Справа №489/2792/15-ц 23.06.2015 23.06.2015 23.06.2015
Провадження №22-ц/784/1485/15 Суддя суду 1 інстанції ОСОБА_1
Категорія 24 Доповідач апеляційного суду - ОСОБА_2
Ухвала

Іменем України

1)
червня 2015 року м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Миколаївської області у складі:

головуючого - Шолох З.Л.,

суддів - Довжук Т.С., Коломієць В.В.,

при секретарі судового засідання - Горенко Ю.В.,

за участю:

· позивача ОСОБА_3,

· представника відповідача МКП «Миколаївводоканал» - ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою

ОСОБА_3

на рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва від 21 травня 2015 року у справі за

позовом

ОСОБА_3 до міського комунального підприємства «Миколаївводоканал» про незаконне нарахування плати за послуги щодо водопостачання та водовідведення,

встановила:

У квітні 2015 року ОСОБА_3 звернувся позовом до міського комунального підприємства «Миколаївводоканал» (далі МКП «Миколаївводоканал») про незаконне нарахування плати за послуги щодо водопостачання та водовідведення за період з жовтня 2014 року по квітень 2015 року.

В обгрунтування позову посилався на те, що він один проживає та зареєстрований в однокімнатній квартирі АДРЕСА_1 з усіма зручностями, яка знаходиться у комунальній власності міста, та користується послугами щодо водопостачання та водовідведення, які надає йому відповідач. Квартира не має лічильника обліку води.

Як реабілітована особа він має право на зниження плати за комунальні послуги на 50 % та отримує субсидію на комунальні послуги.

Відповідач нараховує йому плату за надані послуги, із розрахунку норм споживання, які встановлені рішенням виконкому Миколаївської міської ради від 26 червня 1998 року за № 385, зокрема, водопостачання із розрахунку 9 куб. м на одну особу в місяць, а водовідведення 8,85 куб.м.

Між тим, постановою Кабінету Міністрів України № 409 від 6 серпня 2014 року «Про встановлення державних соціальних стандартів у сфері житлово-комунального господарства» з 1 жовтня 2014 року визначені соціальні нормативи користування житлово-комунальними послугами, на які йому й нараховується пільга та субсидія.

Встановлені соціальні норми споживання комунальних послуг є значно меншими ніж визначені рішенням виконкому № 385 від 26 червня 1998 року. Тому, на думку позивача, відповідач зобовязаний здійснювати розрахунок плати за надані комунальні послуги у відповідності до норм споживання визначених постановою Кабінету Міністрів України, яка має вищу юридичну силу.

Посилаючись на викладене, позивач просив про задоволення позову.

Заперечуючи проти позову, відповідач посилався на безпідставність позову та дотримання ним чинного законодавства.

Рішенням Ленінського районного суду м. Миколаєва від 21 травня 2015 року відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_3

В апеляційній скарзі позивач, посилаючись на незаконність та необґрунтованість рішення суду першої інстанції, просив його скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити його позовні вимоги.

Заслухавши доповідь судді, пояснення осіб, які приймали участь у справі, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Спірні правовідносини врегульовані Законом України від 24 червня 2004 року «Про житлово-комунальні послуги» (з наступними змінами), Законом України від 10 січня 2002 року «Про питну воду та питне водопостачання» та постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630 «Про затвердження Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин (далі Правила), а також і постановою Кабінету Міністрів України від 25 серпня 2004 року № 1107, якою затверджено «Порядок розроблення та затвердження нормативів питного водопостачання».

Так, відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» затвердження норм споживання житлово-комунальних послуг відноситься до повноважень органів місцевого самоврядування.

Розмір плати за комунальні послуги розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або за нормами затвердженими в установленому законом порядку (ст. 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»)

Згідно із ст. 39 Закону України «Про питну воду та питне водопостачання» порядок розроблення та затвердження нормативів питного водопостачання, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 25 серпня 2004 року № 1107 затверджено «Порядок розроблення та затвердження нормативів питного водопостачання». За змістом пунктів 4, 5 цього порядку нормативи питного водопостачання у конкретному населеному пункті розробляються на замовлення місцевих адміністрацій або органів місцевого самоврядування та затверджуються ними ж після відповідних узгоджень, з дотриманням певних умов конкретного населеного пункту та з урахуванням Методики визначення нормативів питного водопостачання населення, яка розробляється та затверджується центральним органом виконавчої влади з питань житлово-комунального господарства.

Разом з тим, порядок оплати зазначених послуг врегульований постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630 «Про затвердження Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення». Зокрема, у разі відсутності у квартирі та на вводах у багатоквартирний будинок засобів обліку води плата за надані послуги справляється згідно з установленими нормативами (нормами) споживання: з централізованого постачання холодної та гарячої води в водовідведення - з розрахунку на одну особу (п. 21 Правил), а також з урахуванням пільги (п. 22 Правил ).

Як вбачається із матеріалів справи та встановлено судом, позивач один проживає та зареєстрований в однокімнатній квартирі АДРЕСА_1 з усіма зручностями, яка перебуває у комунальній власності та знаходиться у багатоквартирному будинку. Він користується комунальними послугами щодо водопостачання та водовідведення, які за договором (особовий рахунок № НОМЕР_1) надає йому відповідач, який є виконавцем цих послуг.

Багатоквартирний будинок, а також і квартира № 32 цього будинку не облаштовані лічильником обліку води, тому відповідач нараховує позивачу плату за водопостачання та водовідведення у відповідності до пунктів 21- 22 Правил із розрахунку норм споживання, які встановлені рішенням виконкому Миколаївської міської ради від 26 червня 1998 року за № 385 (додаток № 2) та з урахуванням його пільги.

Зокрема, відносно помешкання позивача норма водопоспоживання із розрахунку 9 куб. метра на одну особу в місяць, а водовідведення 8,85 куб. метра.

Вказані норми споживання виконкомом Миколаївської міської ради не переглядались.

Відповідно до Закону України «Про реабілітацію жертв політичних репресій на Україні» позивач, як реабілітована особа, користується 50 % знижкою на комунальні послуги в межах норм, передбачених чинним законодавством, та отримує субсидію.

Згідно із п. 3 постанови Кабінету Міністрів України від 6 серпня 2014 року № 409 «Про встановлення державних соціальних стандартів у сфері житлово-комунального господарства» з 1 жовтня 2014 року встановлені соціальні нормативи користування житлово-комунальними послугами, щодо оплати яких держава надає пільги та субсидії:

· для користування послугами з централізованого постачання холодної води - 2,4 куб. метра на одну особу на місяць за наявності централізованого постачання гарячої води та 4 куб. метри на одну особу на місяць за відсутності централізованого постачання гарячої води;

· для користування послугами з централізованого водовідведення - 4 куб. метри на одну особу на місяць.

Міністерство регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України листом від 28 жовтня 2014 року надало розяснення «Щодо застосування постанови КМ України № 409 від 6 серпня 2014 року», зазначивши, що цією постановою встановлені єдині соціальні нормативи користування послугами, на які надаються пільги та субсидії. Зазначені нормативи встановлено за середніми нормами фактичного споживання послуг.

Водночас в регіонах для нарахування плати за спожиті послуги централізованого водопостачання і водовідведення застосовуються норми, затверджені органами місцевого самоврядування. Ці норми встановлюються відповідно до Методики визначення нормативів питного водопостачання населення, затвердженої наказом Держжитлокомунгоспу України від 27 вересня 2005 року № 148, з урахуванням ступеню благоустрою житла, впливу кліматичних та екологічних факторів, забезпеченості населеного пункту водними ресурсами тощо. Такі норми є більшими або меншими за встановлені соціальні нормативи.

У разі встановлення органами місцевого самоврядування норм споживання води більшими за соціальні нормативи, для нарахування плати за послуги з централізованого водопостачання застосовується норма споживання води, затверджена органами місцевого самоврядування, а для визначення розмірів соціальної допомоги (пільг і субсидій) - соціальні нормативи.

Відповідно до Закону України «Про державне регулювання у сфері комунальних послуг» Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сфері комунальних послуг, встановлює тарифи на централізоване водопостачання та водовідведення.

Постановою від 6 червня 2014 року № 642 Національна комісія встановила для МКП «Миколаївводоканал» наступні тарифи:

· на централізоване водопостачання - 5,496 грн. за 1 куб. метр;

· на централізоване водовідведення - 4,38 грн. за 1 куб. метр.

Повна вартість тарифу на централізоване водопостачання за 9 куб. метра становить 49,46 грн. на одну особу, повна вартість тарифу на централізоване водовідведення за 8,85 куб метра - 38,76 грн. на одну особу.

Відповідно до вищезазначеної Постанови тариф на централізоване водопостачання та водовідведення на одну особу становить, без нарахування пільгової знижки 88,22 грн. (49,46 грн. + 38,76 грн.), а з урахуванням пільгової знижки в сумі 19,75 грн., яка відшкодовується Управлінням соціальних виплат і компенсацій Ленінського району Департаменту праці та соціального захисту населення Миколаївської міської ради, розмір оплати цих послуг для позивача становить - 68,47 грн. в місяць.

Згідно із розрахунком відповідача розмір плати позивача становить:

· 4 куб. м послуг на централізоване водопостачання оплачується з урахуванням 50 % знижки = 10, 99 грн. ( 4 куб. м х 5,496 грн. = 21,98 грн. : 2 (50 % знижка) = 10,99 грн.);

· 4 куб. м послуг на централізоване водовідведення оплачується з урахуванням 50 % знижки = 8,76 грн. ( 4 куб.м х 4,38 грн. = 17,52 грн. : 2 (50 % знижка) = 8,76 грн.).

10,99 грн. +8,76 грн. = 19,75 грн. - пільга, яка відшкодовується відповідачу, а належить до сплати позивачу 68,47 грн. ( 88,22 грн. 19,75 грн. = 68,47 грн.)

Такий розрахунок є вірним, оскільки узгоджується з вищезазначеними вимогами чинного законодавства.

Отже, відмовляючи у задоволенні позову ОСОБА_3, суд першої інстанції обґрунтовано виходив з того, що в межах своєї компетенції відповідач правомірно здійснював нарахування позивачу плати за надані комунальні послуги, виходячи із норм споживання, які встановлені рішенням виконкому Миколаївської міської ради від 26 червня 1998 року № 385 (додаток № 2), оскільки затвердження норм споживання води та водовідведення відноситься до повноважень органів місцевого самоврядування.

За такого, доводи позивача про те, що відповідачем невірно нарахована плата за надані комунальні послуги, є необґрунтованими.

Посилання позивача в апеляційній скарзі на те, що нормативи на водоспоживання та на водовідведення, встановлені виконкомом Миколаївської міської ради, не узгоджуються з вимогами чинного законодавства, не впливають на правильність висновків суду першої інстанції, оскільки зазначене не відноситься до повноважень відповідача.

Враховуючи викладене, колегія не вбачає підстав для скасування оскаржуваного рішення суду.

Керуючись ст. ст. 303, 308, 315 ЦПК України, колегія суддів

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити, а рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва від 21 травня 2015 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і з цього часу протягом двадцяти днів може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий Судді: