Малиновський районний суд м.Одеси
Справа № 2-5071/10
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 листопада 2010 року Малиновський районний суд м. Одеси

у складі головуючого: судді Бобуйок І.А.

при секретарі - Орзіх Г.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Одесі цивільну справу за позовом Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа - Одеська міська рада про зобов'язання особи привести самовільно реконструйований сарай до попереднього стану, шляхом знесення самовільно збудованої будівлі, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з позовною заявою про зобов'язання особи привести самовільно реконструйований сарай до попереднього стану, шляхом знесення самовільно збудованої будівлі. В обґрунтування своїх вимог позивач посилався на такі обставини. ОСОБА_1 проживає за адресою: АДРЕСА_1, самовільно, без відповідних дозвільних документів збудувала будівлю площею 8 кв.м., на місці сараю, за адресою: АДРЕСА_1. Факт самовільного будівництва споруди, позивач вважає, що підтверджується: службовою запискою начальника відділу контролю за самовільним будівництвом Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради ОСОБА_4 від 03.04.2009 року; службовою запискою начальника КП ЖКС «Черьомушки» № 182 від 03.02.2009 р.; актом обстеження складеним комісією у складі співробітників КП ЖКС «Черьомушки» від 24.10.2008 р.; фотофіксацією; копією протоколу про адміністративне правопорушення від 05.02.2007 р.; планом-схемою розміщення самовільно збудованої будівлі за адресою: АДРЕСА_1. Встановлено, що земельна ділянка за адресою: АДРЕСА_1, є комунальною власністю, належить територіальній громаді м. Одеси, представником якої є Одеська міська рада, відповідно до ст. 60 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні». Таким чином позивач вважає, що на належній територіальній громаді землі, було збудовано вищезазначену будівлю.

Позивач у судовому засіданні позов підтримав.

Відповідач ОСОБА_1, яка діяла самостійно та представляла інтереси ОСОБА_2, ОСОБА_3 за довіреністю у судовому засіданні позов не визнала, пояснила, що вказаний сарай вона не будувала, лише провела штукатурно-малярні роботи, вставила в стінці вікно, відновила дах, а розширення його не проводила. У зв'язку з чим вона відмовляється приводити будівлю у первісний стан.

Представник третьої особи ОСОБА_5 просив суд задовольнити позов, про що надав суду заяву.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 31.01.2005 р. Розпорядженням голови Малиновської районної адміністрації за № 102/01-04 «Про закріплення нежитлових приміщень» п. 6. згідно заяви ОСОБА_1 закріплено за нею сарай площею 6,0 кв.м., який розташований у дворі будинку АДРЕСА_1, як підсобне приміщення. ОСОБА_1 мешкає сім`єю у складі з 3-х осіб (вона, дочка, син) в кв. НОМЕР_1, з житловими зручностями, житловою площею 24,6 кв.м., цього ж будинку.

Відповідно до акту обстеження складеним комісією у складі співробітників КП ЖКС «Черьомушки» від 24.10.2008 р. було побудоване нове приміщення у вигляді літньої кухні загальною площею 8 кв.м.

Відповідно до службової записки начальника відділу контролю за самовільним будівництвом Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради ОСОБА_4 від 03.04.2009 року, який вказує, що була проведена реконструкція сараю для використання у якості літньої кухні за адресою: АДРЕСА_1, реконструйована площа - 3 кв.м., тоді загальна площа реконструйованого сараю складає - 9 кв.м.

Також відповідно до витягу з Розпорядження голови Малиновської районної адміністрації від 02.07.2010 р. за № 532/01-06 у п. 2.6. відповідно до заяви ОСОБА_1, акту обстеження дільниці № 7 КП ЖКС «Черьомушки» від 16.06.2010 р. внесено зміни до п. 6 розпорядження рай адміністрації № 102/01-04 від 31.01.2005 р., та зазначена нова площа сараю - 11,5 кв.м., вказане Розпорядження було скасоване.

