Справа № 333/1917/14-ц
Провадження № 6/333/146/15
У Х В А Л А

Іменем України

05 червня 2015 року м. Запоріжжя

Комунарський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді Дмитрієвої М.М.,

при секретарі Пасюті К.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі Комунарського районного суду м. Запоріжжя, заяву ОСОБА_1 про розстрочку виконання рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 25.07.2014 року за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення суми боргу за договором, -

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 25.07.2014 року позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення суми боргу за договором - задоволено.

До Комунарського районного суду м. Запоріжжя надійшла заява ОСОБА_1 про розстрочку виконання рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 25.07.2015 року, відповідно до якої останній просить стягувати з нього 20 % із пенсії до повного погашення боргу. В обґрунтування своєї заяви ОСОБА_1 посилається на те, що зараз тяжко хворіє, є інвалідом третьої групи та отримує мінімальну пенсію. Також ОСОБА_1 зазначає, що проходив курс лікування у звязку із захворюванням серця, витрачає багато коштів на ліки, тому у нього відсутні можливості виконати рішення суду.

Заявник ОСОБА_1 в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлявся своєчасно та належним чином, надав заяву про розгляд справи без його участі.

Позивач ОСОБА_2 в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлявся своєчасно та належним чином, надав заяву про розгляд справи без його участі, також надав письмові заперечення, відповідно до яких вважає, що документи, надані ОСОБА_1 на підтвердження вимог, не підтверджують наявність тяжкої хвороби останнього, він є інвалідом 3, тобто, найнижчої групи, за загальним захворюванням. Також вважає, що розстрочка виконання рішення може суттєво порушити його права та інтереси як стягувача, оскільки, виходячи з розміру пенсії ОСОБА_1, він зможе отримати належні йому грошові кошти тільки через 10 років, що при існуючому рівні інфляції повністю знецінить їх. Також зазначив, що боржником при розгляді позовної заяви не заперечувався факт отримання від КП «Запоріжелектротранс» компенсації у розмірі 40000 грн. На підставі викладеного просить суд відмовити у задоволені заяви.

Відповідно до ч. 2 ст. 169 ЦПК України, їх неявка не перешкоджає розгляду питання про відстрочку розстрочку та зміну порядку виконання рішення.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.

Рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 25.07.2014 року позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення суми боргу за договором - задоволено.

Рішенням Апеляційного суду Запорізької області від 15.10.2014 року рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 25.07.2014 року скасовано, ухвалено нове рішення, яким відмовлено у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення суми боргу.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 25.02.2015 року рішення Апеляційного суду Запорізької області від 15.10.2014 року скасовано, рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 25.07.2014 року залишено без змін.

Відповідно до ст. 368 ЦПК України питання, пов'язані із зверненням судового рішення до виконання, вирішує суд, який розглянув справу.

У відповідності до ст. 373 ЦПК України, за наявності обставин, що утруднюють виконання рішення, за заявою державного виконавця або за заявою сторони суд, який видав виконавчий документ, у десятиденний строк розглядає питання про відстрочку або розстрочку виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання рішення в судовому засіданні з викликом сторін і у виняткових випадках може відстрочити або розстрочити виконання, змінити чи встановити спосіб і порядок виконання рішення.

Згідно з ч. 1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 являється інвалідом ІІІ групи загального захворювання, однак відомостей про те, що йому необхідна стороння допомога, суду не надано. З наданих заявником документів вбачається, що він має проходити планове обстеження, але їх зміст не вказує на наявність у ОСОБА_1 тяжкої хвороби. Значні фінансові витрати на проходження лікування, на які посилається заявник, нічим не підтверджені. Та обставина, що заявник отримує мінімальну пенсію, на думку суду, не може бути достатньою підставою для розстрочення виконання рішення суду.

Відповідно до ч. 5 ст. 52 Закону України «Про виконавче провадження» у разі відсутності у боржника коштів та інших цінностей, достатніх для задоволення вимог стягувача, стягнення звертається також на належне боржнику інше майно, за винятком майна, на яке згідно із законом не може бути накладено стягнення. Звернення стягнення на майно боржника не зупиняє звернення стягнення на кошти боржника. Боржник має право запропонувати ті види майна чи предмети, на які необхідно в першу чергу звернути стягнення. Черговість стягнення на кошти та інше майно боржника остаточно визначається державним виконавцем.

За таких підстав, суд вважає за необхідне відмовити в задоволенні заяви про розстрочку виконання рішення суду за її безпідставністю.

Керуючись ст.ст. 60, 209, 210, 368, 373 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 про розстрочку виконання рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 25.07.2014 року за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення суми боргу за договором залишити без задоволення.

Копію ухвали направити сторонам.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Запорізької області через Комунарський районний суд м. Запоріжжя шляхом подання апеляційної скарги протягом п'яти днів з дня її проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення ухвали, можуть подати апеляційну скаргу протягом п'яти днів з дня отримання копії цієї ухвали.

Суддя Комунарського районного суду

м. Запоріжжя М.М. Дмитрієва