ведення садівництва), із відміткою про перехід права власності.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 заявлені позовні вимоги підтримала й просила їх задовольнити.

У судове засідання відповідач ОСОБА_2 міська державна нотаріальна контора представника не направила. Про день, час та місце розгляду справи відповідач повідомлявся у встановленому цивільним процесуальним законодавством порядку. До суду надійшли письмові заперечення від відповідача із клопотанням про розгляд справи у відсутність представника нотаріальної контори.

Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі та зявилися у судове засідання, дослідивши зібрані по справі докази у їх сукупності, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, є одним із спадкоємців за заповітом ОСОБА_3, який помер 20 жовтня 2007 року (а.с. 50-98).

Нотаріусом ОСОБА_2 міської державної нотаріальної контори ОСОБА_4 видане ОСОБА_1 свідоцтво про право на спадщину за заповітом від 12 вересня 2008 року. Згідно із цим свідоцтвом про право на спадщину за заповітом, спадкоємцем зазначеного в заповіті всього спадкового майна ОСОБА_3, який помер 20 жовтня 2007 року, є ОСОБА_1. Спадкове майно, на яке в указаній частці видане це свідоцтво, складається з: земельної ділянки, площею 0,0624 га, що розташована на території СТ «Ландиш» Рожнівської сільської ради Броварського району Київської області, що належала ОСОБА_3 згідно із державним актом на право приватної власності на землю серії ІІІ-КВ № 107673, виданого Рожнівською сільською радою народних депутатів Броварського району Київської області 12 жовтня 1998 року, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право приватної власності на землю за № 3240. Цільове призначення земельної ділянки ведення садівництва (а.с.94).

Відповідно до «Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 03 березня 2004 року № 20/5 (яка діяла на час виникнення спірних правовідносин) видача свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно провадиться нотаріусом після подання правовстановлюючого документу.

Згідно із статтею 125 Земельного кодексу України (в редакції, яка діяла на час виникнення спірних правовідносин) право власності на земельну ділянку виникало після одержання її власником документу, що посвідчує право власності на земельну ділянку, та його державної реєстрації.

За змістом «Порядку здійснення відмітки про перехід права власності на земельну ділянку, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 06 травня 2009 року № 439, відмітка про перехід права власності на земельну ділянку здійснюється на сторінках державного акта, де знаходиться план зовнішніх меж земельної ділянки, план меж земельної ділянки, починаючи з верхнього лівого кута зверху вниз, зліва направо. Нотаріус у разі посвідчення цивільно-правового договору про відчуження земельної ділянки, видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку, а також вилучення державного акта у передбачених законом випадках із своїх справ проставляє на державному акті відмітку про перехід права власності на земельну ділянку. Власник земельної ділянки подає для здійснення відмітки про перехід права власності на земельну ділянку такі документи: а) державний акт з відміткою нотаріуса про перехід права власності на земельну ділянку; б) цивільно-правовий договір про відчуження земельної ділянки у разі набуття права власності на земельну ділянку за таким договором або свідоцтво про право на спадщину.

Як вже було зазначено вище, свідоцтво про право на спадщину за заповітом ОСОБА_2 міською державною нотаріальною конторою було видане - 12 вересня 2008 року.

Процедура державної реєстрації прав на земельні ділянки, надання відомостей з державного реєстру земель визначалася «Тимчасовим порядком ведення державного реєстру земель», затвердженого наказом Державного комітету України із земельних ресурсів від 02 липня 2003 року № 174 (далі «Тимчасовим порядком ...»).

«Тимчасовим порядком …» передбачалося, що витяг з державного реєстру земель це документ, який містить відомості, що надаються з бази даних АС ДЗК. Право на отримання витягів з державного реєстру земель мають: власник (користувач) земельної ділянки, його спадкоємці, правонаступники юридичних осіб, уповноважені ними особи. Суд, органи внутрішніх справ, органи прокуратури, органи державної податкової служби, державні виконавці, нотаріуси, органи Служби безпеки України та інші органи державної влади (посадові особи), якщо запит зроблено у звязку із здійсненням покладених на них повноважень. Надання витягів здійснюється на платних засадах. Витяг надається безоплатно лише за письмовим запитом державних органів влади.

У письмових запереченнях ОСОБА_2 міська держана нотаріальна контора зазначає, що нотаріус не мав можливості видати позивачу ОСОБА_1 запит про надання ОСОБА_4 з державного реєстру земель у 2009 році, оскільки державний акт на право приватної власності на землю було надано старого зразку без зазначення у ньому кадастрового номеру земельної ділянки.

Згідно із Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» право власності на земельні ділянки, серед іншого, посвідчує свідоцтво про право на спадщину.

Законом України «Про державний земельний кадастр» передбачено, що з 01 січня 2013 року видання державних актів на право власності на земельну ділянку припиняється.

Як вбачається із ОСОБА_4 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності реєстраційної служби Броварського міськрайонного управління юстиції Київської області від 24 травня 2013 року № 3907587, ОСОБА_1 є власником земельної ділянки, площею 0,0624 га (цільове призначення для індивідуального садівництва, кадастровий номер: :05:002:0464), за адресою: Київська область, Броварський район, село Рожни, садове товариство «Ландиш» (а.с.8).

Статтями 10, 11, 60 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) чітко визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Дослідивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 задоволенню не підлягають через їх недоведеність у судовому засіданні.

На підставі викладеного, керуючись статтями 10, 11, 212 215 ЦПК України, Броварський міськрайонний суд Київської області,

в и р і ш и в:

У задоволенні позову відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Київської області через Броварський міськрайонний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя В.О.Василишин