На підставі чого суд робить висновок, що не можливо визначити, чи був факт створення нового приміщення тобто самовільного будівництва літньої кухні, чи була реконструкція сараю з переробкою його у літню кухню, та не встановлено точно відповідачем, яка саме площа сараю наданого у користування ОСОБА_1 на сьогоднішній день чи 8 кв.м., чи 9 кв.м., чи 11,5 кв.м., у зв'язку з чим, не можливо з`ясувати яка частина вказаного приміщення підлягає приведенню у первісний стан.

Також позивач не вказує, який саме сарай необхідно знести, тобто де він знаходиться, чи за яким порядковим номером, тобто не вказані його відмінні ознаки.

Відповідно до ч. 7 ст. 376 ЦК України, у разі істотного відхилення від проекту, що суперечить суспільним інтересам або порушує права інших осіб, істотного порушення будівельних норм і правил суд за позовом відповідного органу державної влади або органу місцевого самоврядування може постановити рішення, яким зобов'язати особу, яка здійснила (здійснює) будівництво, провести відповідну перебудову. Якщо проведення такої перебудови є неможливим або особа, яка здійснила (здійснює) будівництво, відмовляється від її проведення, таке нерухоме майно за рішенням суду підлягає знесенню за рахунок особи, яка здійснила (здійснює) будівництво. Особа, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво, зобов'язана відшкодувати витрати, пов'язані з приведенням земельної ділянки до попереднього стану.

В своїх письмових поясненнях відповідач зазначила, що сарай вона не будувала, він був побудований приблизно 1959 році, також що вказані сараї були прийняті на КП «ДЕЗ «Південно-Західне» у 2003 р. відповідно до ситуаційного плану згідно якого вбачається, що вони були збудовані і знаходились у дворі за адресою: АДРЕСА_1, якими користуються і інші мешканці вказаного будинку.

Як встановлено розпорядженням голови Малиновської районної адміністрації за № 102/01-04 від 31.01.2005 р. «Про закріплення нежитлових приміщень» п. 6. згідно заяви ОСОБА_1 закріпити за нею сарай площею 6,0 кв.м., який розташований у дворі будинку АДРЕСА_1, як підсобне приміщення, та договору від 25.09.2003 р. між Одеською залізницею та КП «ДЕЗ «Південно-Західне» затвердженого начальником Одеської залізниці та головою Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради прийняли від Залізниці на баланс КП «ДЕЗ «Південно-Західне» житловий фонд дистанції колії за адресою: м. Одеса, вул. Поїздна, 4-В, вул. Чернишевського, 3.

Тому суд робить висновок, що Малиновська районна адміністрація Одеської міської ради, як структурний підрозділ Одеської міської ради, яка захищає права та інтереси громади м. Одеси отримали у власність житловий фонд за адресою: АДРЕСА_1, разом з усіма підсобними приміщеннями.

У ст. 317, 319 ЦК України встановлено, що власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном; власник володіє, користується, розпоряджається своїм

майном на власний розсуд. Чим і скористалася Малиновська районна адміністрація Одеської міської ради та надала як власник у користування ОСОБА_1 сарай площею 6,0 кв.м., який розташований у дворі будинку АДРЕСА_1, як підсобне приміщення. Тому не зрозуміло чому Малиновська районна адміністрація Одеської міської ради як власник та Одеська міська рада у своїх позовних вимогах просять задовольнити позов про знесення вказаного сараю, який знаходиться у них у власності, та по суті порушують права територіальної громади на власність та щодо отримання коштів, які надходять до бюджету міста на підставі квитанцій про сплату послуг ОСОБА_1 за користування сараєм площею 6,0 кв.м., який розташований у дворі будинку АДРЕСА_1.

Суд роз'яснює позивачеві та третій особі, як власнику земельної ділянки, що вони вправі звернутися до суду про визнання права власності на самовільно збудоване нерухоме майно або реконструйоване на підставі ст. 376 ЦК України.

Керуючись ст. ст. 317, 319, 376 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 209, 212, 214-215 ЦПК України, СУД -

В И Р І Ш И В :

У задоволенні позову Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа - Одеська міська рада про зобов'язання особи привести самовільно реконструйований сарай до попереднього стану, шляхом знесення самовільно збудованої будівлі - відмовити повністю.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

С У Д Д Я: