Справа №592/1967/15-ц
Провадження №2/592/985/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.06.2015 року м.Суми

Ковпаківський районний суд м. Суми в особі судді Князєва В.Б., секретар судового засідання Коноплянченко А.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Суми цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства „СМНВО ім. М.В. Фрунзе про відшкодування моральної шкоди, -

встановив:

Позивач свої уточнені вимоги мотивує тим, що з 20.12.1979 р. по 20.09.1982 р. та з 31.12.1982 р. по 11.04.2014 р. перебував у трудових відносинах з відповідачем. 11.04.2014 р. його було звільнено за угодою сторін.

Відповідно до акту про нещасний випадок на виробництві № 34 від 19.03.2003 р., - о 10 год. 30 хв. 10.03.2003 р. при виконанні трудових обов'язків з позивачем стався нещасний випадок. Нещасний випадок стався за наступних обставин: за завданням майстра ОСОБА_2 бригадир електрозварювальників аргонно-дугової зварки ОСОБА_1 повинен був встановити направляючий апарат, масою 80 кг, для ремонту на маніпулятор М-ІІ020. Для цього ОСОБА_1 використовував електромостовий кран, вантажопідйомністю 100/20 т. Із-за відсутності спеціальних чалочних засобів і відповідних методів строповки ОСОБА_1 двовітєвим ланцюговим стропом застропив деталь і дав команду кранівниці ОСОБА_3 на підйом вантажу. При підйомі вантажу на висоту один з гаків вийшов з зачеплення отвору деталі, із-за чого апарат перемістився вниз по нахилу поверхні аналогічної деталі (на якій знаходився). Не дивлячись на те, що ОСОБА_1 відійшов від місця строповки вантажу на відстані 1 м, вантаж, що переміщувався, наніс йому травму правої ступні. Згідно довідки лікувально-профілактичного закладу позивачеві було поставлено такий діагноз: закритий перелом основної і нігтьової фаланги 1-го пальця правої ступні. Без зміщення. Осадження шкіри (п. 9 ОСОБА_4). Відповідно до довідки, виданої Зарічною МСЕК м. Суми від 23.09.2003 р. про результати визначення ступеня втрати професійної працездатності, ступінь втрати працездатності склала 10% у зв'язку з трудовим каліцтвом.

Крім того, о 14 год. 00 хв. 25.01.2006 р. при виконанні трудових обов'язків з позивачем стався нещасний випадок. 30.01.2006 р. було складено акт про нещасний випадок на виробництві № 18. Нещасний випадок стався за наступних обставин: ОСОБА_1 отримав завдання від старшого майстра ділянки ОСОБА_4 передати з місця виробництва робіт за допомогою передавального візка, масою близько 150 кг, для подальшої його обробки в цеху № 22. Для цього ОСОБА_1 за допомогою електро-мостового крану установив корпус насоса на дерев'яні підкладки і звільнив чалочний ланцюг. Так як патрубок насоса був встановлений щільно з кришкою, яка лежала на передавальному візку, ОСОБА_1, для того, щоб уникнути механічних пошкоджень виробу при транспортуванні, вирішив вручну повернути корпус насосу навколо своєї осі. При повороті виріб зіскочив з дерев'яної підкладки і права рука, яка знаходилась на патрубку корпуса насоса, була притиснута до кришки. В результаті чого потерпілий ОСОБА_1 отримав травму другого пальця правої руки. Згідно довідки лікувально-профілактичного закладу позивачеві було поставлено такий діагноз: закритий перелом нігтьової фаланги ІІ-кільця правої кістки.

Внаслідок неналежних умов праці на робочому місці позивач отримав професійне захворювання: Пневмоконіоз І ст. р/р, 2/1. ХОЗЛ токсико-пилової етіології II ст. в фазі нестійкої ремісії. Емфізема легень II ст. Легенева недостатність II ст. Захворювання професійні. Хронічна двостороння сенсоневральна приглухуватість з помірним ступенем зниження слуху 3 ст. Захворювання професійне від тривалої дії виробничого шуму. Хронічний атрофічний ринофаринголарингіт токсичної етіології. Захворювання професійне від тривалої дії токсичних речовин на виробництві. (Основний діагноз).

