СЛОВЯНСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
справа № 243/2897/15-ц 2/243/1630/2015
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А І Н И

09 червня 2015 року м. Словянськ

Словянський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуюча суддя Неженцева О.В.

при секретарі Зима М.О.

за участю позивачки ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні місцевого суду в місті Словянську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення неустойки за прострочення сплати аліментів,

В С Т А Н О В И В :

31 березня 2015 року на розгляд до суду поштою надійшов позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення неустойки ( пені) у сумі 379 483 грн. 24 коп. за прострочення сплати відповідачем аліментів.

15 травня 2015 року у судовому засіданні позивачка заявлені позовні вимоги підтримала і на їх обґрунтування зазначила про те, що на виконанні Калінінського відділу ДВС Горлівського міського управління юстиції знаходиться виконавчий лист № 2-1108 від 08 травня 2007 року, який було видано на підставі рішення Калінінського районного суду міста Горлівки від 24 квітня 2007 року. Згідно цього судового рішення та виконавчого документу ОСОБА_2 повинен був сплачувати аліменти в розмірі ? частини з усіх видів доходів на утримання сина - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1,починаючи з 16 березня 2007 року до повноліття дитини. Згідно рішення Калінінського районного суду міста Горлівки Донецької області від 26 лютого 2013 року, яке набрало законної сили 12 березня 2013 року, розмір аліментів, що підлягають стягуванню з нього було зменшено до 1/5 частини з усіх видів заробітку ( доходу). Згідно ухвали Калінінського районного суду міста Горлівки від 30 травня 2008 року встановлено, що відповідач від сплати аліментів ухиляється. Відповідно до довідки - розрахунку заборгованості по виплаті аліментів від 23.05.2014 року № 15439 Калінінського відділу ДВС Горлівського міського управління юстиції, заборгованість відповідача по сплаті аліментів станом на 20 травня 2009 року складала 8919 грн. 16 коп.; за період з 21 травня 2009 року по 30 квітня 2014 року відповідач ОСОБА_2 має заборгованість по аліментам у сумі 34 277 грн. 12 коп., яка була нарахована державним виконавцем відповідно до статті 74 Закону України «Про виконавче провадження» та відповідно до статистичних даних Управління статистики у місті Горлівці по середньомісячному заробітку для не працюючого громадянина. При підрахунку такої заборгованості були враховані виплати ОСОБА_2 на суму 13 000 грн.

Посилаючись на положення статті 196 Сімейного кодексу України та розрахунок, приведений у тексті позовної заяви від 25 березня 2015 року, позивачка ОСОБА_1 просила суд стягнути з відповідача на її користь суму неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів у розмірі 379 483 грн. 24 коп. Вважає,що не має підстав для зменшення розміру неустойки,бо відповідач є матеріально забезпеченим, тривалий час ухиляється від сплати аліментів, перебував у розшуку, перераховував незначні суми - по 200-400грн., щоб тільки не бути притягненим до кримінальної відповідальності за ухилення від сплати аліментів.

У наступні судові засідання - 27 травня 2015 року та 09 червня 2015 року ОСОБА_1, незважаючи на належне повідомлення про час та місце судового розгляду не прибула, посилаючись на обєктивні перешкоди прибуття із міста Горлівки та просила проводити судові засідання у її відсутність на підставі долученої до позову заяви про розгляд справи без неї.(а.с. 12, 52, 57,63, 71).

Відповідач ОСОБА_2, незважаючи на неодноразове належне повідомлення про час та місце судового розгляду, не використав право на безпосередню участь у судовому засіданні.( а.с. 26, 34, 41,53,55,64). 14 квітня 2015 року електронною поштою на адресу суду надійшла письмова заява від ОСОБА_2 про проведення розгляду цієї справи у його відсутність. До заяви було долучено копію паспорту та ідентифікаційного номеру.(а.с.29-32). У порядку виконання ухвали суду від 27 квітня 2015 року про визнання явки відповідача обовязковою, ОСОБА_2 у судові засідання не прибув. ( а.с.38,41).

