АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження № 22ц/790/3950/15 Головуючий 1 інст. Довготько Т.М.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 червня 2015 року судова колегія судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Харківської області у складі:

головуючого КРУГОВОЇ С.С.,

суддів ЗАЗУЛИНСЬКОЇ Т.П.,

ОСОБА_1,

секретаря Шпарага О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Московського районного суду міста Харкова від 16 лютого 2015 року по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, треті особи Сектор у справах громадянства, міграції та реєстрації фізичних осіб Московського РВ ХМУ ГУМВС України в Харківській області, Комунальне підприємство «Жилкомсервіс» про встановлення факту не проживання та визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, -

в с т а н о в и л а :

У травні 2012 року ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом про встановлення факту не проживання ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1; визнання її такою, що втратила право користування цим житловим приміщенням та зобовязання Московського відділу по справам громадянства та реєстрації фізичних осіб м. Харкова зняти з реєстрації відповідача ОСОБА_3 за вищевказаною адресою.

Рішенням Московського районного суду м. Харкова від 16 лютого 2015 року у задоволенні позову ОСОБА_2 відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, позивач ОСОБА_2 звернулась до суду з апеляційною скаргою у якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та визнати належними і достатніми доводи та докази позивача, що заборгованість є підставою для відмови відповідачу у користуванні житлом та зняття її з реєстрації, незалежно від того мешкає вона там чи ні.

В обґрунтування апеляційної скарги посилається на невідповідність висновків суду обставинам справи та неправильне застосування норм матеріального права.

Вказує, що суд невірно визначив правовідносини та надав їм неправильну оцінку.

Зазначає, що незалежно від того чи мешкає користувач житла за даною адресою, він в силу вимог ЖК України має солідарний обовязок з наймачем житла щодо його оплати, а також оплати опалення та інших комунальних послуг в межах норм споживання на другу особу, зареєстровану у житлі як користувач.

Наголошує, що відповідно до законодавства позивач як пенсіонерка має обовязок сплачувати 7-10% від своєї пенсії, а все, що перевищує цю суму має компенсувати держава у вигляді житлової субсидії. Проте, у разі реєстрації з особою, яка не має права на субсидію у її нарахуванні відмовляється, а різницю між нарахуванням має сплачувати ця особа.

Вказує, що свідчення відповідача різняться, оскільки в обґрунтування своєї несплати за житлово-комунальні послуги вона посилалась на те, що за вказаною адресою не мешкає, проте у суді першої інстанції зазначала протилежне. Та незважаючи на те, що на відміну від позивача, відповідач є працездатною особою сплачувати нараховану заборгованість не бажає.

Відповідно до ч.1 ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Заслухавши доповідь судді, пояснення осіб, що зявилися, обговоривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи, судова колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не були доведені ті обставини, на які вона посилалась як на підставу своїх вимог.

З таким висновком суду, судова колегія погоджується, з наступних підстав.

Позивач звернулась з позовом про визнання відповідача такою, що втратила право користування житлом з посиланням на ст.71,72 ЖК України і обгрунтовувала свої вимоги тим, що відповідач не оплачує комунальні платежі.

Судовим розглядом в суді першої і апеляційної інстанції встановлено, що на час розгляду справи сторони проживають і зареєстровані в спірній чотирьохкімнатній квартирі АДРЕСА_1, яка не приватизована.

В суді апеляційної інстанції з"ясовано і сторонами не заперечувалось, що відповідач сплачує комунальні платежі всі крім за опалення.

Згідно ст.71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сімї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сімї були відсутніми з поважних причин понад шести місяців, цей строк за заявою відсутніх може бути продовжено наймодавцем, а у випадку спору судом.

Позивач не надала доказів , що відповідач не проживає в спірній квартирі, навпаки не заперечувала факт проживання відповідача .

З матеріалів справи вбачається , що позивач звернулась з позовом по даній справі в березні 2012 року, при цьому рішенням Апеляційного судуХарківської області від 12 жовтня 2010 року було задоволено зустрічний позов ОСОБА_3 і усунуто перешкоди в користуванні квартирою №30 по вул. Гв.Широнінців,58 в м.Харкові, яке виконано було і відповідач примусово вселена в квартиру лише в листопаді 2012 року (том.1 а.с.178)..

З огляду на це, суд першої інстанції правильно не взяв до уваги наданий позивачем акт за 2011 рік щодо не проживання відповідача в спірній квавртирі та інші докази за 2008 і 2010 роки.

Судова колегія виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, вважає, що суд першої інстанції повно і всебічно зясував обставини по справі, на які посилалися сторони як на підставу своїх вимог і заперечень, оцінив докази, які були досліджені в судовому засіданні і правильно дійшов висновку про відмову в задоволенні позову.

Доводи апеляційної скарги не є суттєвими і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

Часткова несплата за комунальні платежі не може слугувати підставою для визнання особи такою, що втратила право користування житлом, оскільки житлове законодавство ставить вирішення цього питання в залежність від факту відсутності особи за місцем проживання без поважних причин.

По даній справі безспірно встановлено, що відповідач виборювала в суді своє право на проживання в спірній квартирі.

Відповідно до ст.308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. 303, 304, 307, 308, 313, п.1 ч.1 314, 315, 317, 319,324 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Московського районного суду міста Харкова від 16 лютого 2015 року залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення. Касаційна скарга може бути подана безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий

Судді