АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/1686/15Головуючий по 1 інстанції
Категорія : 79 Кончина О. І.
Доповідач в апеляційній інстанції
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 липня 2015 року Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючогоДемченка В. А.
суддівПодороги В. М. , Василенко Л. І.
при секретаріНаконечній М. М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси апеляційну скаргу ОСОБА_6 на ухвалу Соснівського районного суду м. Черкаси від 05 травня 2015 року у справі за поданням державного виконавця Центрального відділу Державної виконавчої служби Черкаського міського управління юстиції про тимчасове обмеження у праві виїзду громадянки ОСОБА_6 за межі України, -

в с т а н о в и л а :

Державний виконавець Центрального відділу ДВС Черкаського МУЮ Недоступ Д. М. звернувся до суду з поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду громадянки ОСОБА_6 за межі України.

Свої вимоги державний виконавець обгрунтовував тим, що на виконанні у Центральному відділі ДВС ЧМУЮ перебуває зведене виконавче провадження ВП № 45490421 з примусового виконання, щодо наказу № 925/941/14 від 08.07.2014 р. який видав Господарський суд Черкаської області про стягнення із ОСОБА_6 на користь ТОВ «Континент» боргу в сумі 23903,28 грн.; виконавчого листа № 712/8011/14-п від 21.10.2014 року який видав Соснівський районний суд м. Черкаси про стягнення із ОСОБА_6 на користь ОСОБА_8 боргу в сумі 196400,00 грн.; виконавчого листа № 712/8011/14-ц від 21.10.2014 року який видав Соснівський районний суд м. Черкаси про стягнення із ОСОБА_6 на користь ОСОБА_8 боргу в сумі 450170,00 грн.; виконавчого листа № 712/8011/14-ц від 21.10.2014 року який видав Соснівський районний суд м. Черкаси про стягнення із ОСОБА_6 на користь ОСОБА_8 боргу в сумі 1827,00 грн.; наказу № 925/941/14 від 08.07.2014 р. який видав Господарський суд Черкаської області про стягнення із ОСОБА_6 на користь КП «Управління по експлуатації Будинку рад і об'єктів обласної комунальної власності» боргу в сумі 42798,47 грн.; виконавчого листа № 712/10197/14-ц від 11.10.2014 року який видав Соснівський районний суд м. Черкаси про стягнення із ОСОБА_6 на користь ПАТ КБ «Приватбанк» боргу в сумі 16905,18 грн.; виконавчого листа № 712/9113/14 від 29.01.2015 року який видав Соснівський районний суд м. Черкаси про стягнення із ОСОБА_6 на користь ОСОБА_9 боргу в сумі 107680,30 грн.; виконавчого листа № 712/8466/14-п від 25.09.2014 року який видав Соснівський районний суд м. Черкаси про стягнення із ОСОБА_6 на користь ПАТ «Імексбанк» боргу в сумі 61579,00 грн. солідарно.

Загальна сума боргу відповідно до рішень судів, які вступили в законну силу становить 901263,23 грн.

Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 05 травня 2015 року подання державного виконавця Центрального відділу ДВС МУЮ Недоступ Д. М. про тимчасове обмеження у праві виїзду громадянки України ОСОБА_6 за межі України - задоволено та тимчасово обмежено виїзд за кордон, громадянці України ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП 1 без вилучення паспорту громадянина України НС № 911285 виданого Придніпровським РВ УМВС України в Черкаській області до виконання зобов'язань по зведеному виконавчому провадженню ВП № 45490421 про стягнення з ОСОБА_6 на користь юридичних та фізичних осіб в загальній сумі 901263,23 грн.

Ухвалу суду направлено для виконання до Адміністрації Державної прикордонної служби України.

Не погоджуючись із ухвалою суду першої інстанції, ОСОБА_6 подала апеляційну скаргу на ухвалу, в якій просить скасувати ухвалу, як незаконну та необґрунтовану, постановивши ухвалу, якою задовольнити відмовити в задоволенні подання Центрального відділу Державної виконавчої служби Черкаського міського управління юстиції про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України.

Заслухавши суддю-доповідача, сторони по справі, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог заявлених в суді першої інстанції, судова колегія приходить до висновку про відхилення апеляційної скарги по наступних підставах.

Згідно з п.1 ч.1 ст. 312 ЦПК України, розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд відхиляє скаргу і залишає ухвалу без змін, якщо судом першої інстанції постановлено ухвалу з додержанням вимог закону.

Суд першої інстанції, постановляючи 05 травня 2015 року у ухвалу про задоволення подання державного виконавця про тимчасове обмеження у праві виїзду громадянки ОСОБА_6 за межі України з метою повного та своєчасного виконання рішення суду виходив з того, що боржник ухиляється від виконання зобов'язань щодо сплати коштів.

Дані висновки суду першої інстанції відповідають обставинам справи.

Відповідно до ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Закон України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» від 21 січня 1994 року регулює порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і в'їзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, визначає випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України і встановлює порядок розв'язання спорів у цій сфері.

