У х в а л а

30 червня 2015 року м. Київ
Колегія суддів Судової палати у цивільних справах

Верховного Суду України в складі:

Сеніна Ю.Л.,Григор'євої Л.І.,Охрімчук Л.І.,

розглянувши заяву ОСОБА_4 про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 15 квітня 2015 року в справі за позовом ОСОБА_4 до Державного воєнізованого гірничорятувального (аварійно-рятувального) загону державної служби України з надзвичайних ситуацій про скасування наказу про звільнення та поновлення на роботі,

в с т а н о в и л а:

22 червня 2015 року ОСОБА_4 звернулася до суду із зазначеною заявою про перегляд судових рішень на підставі пункту 1 статті 355 ЦПК України.

У заяві ОСОБА_4 зазначає, що рішенням Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 23 вересня 2014 року в задоволенні її позову відмовлено. Рішенням Апеляційного суду Дніпропетровської області від 26 листопада 2014 року рішення районного суду скасовано та ухвалено нове рішення, яким скасовано наказ про звільнення, поновлено її на посаді головного бухгалтера та стягнуто з роботодавця середній заробіток за час вимушеного прогулу. Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 15 квітня 2015 року рішення суду апеляційної інстанції скасовано, а рішення суду першої інстанції залишено в силі.

ОСОБА_4 просить скасувати ухвалу Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 15 квітня 2015 року й постановити нове рішення, яким позов задовольнити, посилаючись на неоднакове застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, зокрема статті 38 Кодексу законів про працю України.

На підтвердження своїх доводів ОСОБА_4 наводить ухвалу Верховного Суду України від 12 серпня 2009 року.

Перевіривши доводи заяви, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України дійшла висновку про те, що підстави для відкриття провадження у справі відсутні.

Відповідно до пункту 1 статті 355 ЦПК України заява про перегляд судових рішень у цивільних справах може бути подана з підстав неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що спричинило ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах.

Ухвалюючи рішення про відмову в задоволенні позову, суд першої інстанції, з висновками якого погодився й суд касаційної інстанцій, виходив із того, що відповідачем були дотримані вимоги трудового законодавства при звільненні позивача із займаної посади.

У наданій для порівняння ухвалі суд касаційної інстанції погодився з висновком суду апеляційної інстанції. який при задоволенні позову про поновлення на роботі, виходив із того, що звільнення позивачки відбулося раніше спливу двотижневого строку для письмового попередження про звільнення за власним бажанням.

Порівняння наведеного вище судового рішення із судовим рішенням, яке просить переглянути заявник, не дає підстав для висновку про те, що суд касаційної інстанції при розгляді двох чи більше справ за тотожних предмета спору, підстав позову та за аналогічних обставин і однакового регулювання нормами матеріального права спірних правовідносин дійшов протилежних висновків щодо заявлених позовних вимог.

Керуючись статтею 360 ЦПК України, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України

у х в а л и л а:

У допуску до провадження Верховним Судом України справи за позовом ОСОБА_4 до Державного воєнізованого гірничорятувального (аварійно-рятувального) загону державної служби України з надзвичайних ситуацій, третя особа - командир Державного воєнізованого гірничорятувального (аварійно-рятувального) загону державної служби України з надзвичайних ситуацій Євстратенко Ігор Анатолійович, про скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі, за заявою ОСОБА_4 про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 15 квітня 2015 року відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді : Ю.Л. Сенін

Л.І. Григор'єва Л.І. Охрімчук