Провадження № 2/331/770/15
(№ 331/2009/15-ц)
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 червня 2015 року м. Запоріжжя

Жовтневий районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді Мінасова В.В., при секретарі Федорович Ю.Г., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Запоріжжя справу за позовом ОСОБА_1 до Державного підприємства «Державний проектний інститут «Запоріжцивілпроект» про зобов'язання вчинити певні дії, стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку,-

В С Т А Н О В И В

Позивач звернулася до суду з позовом, в якому зазначає, що вона працювала в ДП «ДПІ «Запоріжцивілпроект». Її неодноразово було звільнено з роботи. За рішенням суду 04.03.2015 року її поновлено на посаді, але наказ про поновлення мав сумнівне формулювання. Тому, того ж дня, вона подала заяву про звільнення у зв'язку з порушенням роботодавцем законодавства про працю з 05.03.2015 року. В цей день наказ про звільнення та трудову книжку їй не видали. Тому просить зобов'язати відповідача прийняти наказ про її звільнення, внести запис про звільнення до трудової книжки та стягнути з відповідача 3000 грн. моральної шкоди.

В подальшому позивач декілька разів змінювала позовні вимоги та остаточно просить визнати контракт між нею та відповідачем розірваним у зв'язку з порушенням роботодавцем законодавства про працю та умов контракту, зобов'язати відповідача внести запис про звільнення до трудової книжки, нарахувати та сплатити до ПФУ страхові внески з 10.01.2014 по 03.03.2015 років, подати до органу МДЗ скореговані відомості про суми заробітку за цієї період, стягнути з відповідача середній заробіток за час затримки виконання рішення суду з 10.01.2014 по 03.03.2015 років 57370,65 грн., зарплату з 04 по 05 березня 2015 року - 402,459 грн., вихідну допомогу - 12432,42 грн. та 1 грн. моральної шкоди.

В судове засідання позивач не з'явився. Звернувся до суду з заявою про розгляд справи за її відсутності. На задоволенні позову наполягає. Проти заочного розгляду справи не заперечує.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився. Повістку отримав. Про причини неявки не повідомив. 01.04.2015 року подав заперечення проти позову, в яких зазначив, що позивача було поновлено на роботі 04.03.2015 року та звільнено 05.03.2015 року у зв'язку з порушенням роботодавцем законодавства про працю та умов контракту. 04.03.2015 року позивач також подала заяву про втрату трудової книжки. 05.03.2015 року позивач о 15-00 годині залишила робоче місце і на роботу не повернулася, тому її не змогли ознайомити з наказом про звільнення та видати трудову книжку. Оскільки позивач 06.03.2015 року на роботу не вийшла, цього дня та 24.03.2015 року підприємство направляло їй накази про звільнення та листи про надання пояснень про відсутність на роботі з 15-00 до 17-30 години 05.03.2015 року та про явку за отриманням трудової книжки або надання згоди на її направлення поштою. Відповіді на ці звернення надано не було. Тому просить у позові відмовити.

Відповідно до ч.1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Тому суд вважає за можливе розглянути справу за відсутністю представника відповідача.

Вивчивши докази по справі, суд вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 16.12.2010 року між ДП «ДПІ «Запоріжцивілпроект» та ОСОБА_1 укладено контракт про призначення неї директором філії ДП «ДПІ «Запоріжцивілпроект». ОСОБА_1 (арк..с.9)

Рішенням Жовтневого районного суду м.Запоріжжя від 27.11.2013 року визнані незаконними та скасовані накази ДП «ДПІ «Запоріжцивілпроект»: № 97-К від 22.05.2013 року про поновлення ОСОБА_1 на роботі; № 53 від 23.05.2013 року та № 131-к від 23.07.2013 року про її звільнення. ОСОБА_1 поновлено на роботі. (арк..с.12-14)

Також ОСОБА_1 поновлювалася на роботі в ДП «ДПІ «Запоріжцивілпроект» рішеннями Жовтневого районного суду м.Запоріжжя від 22.12.2011 та 08.11.2012 років. (арк..с.15-23).

Всі ці рішення набрали законної сили.