Враховуючи вищезазначені обставини, суд вважає за необхідне провести розгляд справи по суті у відсутність позивачки ( після надання нею особистих пояснень у судовому засіданні 15 травня 2015 року) та відповідача, на підставі наявних у матеріалах справи доказів.

Вислухавши пояснення позивачки, вивчивши матеріали справи і дослідивши надані сторонами докази, в межах заявлених позовних вимог ( ст. 11 ЦПК України), суд установив наступне.

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебували у зареєстрованому шлюбі з 17 серпня 2002 року по 20 вересня 2006 року, від якого мають сина - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. ( а.с. 5,7)

Згідно рішення Калінінського районного суду міста Горлівки від 24 квітня 2007 року ОСОБА_2 повинен був сплачувати аліменти в розмірі ? частини з усіх видів доходів на утримання сина - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1,починаючи з 16 березня 2007 року до повноліття дитини.

Відповідно до ухвали Калінінського районного суду міста Горлівки від 30 травня 2008 року,за поданням державного виконавця відносно ОСОБА_2 було оголошено розшук, заборгованість по аліментам за станом на 01 травня 2008 року складала 1151грн. 78 коп.( а.с.8,61)

Згідно рішення Калінінського районного суду міста Горлівки Донецької області від 26 лютого 2013 року, яке набрало законної сили 12 березня 2013 року, розмір аліментів, що підлягають стягуванню з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 було зменшено до 1/5 частини з усіх видів заробітку ( доходу). ( а.с. 9,48-49).

Відповідно до положень частин 1 та 2 статті 196 Сімейного кодексу України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки ( пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів.

Відповідно до п.22 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 « Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» передбачена ст.196 Сімейного кодексу України відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки( пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв`язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів.

У судовому засіданні, на підставі наданих суду довідок та листів Калінінського відділу Державної виконавчої служби Горлівського міського управління юстиції у Донецькій області, було встановлено, що виконавчі листи було своєчасно пред`явлено до виконання, стягнення по аліментам не припинялося, а заборгованість по аліментам утворилася з вини відповідача ОСОБА_2 Відповідачеві було достеменно відомо,що він є платником аліментів. Однак, доказів, які б свідчили, що він своєчасно повідомляв державного виконавця про місце роботи та його зміну для направлення виконавчого листа по місцю роботи для утримання аліментів із заробітної плати або ж про те,що відрахування аліментів з заробітної плати не проводились з вини посадових осіб підприємств, установ, організацій, де він працював, суду не було подано.(а.с.48-49,58-59,66,67) Більш того, не зважаючи на неодноразові розяснення суду, ОСОБА_2 не було повідомлено суду його відношення до цього позову.(а.с.34,55,64).

Згідно вимог ст. 74 Закону України « Про виконавче провадження» розмір заборгованості по аліментам визначається державним виконавцем за місцем виконання рішення, виходячи з фактичного заробітку( доходів), одержаного боржником за час протягом якого стягнення не проводилося, або одержуваного ним на момент визначення заборгованості у твердій грошовій сумі або у відсотковому відношенні. Якщо боржник у цей період не працював, заборгованість визначається виходячи з середньої плати для даної місцевості.

Відповідно до частини 1 статті 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб,поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Як убачається з довідки від 23 травня 2014 року за № 15439 державного виконавця Калінінського відділу Державної виконавчої служби Горлівського міського управління юстиції, заборгованість відповідача ОСОБА_2 по сплаті аліментів ( за рішеннями суду від 24 квітня 2007 року та 26 лютого 2013 року) станом на 20 травня 2009 року складала 8919 грн. 16 коп.; за період з 21 травня 2009 року по 30 квітня 2014 року відповідач ОСОБА_2 має заборгованість по аліментам у сумі 34 277 грн. 12 коп., яка була нарахована державним виконавцем відповідно до статті 74 Закону України «Про виконавче провадження» та відповідно до статистичних даних Управління статистики у місті Горлівці по середньомісячному заробітку для не працюючого громадянина. При підрахунку такої заборгованості були враховані виплати ОСОБА_2 на суму 13 000 грн. ( а.с. 48-49).