ІХС. Дифузний кардіосклероз. Гіпертонічна хвороба І ст. Наслідки перенесеної виробничої травми у формі посттравматичної нейропатії середнього нерва та артроза міжфалангових суглобів ІІ-го пальця правої кисті зі стійким больовим синдромом та порушенням функції захвату та утримання правої кисті. Посттравматичний остеоартроз 1-го - ІІ-го пальців (міжфалангових суглобів І ст.), НФС І ст. Консолідовані переломи основної та нігтьової фаланг 1-го пальця, нігтьової фаланги ІІ-го пальця правої стопи. Посттравматична нейропатія поверхневих гілок правого малогомілкового нерва у виді помірних сенсорних порушень. Вазомоторна енцефалопатія І ст. з вестибуло-атактичним та астено-невротичним синдромами. Розповсюджений остеохондроз хребта з полірадикулярним та алгічним синдромами. Скривлення носової перетинки. Гіперметропія слабкого ступеню обох очей. Пресбіопія, гіпертонічна ангіопатія сітківки. (Супутній діагноз).

Причиною виникнення професійного захворювання згідно акту № 147 від 08.12.2014 р. є проведення робіт в умовах підвищеного рівня виробничого шуму, загазованості.

Відповідно до ОСОБА_4 огляду МСЕК від 15.01.2015 р., - ступінь втрати професійної працездатності у позивача становить 55 % (первинно 45 %, в т.ч. 5% за виробничу травму 2006 року) та встановлено ІІІ групу інвалідності. Тому позивач просить стягнути з відповідача моральну шкоду у розмірі 55000 грн.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі та дав пояснення аналогічні вищевикладеному.

Представник відповідача - ПАТ «Сумське НВО ім. М.В. Фрунзе» в судовому засіданні заперечував проти позову та пояснив, що згідно пункту 10 акту № 18 від 30.01.2006 р. про нещасний випадок на виробництві, - єдиною причиною нещасного випадку, який трапився з ОСОБА_1 25.01.2006 р., стало не виконання потерпілим вимог інструкції з охорони праці №161. Відповідно до даного акту шкідливим або небезпечним фактором є вплив предмету, що рухається, який не є механізмом чи устаткуванням, тобто джерелом підвищеної небезпеки. Зазначений акт про нещасний випадок на виробництві позивач отримував, але не оскаржував його. Таким чином, в настанні нещасного випадку, що стався з ОСОБА_1, вини товариства немає, спричинення шкоди позивачеві відбулося в результаті неправомірних дій самого потерпілого ОСОБА_1, а не під дією джерел підвищеної небезпеки, а саме устаткування чи механізму.

Також вважає, що товариство не порушувало законних прав позивача, оскільки в п. 19 акту розслідування професійного захворювання № 147 від 08.12.2014 р., складеного комісією з розслідування професійного захворювання, відносно позивача, не встановлено осіб товариства, які допустили такі порушення. Доказів спричинення позивачеві товариством моральної шкоди, розміру, порядку її оцінки не надано. Тому у задоволенні позову просить відмовити у повному обсязі.

Судом встановлено, що з 20.12.1979 р. по 20.09.1982 р. та з 31.12.1982 р. по 11.04.2014 р. позивач перебував у трудових відносинах з відповідачем. 11.04.2014 р. його було звільнено за угодою сторін (а.с. 6-7).

Внаслідок неналежних умов праці на робочому місці позивач отримав професійне захворювання, що підтверджується актом розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання № 147 від 08.12.2014 р. (а.с. 8).

Відповідно до ОСОБА_4 огляду МСЕК від 15.01.2015 р., - ступінь втрати професійної працездатності у позивача становить 55 %, первинно 45% та встановлено ІІІ групу інвалідності (а. с. 9).

