Справа № 405/3470/15-ц
06 липня 2015 року Ленінський районний суд м. Кіровограда в складі :
головуючого : Циганаш І.А.
при секретарі: Береді Я.І.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кіровограді цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням ,-
14.05.2015 року позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом, обґрунтувавши його тим, що він проживає в будинку, що знаходиться за адресою: м. Кіровоград, вул. Світлогорська, 29. Даний будинок знаходиться у його власності на підставі договору купівлі продажу від 23 травня 1980 року, зареєстрований Першою Кіровоградською державною нотаріальною конторою в реєстрі за №4-1463. У 2007 році ним було надано дозвіл на реєстрацію у його будинку двоюрідному племіннику його дружини ОСОБА_2 та його дружині ОСОБА_3. Реєстрація їм була необхідна для зміни місця проживання, оскільки раніше вони проживали у м. Батумі, Грузія. У 2008 році відповідачі знову змінили місце проживання, переїхавши до Росії і отримавши громадянство даної країни. З цього часу вони фактично не проживають у його будинку. На його прохання приїхати і знятися з реєстраційного обліку відповідачі не зважають, а на сьогоднішній день взагалі втрачені всі засоби звязку з ними. Їх місце проживання та роботи йому не відомі. Матеріальної допомоги на утримання будинку, у томі числі на оплату комунальних послуг відповідачі не надають, самостійно ніяких платежів не здійснюють. Факт реєстрації у його будинку відповідачів позбавляє його права на оформлення субсидії на сплату житлово комунальних послуг. Таким чином, реєстрація у його будинку ОСОБА_2 та ОСОБА_3 перешкоджає йому як власнику вільно розпоряджатися і користуватися власністю, що належить йому у порядку, визначеному законом. Просить визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 такими, що втратили право користування житловим приміщенням, що знаходиться за адресою: м. Кіровоград, вул. 2-га Світлогорська, 29.
Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив суд їх задовольнити, посилаючись на обставини, викладені в позові.
Відповідачі в судове засідання не зявилися, про час та місце слухання справи повідомлялися в установленому законом порядку, причини неявки суду не повідомили.
Відповідно до ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Суд визнав за можливе розглянути справу у відсутності відповідачів, за наявними матеріалами справи та ухвалив розглядати справу заочно, про що позивач в судовому засіданні не заперечував.
Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню з наступних підстав.
Згідно ст. 64 ЖК України члени сім'ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов'язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. До членів сім'ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім'ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство.
У відповідності до ч. 1 ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців.
Частиною 3 п. 7 ст. 71 ЖК України жиле приміщення зберігається за тимчасово відсутнім наймачем або членами його сім'ї понад шість місяців у випадках: взяття під варту або засудження до арешту, обмеження волі, позбавлення волі на певний строк чи довічне позбавлення волі - протягом усього часу перебування під вартою або відбування покарання, якщо в цьому будинку, квартирі (їх частині) залишилися проживати інші члени сім'ї.
Згідно ст. 163 ЖК України у разі тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається займане жиле приміщення у випадках і в межах строків, установлених частиною першою, пунктами 1 і 5 частини третьої і частиною четвертою статті 71 цього Кодексу.
У відповідності до ч. 1, 2 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.
Статтею 321 передбачено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
Статтею ст.150 ЖК України передбачено, що громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.
Згідно ч. 4 ст. 156 ЖК України до членів сім'ї власника будинку (квартири) належать особи, зазначені в частині другій статті 64 цього Кодексу.
Частиною 2 ст. 405 ЦК України передбачено, що член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється зокрема, на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням.
В судовому засіданні встановлено, що будинок №29 по вул. 2-га Світлогорська у м. Кіровограді на праві приватної власності на підставі договору купівлі продажу від 23.05.1980 року, посвідченого державним нотаріусом Першої Кіровоградської державної нотаріальної контори ОСОБА_4, зареєстрованого в реєстрі за №4-1463 належить ОСОБА_5 ( а.с.25-26 ).
З довідки квартального комітету №21 від 07.04.2015 року за №136 вбачається, що за адресою: м. Кіровоград, вул.2-га Світлогорська, 29 зареєстровані ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_4, ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_5, ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 ( а.с. 10 ).
Згідно акту від 07.04.2015 року, складеного сусідами та завіреного головою квартального комітету №21 вбачається, що в домоволодінні по вул. 2-га Світлогорська, 29 у м. Кіровограді племінник ОСОБА_2 та племінниця ОСОБА_3 зареєстровані, але не проживають та не ведуть спільне господарство і не беруть участі в оплаті комунальних послуг з 2008 року по даний час ( а.с. 11 ).
Враховуючи вищевикладене, а також те, що з 2008 року відповідачі не проживають у спірному житловому приміщенні, реєстрація відповідачів у вказаному вище житловому приміщенні порушує право власності позивача на свій розсуд володіти, користуватися та розпоряджатися належним йому майном, він вимушений сплачувати комунальні послуги по числу зареєстрованих у будинку осіб, в звязку з чим вимушений нести додаткові витрати по сплаті комунальних послуг, тому суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.
Згідно ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, однак позивач не просив судові витрати стягувати з відповідачів.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 10, 11, 57, 60, 79, 88, 212-215, 224-226 ЦПК України , суд,-
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням - задовольнити в повному обсязі.
Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_6 та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_7 такими, що втратили право користування житловим приміщенням будинком №29 по вул. 2-га Світлогорська у м. Кіровограді.
Судові витрати віднести за рахунок позивача - ОСОБА_1.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Рішення набирає законної сили відповідно до ст. 223 ЦПК України.

Суддя Ленінського районного

суду м. Кіровограда ОСОБА_10