Справа № 144/667/15-ц
Провадження № 2/144/202/15
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" липня 2015 р. Теплицький районний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Панченка Д.І.

за участю секретаря Бевз О.В.

позивача ОСОБА_1, відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт Теплик цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення витрат на покупку та встановлення памятника, -

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення витрат на покупку та встановлення памятника, вказавши, 5.11.2013 року померла ОСОБА_3, її спадкоємцями є ОСОБА_2 його частка у спадковому майні ? частина, ОСОБА_4 її частка у спадковому майні ? частина та ОСОБА_5 частка у спадковому майні 2/4 частина. Вона є в родинних стосунках з ОСОБА_5 і на прохання останньої та ОСОБА_4 вона придбала та встановила памятник на могилі ОСОБА_3 загальна сума понесених витрат становить 5832 грн. ОСОБА_5 та ОСОБА_4 повернули їй частково понесені витрати на встановлення памятника. ОСОБА_2 відмовляється це зробити.

Позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримує, вказує на те, що розмова з відповідачем про встановлення памятника була, пройшло вже півтора року після поховання, і тому вона на прохання ОСОБА_5 та ОСОБА_4 придбала памятник та встановила його, кошти, а саме ? витрат їй повернути ними. ОСОБА_2 коштів не повертає. Вказує на те, що вона придбала памятник по самій нижчій вартості, і крім того сама покійна ОСОБА_3 просила її, а вона доглядала її на старості, про встановлення памятника на могилі.

Відповідач ОСОБА_2 позовні вимоги не визнає, підстави цього він вказав у своєму запереченні на позов. Вказує на те, що його мама була у «штундах» і вона не бажала, щоб на її могилі був памятник чи хрест. Вважає, що це особиста воля позивача на встановлення памятника, він за станом здоровя не має можливості сплатити їй понесені витрати.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши сторони, суд вважає вимоги позову обґрунтованими.

Судом встановлено, що 5.11.2013 року померла ОСОБА_3 (а.с.4). на її могилі встановлено памятник (а.с.8), вартість якого 3037 грн., витрати на його становлення 2800 грн (а.с. 7), ОСОБА_2 є одним із спадкоємців померлої ОСОБА_3Й, його частка в спадковому майні ? ( а.с.5).

Статті 10 та 60 ЦПК України передбачають, що кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 2 ЗУ «Про поховання та похоронну справу» поховання померлого - це комплекс заходів та обрядових дій, які здійснюються з моменту смерті людини до поміщення труни з тілом або урни з прахом у могилу або колумбарну нішу, облаштування та утримання місця поховання відповідно до звичаїв та традицій, що не суперечать законодавству.

Відповідно до ст. 1232 ЦК України спадкоємці зобов'язані відшкодувати розумні витрати, які були зроблені одним із них або іншою особою на утримання, догляд, лікування та поховання спадкодавця

Згідно Постанови Пленуму ВСУ від 27.03.1992 року № 6 « Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» витрати на виготовлення пам'ятників і огорож визначаються виходячи з їх фактичної вартості, але не вище граничної вартості стандартних пам'ятників і огорож в даній місцевості (п.24), та Постанови Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань від 03.10.2008 року № 45 «Про витрати на поховання та повязані з цим ритуальні послуги у разі смерті потерпілого від нещасного випадку нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання», яка є на цей час єдиним нормативно-правовим актом, регулюючим порядок відшкодування таких витрат, та за якою граничний розмір витрат на виготовлення та встановлення пам'ятника, огорожі, виготовлення фотографій, табличок та інше встановлений для Вінницької області в розмірі 2600 грн., з чого і слід виходити при вирішенні такого спору.

Твердження відповідача у запереченні про те, що накладна №205 від 15.05. 2015 року про виготовлення надгробного пам'ятника не є належним доказом, не можуть бути взяті до уваги, оскільки вказана накладна, де замовником зазначена ОСОБА_1С, є в розумінні ст.ст.57, 58 ЦПК України доказом виготовлення надгробного пам'ятника ОСОБА_3Й.(а.с.7).

З урахуванням наведеного, суд вважає, що позов в частині стягнення з ОСОБА_2 на користь позивача витрат на спорудження надгробного пам'ятника на могилі необхідно задовольнити частково, зменшивши розмір цих витрат до в частині вартості памятника до 2600 грн. із врахуванням граничної вартості стандартних пам'ятників і огорож в даній місцевості, що буде становити 650 ( 2600:4), та витрати на їх встановлення 700 грн., всього до стягнення 1350 грн.

Судові витрати стягнути з відповідача пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, що буду становити 225,55 грн. ( 92,59% ( 1350*100:1458).

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.10,11, 60, 88, 209, 213-215 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити чстково.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, прож. ІНФОРМАЦІЯ_2 на користь ОСОБА_1 1575 (одна тисяча пятсот сімдесят пять) 55 коп. ( де: 1350 грн. витрати за памятник, 225,55 грн. судовий збір)

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного суду Вінницької області через Теплицький районний суд протягом десяти днів з моменту його проголошення.

Суддя: