Справа № 649/351/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 червня 2015 року Великолепетиський районний суд Херсонської області у складі:

головуючого Мамаєва В.А.

секретаря судових засідань ОСОБА_1

за участю заявника ОСОБА_2

представника заінтересованої особи ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Велика Лепетиха цивільну справу за заявою ОСОБА_2 до відділу державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Великолепетиського районного управління юстиції Херсонської області про встановлення факту, що має юридичне значення

В С Т А Н О В И В:

Заявник звернулася до суду з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, мотивуючи свої вимоги тим, що ОСОБА_2 народилася 24.08.1976 року в с. Миколаївка Великолепетиського району Херсонської області про що в книзі реєстрації актів про народження 26 вересня 1976 року було зроблено актовий запис № 25. Її батько ОСОБА_4 був поляком і, проживаючи на території України, дотримувався традицій цієї національності. Її дід ОСОБА_5 був поляком і, проживаючи на території України, дотримувався традицій цієї національності. За радянських часів поляків постійно притискали, тому її родина змушена була ретельно приховувати своє походження, оскільки це могло призвести до репресій родини. У зв'язку зі зміною ситуації в країні потреба приховувати своє походження відпала, на даний час вона хоче возз'єднатися з рідними, які проживають у ОСОБА_6. У зв'язку з цим, виникла необхідність у внесенні змін в документах. Під час звернення до Великолепетиського відділу РАЦС їй було відмовлено у внесенні змін у зв'язку з відсутністю підтверджуючих документів. Вона також виховувалась відповідно до польських традицій, сповідає римо-католицьку віру, святкує польські свята та вважає себе полькою, всі її пращури захороненні на польському кладовищі згідно з католицькими традиціями. 26 вересня 1976 року їй було видано свідоцтво про народження серії 1-КГ № 341626 в якому не було зазначено, що національність її батька ОСОБА_4 «поляк». Документом, що підтверджує її народження в сім'ї польських римо-католиків є погосподарська книга за 1944-1946 роки в якій зазначено, що її батько ОСОБА_4 був «поляком», її дід ОСОБА_5 був «поляком». Чинним законодавством України не передбачений порядок зміни чи встановлення факту реєстрації національності відділами РАЦС, що підтверджується листом Міністерства юстиції України № В-350-350 від 13.07.1999 року, а тому вона не можу звернутись з такою вимогою до цих органів. Згідно зі ст. 35 Конституції України, кожен має право па свободу світогляду та віросповідання. Ст. 300 ЦК України встановлено, що фізично особа має право на індивідуальність, має право на збереження своєї національності, культурної, релігійної, мовної самобутності, а також право на вибір форм та способів прояву своєї індивідуальності, якщо вони не заборонені законом та не суперечать моральним засадам суспільства. Її мати і баба були за етнічним походженням польками і вона відносить себе до польської національності на даний час вона бажає відновити та підтвердити свою дійсну національність, як це передбачено ст. 11 Закону України «Про національні меншини в Україні». Просить заявник встановити юридичний факт, що національність ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, адреса народження с. Миколаївка Велпколепетиського району Херсонської області - полька.

У судовомому засіданні заявник ОСОБА_2 заяву підтримала та просить її задовольнити.

Представник заінтересованої особи ОСОБА_3 у судове засідання не з'явилася, але надала на адресу суду заяву, в якій заяву не визнала, заперечує проти її задоволення та прсить суд розглядати справу у її відсутність.

Вислухавши пояснення заявника, вивчивши та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява є необгрунтованою та такою, не задоволенню підлягає.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 234 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відлповідно до ч. 2 ст. 59 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно п. 86 Інструкції про порядок реєстрації актів громадянського стану в Українській РСР, затвердженої Міністерством Юстиції Української РСР 12.12.1970 року (надалі Інструкція), яка була чинною на час видачі заявникові свідоцтва про народження, національність особи в графах бланку запису акта громадянського стану зазначається за її паспортом. При відсутності паспорту національність визначається за національністю її батьків. Якщо батьки належать до різних національностей, зазначається національність одного з них за бажанням особи, національність якої необхідно вказати.

Згідно свідоцтва про народження серії І-КГ № 341626 від 26.09.1976 року, заявник ОСОБА_2 (ОСОБА_5 до укладення шлюбу) народилась 24.08.1976 року в с. Миколаївка Великолепетиського району Херсонської області. У взаному свідоцтві батьками останньої записано ОСОБА_4 та ОСОБА_7, національність яких є українець та українка.

Згідно свідоцтва про народження батька заявника ОСОБА_4 від 04.10.1958 року, батьки ОСОБА_4 також вказані як українці. Свідоцтва про народження матері заявник не надала, тому посилання заявника, що її мати і баба були польками є необгрунтованими, оскільки нічим не підтверджується.

Згідно висновку про відмову у внесенні змін до актового запису цивільного стану відділу державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Великолепетиського РУЮ відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_2 про внесення змін до актового запису № 107 про народження ОСОБА_5

Суд не бере до уваги показання свідків ОСОБА_6, ОСОБА_8, ОСОБА_9 та погосподарську книгу, оскільки належність особи до національності може бути встановлено лише певними доказами, яким є свідоцтво про народження особи, яке видавалось на підставі Інструкції і містило порядок визначення національності дитини, а у свідоцтві про народження заявника записано, що її матір'ю та батьком є українці, а згідно свідоцтва про народження батька заявника - його батьки також українці. На підтвердження того, що її батьків за радянських часів притискали і вони були змушені приховувати своє походження заявник не надала доказів, а тому суд не бере до уваги ці обставини як необгрунтовані.

Враховуючи, що заявник ОСОБА_2 не надала доказів на підтвердження того, що її національність полька і це спростовується свідоцтвами про народження її та її батьків, то суд приходить до висновку, що заява ОСОБА_2 є необгрунтованою та такою, що задоволенню не підлягає, а тому у задоволенні заяви ОСОБА_2 про встановлення факту, що має юридичне значення, необхідно відмовити.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 59, 60, 212-215, 234 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

У задоволенні заяви ОСОБА_2 про встановлення факту, що має юридичне значення відмовити.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Херсонської області через Великолепетиський районний суд. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Головуючий підпис

КОПІЯ ВІРНА:

Суддя В.А. Мамаєв

Секретар судових засідань ОСОБА_1