Суд вважає, що ПАТ «Сумське НВО ім. М.В. Фрунзе» не створило належних умов праці на робочому місці позивача, внаслідок чого позивач отримав професійне захворювання.

В справі є достатні докази, які свідчать про те, що небезпечні і шкідливі умови праці призвели до моральної втрати потерпілого, порушення його нормальних життєвих звязків, вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя.

На момент встановлення позивачеві стійкої втрати професійної працездатною набрав чинності Закон України про внесення змін до абзацу 4 статті 1 (в частині відшкодування моральної шкоди застрахованим і членам їх сімей), виключено підпункт «е» пункту 1 частини 1 статті 21, частина 3 статті 28, частина 3 статті 34 Закону України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності».

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 268 ЦК України, - на вимогу про відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоровя або смертю, позовна давність не поширюється. Саме з позовними вимогами про відшкодування моральної шкоди у звязку з ушкодженням здоровя звернувся позивач до суду, тому суд вважає, що до цих вимог позовна давність не застосовується.

При визначенні розміру відшкодування моральної шкоди суд враховує обсяг заподіяних позивачеві моральних страждань, а також фізичних страждань, характер і тривалість цих страждань; стан здоровя потерпілого та те, що йому встановлено 55% (первинно 45 %, в т.ч. 5% за виробничу травму 2006 року) втрати професійної працездатності та ІІІ групу інвалідності, безтерміново, вік, наслідки професійного захворювання, істотність вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках.

Також суд враховує те, що згідно пункту 10 акту № 18 від 30.01.2006 р. про нещасний випадок на виробництві, - єдиною причиною нещасного випадку, який трапився з ОСОБА_1 25.01.2006 р., стало не виконання потерпілим вимог інструкції з охорони праці №161. Відповідно до даного акту шкідливим або небезпечним фактором є вплив предмету, що рухається, який не є механізмом чи устаткуванням, тобто джерелом підвищеної небезпеки. Зазначений акт про нещасний випадок на виробництві позивач отримував, але не оскаржував його. Таким чином, в настанні нещасного випадку, що стався з ОСОБА_1, вини товариства немає, спричинення шкоди позивачеві відбулося в результаті неправомірних дій самого потерпілого ОСОБА_1, а не під дією джерел підвищеної небезпеки, а саме устаткування чи механізму.

Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України, - моральна шкода, завдана фізичній чи юридичній особі неправомірними рішеннями, діями або бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною 2 цієї статті. Частина друга даної статті зазначає, в яких саме випадках моральна шкода відшкодовується незалежно від наявності вини її заподіювача. Одним із таких випадків, - є спричинення такої моральної шкоди, що пов'язане з дією джерела підвищеної небезпеки.

Отже, враховуючи положення ст. 1167 ЦК України, не вбачається підстав для настання відповідальності Товариства за спричинення ОСОБА_1 моральної шкоди в результаті нещасного випадку на виробництві, що стався з ним у 2006 р., оскільки в його настанні немає вини товариства та він не пов'язаний з дією джерела підвищеної небезпеки.

З урахуванням цих обставин суд визначає моральну шкоду, яка підлягає відшкодуванню позивачеві, в розмірі 10000 грн.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України з ПАТ «СМНВО ім. М.В. Фрунзе» необхідно стягнути 243,60 грн. судового збору в дохід держави.

Керуючись ст. ст. 10. 11, 15, 57-60, 62, 64, 209, 212-215 ЦПК України, ст. 1167 ЦК України, ст. 2371 КЗпП України, суд, -

вирішив:

Позов ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства „СМНВО ім. М.В. Фрунзе про відшкодування моральної шкоди задовольнити частково.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Сумське машинобудівне науково-виробниче обєднання ім. М.В. Фрунзе» на користь ОСОБА_1 10000 грн. на відшкодування моральної шкоди.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Сумське машинобудівне науково-виробниче обєднання ім. М.В. Фрунзе» судовий збір в доход держави в сумі 243 грн. 60 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Сумської області через Ковпаківський районний суд м. Суми. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя В.Б. Князєв