Листом від 27.02.2015 року ДП «ДПІ «Запоріжцивілпроект» запросило ОСОБА_1 з'явитися 04.03.2015 року для виконання рішення суду про поновлення на роботі. (арк..с.11)

04.03.2015 року ОСОБА_1 здала на пошту заяву про звільнення з роботи у зв'язку з порушенням роботодавцем законодавства про працю та умов контракту, зобов'язання відповідача внести запис про звільнення до трудової книжки.(арк..с.7-8)

Наказом № 42-к/ОС від 04.03.2015 року ОСОБА_1 поновлено на посаді директора філії ДП «ДПІ «Запоріжцивілпроект» з 27.06.2012 року. Цього ж дня з наказом ознайомлена ОСОБА_1 (арк..с.31)

04.03.2015 року ОСОБА_1 здала ДП «ДПІ «Запоріжцивілпроект» заяву про звільнення з роботи у зв'язку з порушенням роботодавцем законодавства про працю та умов контракту, зобов'язання відповідача внести запис про звільнення до трудової книжки. Заява зареєстрована за № ЗГП№279. (арк..с.32)

04.03.2015 року ОСОБА_1 здала ДП «ДПІ «Запоріжцивілпроект» заяву про видачу дублікату трудової книжки у зв'язку зі втратою. Заява зареєстрована за № ЗГП№280. (арк..с.33)

Наказом № 43-к/ОС від 05.03.2015 року провідному інженеру ОСОБА_2, відповідальній за кадрове діловодство та ведення трудових книжок, наказано видати ОСОБА_1 дублікат трудової книжки. (арк..с.34)

Наказом № 40-к/ОС від 04.03.2015 року визначене робоче місце ОСОБА_1, як директора філії у приміщені ДП «ДПІ «Запоріжцивілпроект», к.210. Їй встановлено п'ятиденний робочий тиждень з 09-00 до 17-30 годин. ОСОБА_3 наказ не підписала, але на ньому є напис, виконаний ОСОБА_3, про те, що не було надано погодження уповноваженого органу на створення філії. (арк..с.35)

Комісією ДП «ДПІ «Запоріжцивілпроект» 04.03.2015 року складено акт про відмову ОСОБА_3 під підписання цього наказу та виконання цієї приписки. (арк..с.36)

Наказом № 09 від 05.03.2015 року достроково розірвано контракт від 16.12.2010 року між ДП «ДПІ «Запоріжцивілпроект» та ОСОБА_1 з ініціативи працівника згідно ч.1 ст. 39 КЗпП України у зв'язку з порушенням роботодавцем законодавства про працю та умов контракту. Головному бухгалтеру наказано провести остаточний розрахунок та на підставі ч.1 ст. 44 КЗпП України виплатити ОСОБА_1 вихідну допомогу у розмірі тримісячного середнього заробітку. (арк..с.37)

Наказом № 44-к/ОС від 05.03.2015 року ОСОБА_1 звільнена з посади директора Запорізької філії ДП «ДПІ «Запоріжцивілпроект» з ініціативи працівника згідно ч.1 ст. 39 КЗпП України у зв'язку з порушенням роботодавцем законодавства про працю та умов контракту. (арк..с.38)

Згідно з записами в дублікаті трудової книжки ОСОБА_1 05.03.2015 року звільнена з посади директора Запорізької філії ДП «ДПІ «Запоріжцивілпроект» з ініціативи працівника згідно ч.1 ст. 39 КЗпП України у зв'язку з порушенням роботодавцем законодавства про працю та умов контракту.(арк..с.39)

Згідно з доповідною запискою провідного інженера ОСОБА_2 05.03.2015 року о 16-00 годині вона не знайшла ОСОБА_1 на робочому місці та на території підприємства, у зв'язку з чим не змогла її ознайомити з наказами про звільнення. (арк..с.40)

Комісією ДП «ДПІ «Запоріжцивілпроект» 05.03.2015 року складено акт про відсутність з 16-00 години ОСОБА_3 на робочому місці та на території підприємства. Про причини залишення робочого місця ОСОБА_1 нікого до відому не ставила. (арк..с.41)

Наказом № 10 створено комісію для перевірки факту відсутності ОСОБА_1 на роботі.(арк..с.42)