Відповідно до інформації, наданої 09 червня 2015 року за вихідним №238 в.о. начальника Калінінського ВДВС Горлівського міського управління юстиції , яке на даний час розташовано за адресою: місто Краматорськ, бул. Машинобудівників, 32, у цьому відділі перебувало виконавче провадження по виконанню виконавчого листа № 2-1108, виданого 24 квітня 2007 року про стягнення аліментів з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. У звязку з находженням матеріально - технічної бази та документації Калінінського відділу ДВС Горлівського міського правління юстиції на території, тимчасово не підконтрольній Україні, не є можливим видати будь-які документи,копії, виписки,здійснити розрахунок заборгованості за цим виконавчим документом, так як відсутній оригінал вищевказаного виконавчого документу, на підставі якого відкрито виконавче провадження та інші матеріали виконавчого провадження.( а.с.72)

Ні позивачка, ні відповідач розмір заборгованості за довідкою ВДВС від 23 травня 2014 року не оспорюють.

Суд визнає, що заборгованість по аліментам була правильно визначена з урахуванням сплачених відповідачем коштів , про що у довідці державного виконавця маються необхідні відомості.

Оскільки визначені у законі обставини для звільнення відповідача від сплати пені за прострочення сплати аліментів встановлені не були, то позивачка має право на стягнення пені з відповідача за прострочення сплати аліментів.

Як убачається із розрахунку пені, наданого позивачкою у тексті позовної заяви, загальна сума нарахованої пені у сумі 379 483 грн. 24 коп., підрахована на розмір заборгованості: по аліментам за станом на 20 травня 2009 року на загальну суму 8919 грн. 16 коп. 218 965 грн. 37 коп., та на щомісячний розмір заборгованості по аліментам за періоди - з травня 2009 року по вересень 2010 року включно, з березня 2013 року по квітень 2014 року включно, - у сумі 160 517 грн. 88 коп.

Між тим, норми статті 196 СК України передбачають механізм підрахунку неустойки

( пені) за прострочення сплати аліментів в іншому порядку, ніж проведено позивачкою відносно нарахування на заборгованість по аліментам на суму 8919 грн. 16 коп., а саме один відсоток від розміру заборгованості по аліментам кожного місяця , визначеного державним виконавцем на кількість днів, що залишилися до дати закінчення періоду, за який має нараховуватись неустойка.

Враховуючи те, що позивачкою не надано суду даних щодо помісячної суми заборгованості по аліментам,розмір якої складає загальну суму 8919 грн. 16 коп. ( за станом на 20 травня 2009 року), а самостійно витребування таких даних судом виключається, виходячи із відповіді Калінінського ВДВС Горлівського управління юстиції від 09 червня 2015 року, відповідно до положень статей 11, 60 ЦПК України,у суду не має законних підстав для задоволення вимог ОСОБА_1 про стягнення з відповідача ОСОБА_2 неустойки за зазначений період заборгованості, тому у цій частині позовні вимоги не підлягають задоволенню.

При проведенні розрахунку пені на розмір заборгованості по аліментам за періоди : з травня 2009 року по вересень 2010 року включно, з березня 2013 року по квітень 2014 року включно,позивачкою допущено помилку у механізмі нарахування пені. Відповідачем наданий позивачкою розрахунок пені не спростований.

