Справа № 496/2338/15-ц
Провадження № 2/496/1138/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 червня 2015 року Біляївський районний суд Одеської області у складі:

головуючого - судді Галич О.П.,

при секретарі Горлевому Д.І.,

за участю:

позивача ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Біляївського районного суду Одеської області цивільну справу за позовна заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод в користуванні водогоном та відновлення водопостачання, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулася до суду з зазначеним позовом та просила зобовязати ОСОБА_2 усунути перешкоди в здійсненні права користування водопроводом шляхом відновлення водопостачання та зобовязати відповідача відкрити кран для подачі позивачу води і в подальшому не заважати користуванню; стягнути моральну шкоду з відповідача у розмірі 3000 грн. та всі витрати які позивач понесе по справі. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 11 квітня 2006 року позивач купила у доньки відповідача житловий будинок по вул. Щорса, 18-а в с. Маяки Біляївського району Одеської області та з того часу вона проживає у ньому зі своєю сімєю. Колишні господарі будинку є родичі та за спільною домовленістю водогін було проведено до двох будинків, позивач купила будинок разом з водогоном та користувалась ним до червня 2014 року, а потім відповідач відключила воду та почала вимагати гроші за труби, які позивач сплатила у розмірі 500 грн. Але потім відповідач пояснила, що труби подорожчали та потрібно сплатити кошти, але позивач відмовилася тому відповідач відключила воду. Позивач вказує на те, що вона купила будинок разом з трубами, а тому вона має повне право користуватися водогоном та водою, а відповідач не має права перешкоджати користування водогоном шляхом перекриття водогону. Перешкоджання користування поливною водою привело до того, що у позивача відсутній урожай, без якого вона залишається другий рік. Всі прохання позивача відкрити воду марні та приводять до того, що позивач нервує та вважає що своїми діями відповідач завдала моральної шкоди яку вона оцінює у 3000 грн. З вказаних обставин позивач вимушена була звернутися до суду з зазначеним позовом.

У судовому засідання позивача підтримала позовні вимоги у повному обсязі.

Відповідача у судовому засіданні позовні вимоги не визнала, пояснивши, що водогін вона зі своїм покійним чоловіком будувала, а позивач надає воду іншому сусіду.

Заслухавши пояснення сторін та дослідивши докази по справі суд вважає, що позовні вимоги не обґрунтовані та не підлягають задоволенню.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 на праві приватної власності належить житловий будинок з надвірною спорудою під №18, що знаходиться в с. Маяки, Біляївського району Одеської області по вулиці Щорса та складається з одного житлового глиняного будинку, зазначеного на платні „А, житловою площею 32 кв.м. та надвірна споруда, літера „Б сарай та І-цистерна, 1-2- огорожа (а.с. 5,6).

Згідно зі ст. 41 Конституції України - право приватної власності нерушимо, кожний має право володіти, користуватися та розпоряджатися своєю власністю.

Частиною 1 ст. 321 Цивільного кодексу України встановлено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ст. 391 Цивільного кодексу України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Частиною 2 ст. 16 Цивільного кодексу України встановлено, що способом захисту цивільних прав та інтересів можуть бути зокрема: припинення дії, яка порушує право, і відновлення становища, яке існувало до порушення.

У відповідності до ст. 57 ЦПК України доказами є будь які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці фактичні дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, висновків експертів.

Згідно ст. 58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

У відповідності до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків передбачених ст. 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Проаналізувавши надані по справі докази, суд не знаходить підстав для задоволення заявлених позовних вимог, так як позивачем не надано жодного доказу належності водогону позивачу або відповідачу, наявності факту належності позивачу водогону та вчинення перешкод з боку відповідача користування вказаним водогоном. Суду не зрозуміло належності водогону сторонам, так як у зазначено вище договорі купівлі-продажу будинку не зазначено, що разом з будинком позивач придбала водогін, хоча у своїх поясненнях вона посилається на вказану обставину.

Згідно ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Відповідно до загальних підстав деліктної відповідальності обовязковому зясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправна поведінка заподіювача, наявність причинного звязку між шкодою і протиправною поведінкою заподіювача та вина. Також обовязковою підставою для деліктної відповідальності за завдання моральної шкоди є встановлення причинного звязку між шкодою і протиправною поведінкою особи. Моральна шкода відшкодовується лише за наявності вини особи, яка завдала шкоди.

Таким чином, вимоги позовні позивача задоволенню не підлягають у зв'язку з їх недоведеністю.

Керуючись ст.ст. 16, 23, 321,391 ЦК України, ст.ст. 57,58,60,61, 212-215 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Відмовити у задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод в користуванні водогоном та відновлення водопостачання.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Одеської області через Біляївський районний суд Одеської області протягом 10 днів з дня його проголошення, а особам, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час його проголошення, - протягом 10 днів з дня отримання його копії.

Суддя Галич О.П.

30 червня 2015 року