Комісією ДП «ДПІ «Запоріжцивілпроект» 05.03.2015 року складено акт про те, що о 15-00 годині ОСОБА_1 самовільно залишила на робоче місце і була відсутня на роботі до 17-30 години. (арк..с.43)

Згідно з доповідною запискою провідного інженера ОСОБА_2 06.03.2015 року ОСОБА_1 не вийшла на роботу, у зв'язку з чим не змогла її ознайомити з наказами про звільнення. (арк..с.44)

Згідно з поясненням сторожа ДП «ДПІ «Запоріжцивілпроект» ОСОБА_4 05.03.2015 року ОСОБА_1 прийшла на працю о 09-00 годині і о 15-00 годині вийшла через прохідну та не повернулася. (арк..с.45)

Комісією ДП «ДПІ «Запоріжцивілпроект» 06.03.2015 року складено акт про невихід на роботу ОСОБА_1 (арк..с.46)

06 та 20 березня 2015 року ДП «ДПІ «Запоріжцивілпроект» цінними листами направляла ОСОБА_1 накази про звільнення та пропонувало надати пояснення про відсутність на роботі з 15-00 до 17-30 години 05.03.2015 року та про явку за отриманням трудової книжки або надання згоди на її направлення поштою. (акр.с.47-50)

Згідно з індивідуальними відомостями ПФУ станом на 14.04.2015 року є відомості про ОСОБА_1 з 2009 по 2013 роки. (арк..с.76)

Рішенням Жовтневого районного суду м.Запоріжжя від 25.03.2015 року з ДП «ДПІ «Запоріжцивілпроект» на користь ОСОБА_1 стягнуто 46520,18 грн. невиплаченої заробітної плати з 10 січня по 30 листопада 2014 року. Рішенням Апеляційного суду Запорізької області від 07.05.2015 року рішення скасовано і у позові відмовлено.( арк..с.65-68, 100-102) Судом при цьому встановлено, що: «з контракту, укладеного між сторонами вбачається, що ОСОБА_1 призначена на посаду директора Запорізької філії на строк з 16.12.2010р. по 16.12.2013р.

Відповідно до пункту 5.4 контракту Підприємство зобов»язано звільнити директора Філії після закінчення строку контракту. Укладати контракт на наступний строк за згодою сторін. Не пізніше як за два місяці до закінчення строку дії контракту визначитись у такому: контракт припиняє дію, контракт продовжується або укладається на новий термін. Контракт не може переходити в договір на невизначений строк відповідно до п. 36 КЗпП, коли жодна із сторін не порушила питання про його припинення. Якщо у цей термін сторони не визначились, то контракт продовжується на новий термін.

Згідно з пунктом 4 контракту оплата праці директора Філії здійснюється за рахунок Філії.

У відповідності до пункту 1.5 Положення про оплату праці працівників Запорізької філії ДП «ДПІ «Запоріжцивільпроект» джерелом коштів на оплату праці є частина доходу та інші кошти, одержані у результаті господарської діяльності філії.

Відповідач в ході розгляду справи заперечував проти позову, зазначаючи, що Філія ліквідована, на чому наголошує і в апеляційній скарзі.

Дослідивши вказані доводи, колегія встановила, що Філія як відокремлений підрозділ припинила своє існування шляхом закриття 03.10.2012р., що підтверджується Витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб.

Вказане також підтверджується довідкою Головного управління статистики у Запорізькій області, згідно з якою державна реєстрація Запорізької філії ДП «ДПІ «Запоріжцивільпроект» припинена 03.10.2012р. у зв»язку з ліквідацією цього відокремленого підрозділу.

З викладено вбачається, що рішення Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 27.11.2013р., яке набрало законної сили 30 грудня 2013р., про поновлення ОСОБА_1 на посаді директора Запорізької філії ДП «ДПІ «Запоріжцивільпроект» було виконано лише у березні 2015р.

А тому в цьому випадку мало місце невиконання судового рішення, та позивач в цей час не працювала на посаді директора філії, оскільки фактично не відбулось її поновлення на роботі.

Тобто у періоді з 10 січня 2014р. по 30 листопада 2014р., за який позивач просила стягнути заборгованість по заробітній платі за роботу на посаді директора філії, позивач цю посаду не обіймала, не будучи поновленою на роботі, а отже відсутні підстави для нарахування та виплати їй заробітної плати за цей період як працівнику, який фактично не перебував у цей період у трудових правовідносинах з відповідачем.