Пунктом 2 ст. 6 цього Закону визначено як підставу для тимчасового обмеження у праві виїзду за кордон наявність невиконаних зобов'язань, але лише до моменту виконання зобов'язань, або забезпечення заставою, якщо інше не передбачено міжнародним договором України.

Згідно п. 18 ч. 3 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи за межі України - до виконання зобов'язання за рішенням.

Отже, Законом встановлено юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду не за сам факт наявності невиконання зобов'язань, а при ухиленні боржника від їх виконання. Право державного виконавця на звернення з поданням до суду про тимчасове обмеження права виїзду за межі України виникає винятково у випадку доведення фактів умисного ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням суду зобов'язань.

Під ухиленням боржника від виконання зобов'язань, покладених рішенням суду, слід розуміти будь-які свідомі діяння (дії або бездіяльність) боржника, спрямовані на невиконання відповідного обов'язку у виконавчому провадженні, коли виконати цей обов'язок у нього є всі реальні можливості і цьому не заважають будь-які незалежні від нього об'єктивні обставини.

Поряд з цим, про ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням обов'язків у виконавчому провадженні може свідчити невиконання ним своїх обов'язків, передбачених ч. 6 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження», зокрема, утримання від вчинення дій, які унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення; не надання у строк, встановлений державним виконавцем, достовірних відомостей про свої доходи та майно, у тому числі про майно, яким він володіє спільно з іншими особами, про рахунки у банках чи інших фінансових установах; своєчасна явка за викликом державного виконавця; письмове повідомлення державному виконавцю про майно, що перебуває в заставі або в інших осіб, а також про кошти та майно, належні боржникові від інших осіб.

Відповідно до ст. 377-1 ЦПК України питання про тимчасове обмеження боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця, погодженим з начальником відділу державної виконавчої служби.

Пленум Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ в п. 7 постанови від 30 березня 2012 року «Про практику застосування судами законодавства про вирішення спорів, що виникають із кредитних правовідносин» роз'яснив, що питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України вирішується при виконанні судових рішень, ухвалених зокрема за позовами, що випливають із кредитних правовідносин, у порядку, передбаченому ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» та ст. 3771 ЦПК України, зокрема в разі доведення факту ухилення боржника від виконання зобов'язання.

Відповідно до роз'яснень ВСУ, викладених у листі від 01 лютого 2013 року «Судова практика щодо вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України», ухилення від виконання зобов'язань, покладених на боржника рішенням варто розуміти як будь-які свідомі діяння (дії або бездіяльність) боржника, спрямовані на невиконання відповідного обов'язку у виконавчому провадженні, коли виконати цей обов'язок у нього є всі реальні можливості (наприклад, наявність майна, грошових коштів тощо) і цьому не заважають будь-які незалежні від нього об'єктивні обставини (непереборної сили, події тощо).

Обов'язок доказування факту ухилення боржника від виконання ним своїх зобов'язань покладений на державного виконавця, що подає таке подання.

Колегія суддів звертає увагу, що державним виконавцем вчиняються всі необхідні дії щодо розшуку майна боржника ОСОБА_6, проте сам боржник ОСОБА_6 не вчиняє жодних дій на погашення заборгованості в сумі 901263,23 грн.

Так, транспортні засоби, на які вказує ОСОБА_6 не були добровільно передані до органів ДВС на погашення заборгованості, а були затримані та вилучені примусово органами ДВС в межах виконання виконавчого провадження.

Подання представника органу ДВС містить докази ухилення боржника від виконання покладених на нього зобов'язань, оскільки у добровільному порядку ОСОБА_6 не проведено жодної дії направленої на погашення заборгованості.

Так, актами державного виконавця від 27 серпня 2014 року та 8 жовтня 2014 року встановлено перешкоди у допуску державного виконавця до квартири ОСОБА_6 для проведення виконавчих дій, що змусило його звертатись до суду з поданням про примусове проникнення до квартири ОСОБА_6, яке задоволено ухвалою Соснівського районного суду м.Черкаси від 2 грудня 2014 року.

Більш того, у процесі проведення державним виконавцем виконавчих дій щодо перевірки інформації щодо наявності у боржника його майна, державним виконавцем проводився опис та арешт такого майна за участю ОСОБА_10, а вимоги державного виконавця у процесі здійснення таких дій виконувалися у присутності боржника, але і після цього боржником не було вчинено дій на погашення заборгованості, що свідчить про ухилення від виконання рішень судів у зведеному виконавчому провадженні, а тому застосування заходу у обмеженні права виїзду боржника за межі України до виконання ним своїх зобов'язань є необхідним і таким, що відповідає вимогам закону.

Враховуючи наведене, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги, оскільки ухвала суду першої інстанції винесена з додержанням норм матеріального та процесуального права, і відповідає обставинам справи.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 312, 313 - 315, 317, 319, 377-1 ЦПК України, колегія суддів,-

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 - відхилити.

Ухвалу Соснівського районного суду м. Черкаси від 05 травня 2015 року у справі за поданням державного виконавця Центрального відділу Державної виконавчої служби Черкаського міського управління юстиції про тимчасове обмеження у праві виїзду громадянки ОСОБА_6 за межі України - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий :

Судді :