З урахуванням довідки державного виконавця від 23 травня 2014 року №15439, суд вважає, що пеня за визначений позивачкою період згідно позовних вимог (з травня 2009 року по вересень 2010 року включно, з березня 2013 року по квітень 2014 року включно) складає: 144 498 грн. 06 коп. з наступного розрахунку: 05.2009 р.( з 21 числа) - 132,11 ( сума заборгованості по аліментам) х 1 % х 2133( кількість прострочених днів) =2817,91 грн., 06.2009 р.- 440,37 х 1 % х 2122=9344,65 грн., 07.2009 р.- 240,37 х 1 % х 2092= 5028,54 грн., 08.2009 р.- 240,37 х 1 % х 2061=4954,02 грн., 09.2009 р.- 240,37 х 1 % х 2030=4879,51 грн., 10.2009 р.- 240,37 х 1 % х 2000=4807,40 грн., 11.2009 р.- 240,37 х 1 % х 1969= 4732,88 грн., 12.2009 р.- 240,37 х 1 % х 1939=4660,77 грн., 01.2010 р.- 522,63 х 1 % х 1908=9971,78 грн., 02.2010 р.- 522,63 х 1 % х 1877=9809,76 грн., 03.2010 р.- 522,63 х 1 % х 1849= 9663,43 грн., 04.2010 р.- 522,63 х 1 % х 1818=9501,41 грн., 05.2010 р.- 522,63 х 1 % х 1788=9344,62 грн., 06.2010 р.- 522,63 х 1 % х 1757=9182,61 грн., 07.2010 р.- 122,63 х 1 % х 1727=2117,82 грн., 08.2010 р.- 322,63 х 1 % х 1696=5471,80 грн., 09.2010 р.- 322,63 х 1 % х 1665= 5371,79 грн., 03.2013 р.- 85,10 х 1 % х 754=641,65 грн., 04.2013 р.- 479,60 х 1 % х 723= 3467,51 грн., 05.2013 р.- 479,60 х 1 % х 693= 3323,63 грн., 06.2013 р.- 379,60 х 1 % х 662= 2512,95 грн., 07.2013 р.- 479,60 х 1 % х 632= 3031,07 грн., 08.2013 р.- 379,60 х 1 % х 601= 2281,40 грн., 09.2013 р.- 479,60 х 1 % х 570= 2163,72 грн., 10.2013 р.- 379,60 х 1 % х 540= 2049,84 грн., 11.2013 р.- 479,60 х 1 % х 509= 2441,16 грн., 12.2013 р.- 479,60 х 1 % х 479= 2297,28 грн.,

01.2014 р.- 679,60 х 1 % х 448= 3044,61 грн., 02.2014 р.- 479,60 х 1 % х 417= 1999,93грн., 03.2014 р.- 479,60 х 1 % х 389= 1865,64 грн., 04.2014 р.- 479,60 х 1 % х 358= 1716,97 грн.

Відповідно до положень частини 2 статті 196 Сімейного кодексу України розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів.

Суд вважає, що підстави для зменшення розміру неустойки відсутні, оскілки відповідачем ОСОБА_2 не надавались суду будь-які докази на підтвердження його матеріального та сімейного стану.

Відповідно до положень статті 88 ЦПК України, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1444 грн. 98 коп., від сплати якого позивачка при зверненні до суду із позовом була звільнена.

Керуючись статтями 11, 60, 212, 213, 214, 215 Цивільного процесуального кодексу України, статтею 196 Сімейного кодексу України, пунктом 22 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 « Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця міста Горлівки Донецької області, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, ідентифікаційний номер НОМЕР_2 пеню за прострочення сплати аліментів на утримання ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, за період з травня 2009 року по вересень 2010 року включно, з березня 2013 року по квітень 2014 року включно у сумі 144 498 грн. ( сто сорок чотири тисячі чотириста девяносто вісім грн.) 06 коп.

У задоволенні інших позовних вимог ОСОБА_1 відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця міста Горлівки Донецької області, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , на користь держави судовий збір в сумі 1 444 грн. 98 коп.(одержувач коштів Словянське УК/м. Словянськ/ 22030001, розрахунковий рахунок 0075, код платежу 22030001, ЄДРПОУ банку 37803368, ЄДРПОУ суду - 26503448 МФО 834016 Банк ГУДКУ у Донецькій області).

Апеляційна скарга на рішення суду подається апеляційному суду Донецької області через Словянський міськрайонний суд Донецької області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час оголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: О.В. Неженцева