Таким чином, не врахувавши цих обставин, суд першої інстанції неправильно визначився з характером спірних правовідносин, які склались між сторонами у періоді з 10 січня 2014р. по 30 листопада 2014р.

Фактично ж у цей період мав місце вимушений прогул, викликаний невиконанням судового рішення про поновлення на роботі.

Згідно з положеннями ст. 236 КЗпП України при затримці виконання судового рішення про поновлення на роботі працівник може претендувати на виплату йому середнього заробітку або різниці в заробітку за час затримки виконання рішення суду про поновлення на роботі незаконно звільненого працівника, але не заробітну плату. Проте позовних вимог у відповідності до ст. 236 КЗпП позивач у цій справі не заявляла».

Відповідно до ч.3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Розрахунок сум, які підлягають стягненню з відповідача, містяться в уточненому позові. Відповідач, отримавши уточнений позов будь яких заперечень проти розміру сум та правильності розрахунків позивача, не надав. Тому суд виходить з цих розрахунків.

Відповідно до ст..236 КЗпП України у разі затримки власником або уповноваженим ним органом виконання рішення органу, який розглядав трудовий спір про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника, цей орган виносить ухвалу про виплату йому середнього заробітку або різниці в заробітку за час затримки.

Згідно з ч.1 ст. 44 КЗпП України при припиненні трудового договору внаслідок порушення власником або уповноваженим ним органом законодавства про працю, колективного чи трудового договору (статті 38 і 39) працівникові виплачується вихідна у розмірі, передбаченому колективним договором, але не менше тримісячного середнього заробітку.

Таким чином з відповідача підлягає стягненню з відповідача середній заробіток за час затримки виконання рішення суду з 10.01.2014 по 03.03.2015 років у сумі 57370,65 грн.

Оскільки в своїх розрахунках ОСОБА_1 вирахувала свою середньоденну зарплату у розмірі 197,15 грн., то цей розмір повинен застосовуватися й до інших її розрахунків. Тому зарплата з 04 по 05 березня 2015 року підлягає стягненню у сумі 394,3 грн., вихідна допомога у розмірі 12420,45 грн.

Обґрунтовуючи розмір моральної шкоди, позивач вказала, що внаслідок протиправної поведінки відповідача зазнала моральних страждань, порушений її життєвий уклад та відсутні кошти для життя.

Згідно зі ст.. 237-1 КЗпП України відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя.

Позивачем не доведено завдання моральної шкоди, тому у цієї вимозі слід відмовити.

Також не підлягають задоволенню вимоги позову про зобов'язання відповідача нарахувати та сплатити до ПФУ страхові внески з 10.01.2014 по 03.03.2015 років, подати до органу МДЗ скореговані відомості про суми заробітку за цієї період, оскільки заробітна плата в цієї період позивачу не нараховувалась і трудових обов'язків вона не виконувала.

Вимоги позову про визнання контракту розірваним у зв'язку з порушенням роботодавцем законодавства про працю та умов контракту, зобов'язання відповідача внести запис про звільнення до трудової книжки задоволенню не підлягають, оскільки виконані відповідачем ще до звернення позивача до суду.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 61, 208, 212-215, 224-226 ЦПК України, ст. 44, 116, 236 КЗпП України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Державного підприємства «Державний проектний інститут «Запоріжцивілпроект» на користь ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1) середній заробіток за час затримки виконання рішення суду з 10.01.2014 по 03.03.2015 років у сумі 57370,65 грн., зарплату з 04 по 05 березня 2015 року у сумі 394,3 грн., вихідну допомогу у розмірі 12420,45 грн.

В решті позивних вимог відмовити.

Стягнути з Державного підприємства «Державний проектний інститут «Запоріжцивілпроект» на користь держави судовий збір у розмірі 701,86 грн.

Рішення в частині присудження виплати заробітної плати за один місяць підлягає негайному виконанню.

Заочне рішення може бути оскаржене позивачем в Апеляційний суд Запорізької області на протязі десяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя В.В. Мінасов