гСправа № 358/754/13-ц Провадження № 2/358/358/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 червня 2015 року м. Богуслав

Богуславський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді Якутюка В.С.,

за участю секретаря Давиденко М.В.,

відповідача ОСОБА_1,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду матеріали цивільної справи за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ спільного сумісного майна подружжя,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_2, звернувшись до суду з даним позовом та уточнивши свої вимоги під час судового розгляду, просить в порядку поділу спільного сумісного майна колишнього подружжя визнати за нею право власності на 1/4 частину земельної ділянки площею 0,2500 га, розташованої по вул. Слобода, 43 в с. Москаленки Богуславського району та стягнути з відповідача на її користь 14917 грн.50 коп. грошової компенсації вартості витрачених коштів на ремонт автомобіля НОМЕР_1 та судові витрати по справі, посилаючись на те, що під час спільного проживання у шлюбі з відповідачем був придбаний житловий будинок, який розташований на зазначеній земельній ділянці. Крім того, на цій ділянці розташований ще один житловий будинок, який належить ОСОБА_1, а тому його частка у власності на земельну ділянку має бути збільшена до 3/4 частини, а їй належить 1/4 частини. Оскільки ухвалою ВССУ від 22.04.2015 року встановлено, що спірний автомобіль, придбаний після розірвання шлюбу з ОСОБА_1, то вона має право на отримання грошової компенсації за проведення відновлювального ремонту автомобіля за спільні кошти, яку відповідач відмовляється їй сплатити, тому вона і змушена звернутися з відповідним позовом до суду.

Позивач ОСОБА_2 в судове засідання не зявилась, але письмово повідомила суд про розгляд справи без її участі, свої позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_3 в судовому засіданні позов визнав частково та не заперечував проти розподілу між ними земельної ділянки відповідно на 1/4 частину та 3/4 частини, оскільки позивач має право власності на частину житлового будинку, але заперечував проти стягнення з нього на користь ОСОБА_4 грошової компенсації за проведений відновлювальний ремонт його власного автомобіля. Автомобіль «Мазда 626» він придбав за власні кошти, а коли 07.08.2011 року потрапив в ДТП, внаслідок чого автомобіль був пошкоджений, то отримане страхове відшкодування він витратив на своє лікування та на утримання своїх дітей, а пізніше за власні кошти відремонтував автомобіль.

Суд, заслухавши пояснення відповідача та дослідивши письмові докази по справі, вважає за необхідне позов задовольнити частково, виходячи із наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що сторони перебували в шлюбі, зареєстрованому 08.09.1990 року Центральним відділом реєстрації шлюбів м. Києва, актовий запис № 4762, що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу.

Із копії рішення Харківського районного суду м. Києва від 07 березня 2000 року видно, що шлюб між сторонами було розірвано.

11 листопада 2003 року ОСОБА_3 і ОСОБА_2 повторно зареєстрували шлюб в Центральному відділі державної реєстрації шлюбів м. Києва з державним Центром розвитку сімї, актовий запис №2830, що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу.

Від шлюбу позивач та відповідач мають двох дітей: дочку ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 та дочку ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Відповідно до ч.1 ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу).

Тобто, підставою набуття подружжям права спільної сумісної власності на майно є лише одна обставина: набуття (придбання, виготовлення, спорудження) майна за час шлюбу, крім випадків, встановлених законом або договором.

Особистою приватною власністю дружини, чоловіка за змістом ч.1 ст. 57 СК України є майно, набуте нею, ним до шлюбу; майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але на підставі договору дарування або в порядку спадкування; майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але за кошти, які належали їй, йому особисто.

Відповідно до ч.2 ст.28 Кодексу про шлюб та сімю України, суд може визнати майно, нажите кожним із подружжя під час їх роздільного проживання при фактичному припинені шлюбу, власністю кожного з них.

В даному випадку, сторони під час розгляду справи повинні довести в суді факт роздільного проживання та факт правового режиму грошових коштів, за рахунок яких таке майно було придбане, або факт спільного проживання та спільного ведення господарства, оскільки, виходячи з того, що в України діє загальний режим спільності майна подружжя, згідно з яким майно, набуте в шлюбі, вважається таким, що належить подружжю, то у звязку з цим речі, набуті за час шлюбу, автоматично підпадають під режим спільного майна подружжя.

Згідно ч.1 ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

В рішенні Харківського районного суду м. Києва від 07 березня 2000 року у справі №2-989 про розірвання шлюбу зазначено, що шлюб між ОСОБА_1 і ОСОБА_2 було розірвано на підставі ст.ст. 38-40 Кодексу про шлюб та сімю України, оскільки сторони не підтримують сімейно-шлюбних відносин на протязі 2 років та не ведуть спільного господарства, сімя фактично розпалася та шлюб існує лише формально, а тому зазначені факти (обставини), які встановлені судом, відповідно до ч.3 ст.61 ЦПК України, не підлягають доказуванню в даній справі про поділ спільного сумісного майна подружжя.

Суд вважає, що позивач ОСОБА_2 не довела належними та допустимими доказами факт проведення за спільні з відповідачем кошти відновлювального ремонту зазначеного автомобіля «Мазда 626».

Згідно ч. 4 ст. 120 ЗК України, у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду кількома особами право на земельну ділянку визначається пропорційно до часток осіб у праві власності жилого будинку, будівлі або споруди.

Суд, вважає, що оскільки на земельній ділянці розташовані два житлові будинки, з яких один є особистою власністю відповідача, а другий їх спільною частковою власністю, то за позивачем необхідно визнати право власності на 1/4 частину, а за відповідачем відповідно право власності на 3/4 частини земельної ділянки площею 0,2500 га з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, з кадастровим номером :02:004:0021, що розташована по вул. Слобода, 43 в с. Москаленки, Богуславського району, Київської області.

Що стосується позовних вимог позивача про стягнення на її користь 14917 грн.50 коп. грошової компенсації за проведення спільного відновлювального ремонту автомобіля «Мазда 626», 1989 року випуску, д/н НОМЕР_2 та відшкодування судових витрат, то суд вважає, що позивач не довела факту спільного проживання та проведення ремонту автомобіля відповідача за спільне кошти, а тому в цій частині позов слід залишити без задоволення.

На підставі ст.28 Кодексу про шлюб та сімю України, ст.ст.60, 61, 69, 70 Сімейного Кодексу України, ст.120 Земельного Кодексу України, керуючись ст.ст. 10, 11, 59, 60, 61,88, 209, 212, 214, 215, 218 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на 1/4 частину земельної ділянки площею 0,2500 га (кадастровий номер :02:004:0021) з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, розташованої по вул. Слобода, 43 в с. Москаленки Богуславського району Київської області.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 3/4 частини земельної ділянки площею 0,2500 га (кадастровий номер :02:004:0021) з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, розташованої по вул. Слобода, 43 в с. Москаленки Богуславського району Київської області.

В решті позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Київської області через Богуславський районний суд, шляхом подачі в 10-денний строк з дня його проголошення апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції.

Повне мотивувальне рішення виготовлено 25 червня 2015 року.

Головуючий: суддя ОСОБА_7