АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 598/532/13-цГоловуючий у 1-й інстанції Щербата Г.Р.
Провадження № 22-ц/789/716/15 Доповідач - Дикун С.І.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 червня 2015 р. колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Тернопільської області в складі:

головуючого - Дикун С.І.

суддів - Парандюк Т. С., Храпак Н. М.,

при секретарі - Коваль О.І.

з участю сторін - апелянта ОСОБА_1 та її представника ОСОБА_2, представника відділу державної виконавчої служби Збаразького районного управління юстиції Тернопільської області Хабера В.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Збаразького районного суду від 21 березня 2013 року у справі за поданням заступника начальника відділу державної виконавчої служби Збаразького районного управління юстиції Тернопільської області про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_1, -

ВСТАНОВИЛА:

У березні 2013 року заступник начальника відділу державної виконавчої служби Збаразького районного управління юстиції Тернопільської області звернувся в суд із поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду ОСОБА_1 за межі України до виконання нею зобов'язань щодо виплати фінансової санкції на суму 36548 грн.

В обґрунтування подання зазначив, що на виконанні у відділі державної виконавчої служби Збаразького районного управління юстиції перебуває виконавче провадження № 20789933 від 12.08.2010 року з примусового виконання виконавчого листа, виданого Тернопільським окружним адміністративним судом від 03.08.2010р. № 2-а-1598/09/1970 про стягнення з ОСОБА_1 фінансову санкцію на суму 36548 грн. до державного бюджету України, однак боржниця ухиляється від виконання рішення суду.

Ухвалою Збаразького районного суду від 21 березня 2013 року подання задоволено.

Тимчасово обмежено ОСОБА_1, зареєстровану в АДРЕСА_1 у праві виїзду за межі України - до виконання зобов'язань покладених на неї рішенням Тернопільського окружного адміністративного суду від 03.08.2010р. №2-а-1598/09/1970.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить ухвалу суду скасувати та постановити нову, якою відмовити в задоволенні подання відділу ДВС Збаразького районного управління юстиції, посилаючись на те, що висновки суду не відповідають обставинам справи, а також порушено норми матеріального та процесуального права.

У судовому засіданні ОСОБА_1 та її представник апеляційну скаргу підтримали, зіславшись на доводи, викладені в ній.

Представник відділу ДВС Збаразького районного управління юстиції апеляційної скарги не визнав, вважаючи ухвалу суду законною та обґрунтованою.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення сторін, ознайомившись з матеріалами справи, доводами апеляційної скарги в її межах, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення, а ухвала суду - до скасування, виходячи з наступних мотивів.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 312 ЦПК України розглянувши апеляційну скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд змінює або скасовує ухвалу суду першої інстанції і постановляє ухвалу з цього питання, якщо воно було вирішено судом першої інстанції з порушенням норм процесуального права або при правильному вирішенні було помилково сформульовано суть процесуальної дії чи підстави її застосування.

Задовольняючи подання відділу ДВС Збаразького районного управління юстиції, суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_1 ухиляється від виконання рішення суду щодо погашення заборгованості за фінансовою санкцією, а тому заборона виїзду її за кордон буде правомірною юридичною санкцією.

З таким висновком суду колегія суддів не може погодитись, оскільки він не відповідає дійсним обставинам справи та вимогам процесуального права.

Відповідно до ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Закон України "Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України" від 21 січня 1994 року регулює порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і в'їзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, визначає випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України і встановлює порядок розв'язання спорів у цій сфері.

Пунктом 5 ч.1 ст. 6 вказаного Закону передбачено як підставу для тимчасового обмеження у праві виїзду за кордон - ухилення громадянина України від виконання ним зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи), - до виконання зобов'язань.

Згідно з п. 18 ч. 3 ст. 11 Закону України "Про виконавче провадження" державний виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, звертатись до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи, або керівника боржника - юридичної особи за межі України - до виконання зобов'язань за рішенням.

Зі змісту наведених норм вбачається, що тимчасове обмеження у праві виїзду боржника за межі України можливе лише за умов ухилення боржника від виконання зобов'язань покладених на нього за рішенням суду або Законом України "Про виконавче провадження".

Згідно вимог ч. 2 ст. 10 ЦПК України наявність умислу та обставин, які є предметом посилання державного виконавця у поданні про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України як на підставу його вимог, підлягають доведенню.

Обов'язок доказування факту ухилення боржника від виконання зобов'язань, відповідно до вимог ст. 60 ЦПК України, покладається в даному випаду на орган державної виконавчої служби, який звертається до суду із відповідним поданням.

Відповідно ст. 377-1 ЦПК України, питання про тимчасове обмеження боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця, погодженим з начальником відділу державної виконавчої служби.

З матеріалів справи вбачається, що на час звернення із поданням на виконанні у відділі державної виконавчої служби Збаразького районного управління юстиції (далі - відділ ДВС) перебувало виконавче провадження № 20789933 від 12.08.2010 року з примусового виконання виконавчого листа, виданого Тернопільським окружним адміністративним судом від 03.08.2010р. № 2-а-1598/09/1970 про стягнення з ОСОБА_1 фінансової санкції на суму 36548 грн. до державного бюджету України.

Постановою про відкриття виконавчого провадження від 12.08.2010 року заступником начальника відділу ДВС Збаразького районного управління юстиції було відкрито виконавче провадження та надано термін боржниці до 19.08.2010 року для добровільного виконання рішення суду.

26.10.2012 року постановою державного виконавця відділу ДВС було накладено арешт на все рухоме і нерухоме майно ОСОБА_1

Постановою заступника начальника відділу державної виконавчої служби Збаразького районного управління юстиції Тернопільської області від 15.01.2013 року накладено арешт на кошти боржниці.

28.01.2013 року заступником начальника відділу державної виконавчої служби Збаразького районного управління юстиції Тернопільської області було винесено постанову про примусовий привід боржниці.

Із рапорту лейтенанта міліції Збаразького РВ УМВСУ в Тернопільській області Б.І. Пєха вбачається, що примусовий привід боржниці неможливо виконати у зв'язку із відсутністю останньої за зареєстрованим місцем проживання (зі слів родичів остання перебуває за межами України). Зазначені факти також вбачаються із акта заступника начальника відділу ДВС від 12.03.2013 року.

Актом опису й арешту майна від 12.03.2013 року заступника начальника відділу ДВС була описана 1/4 частина квартири АДРЕСА_1, що належить ОСОБА_1 на праві власності.

Докази на підтвердження направлення ОСОБА_1 постанови про відкриття виконавчого провадження, а також всіх інших постанов відділу ДВС - відсутні, а поштові квитанції про відсилання поштових відправлень не можуть прийматися до уваги, оскільки не свідчать про фактичне вручення таких адресату.

Ні матеріали справи, ні матеріали оглянутого апеляційним судом виконавчого провадження № 20789933 від 12.08.2010 року не містять доказів на підтвердження факту ухилення ОСОБА_1 від виконання рішення суду.

Сама по собі вказівка у поданні на ухилення боржниці від виконання рішення суду не свідчить про таке ухилення, оскільки доказів цього державними виконавцями не представлено ні суду першої інстанції, ні апеляційному суду.

Більше того, апеляційному суду було подано письмова відповідь за №2452/03-49/02 начальника відділу ДВС представнику ОСОБА_1, із якої вбачається, що виявлене й описане єдине майно боржниці - 1/4 частина двокімнатної квартири АДРЕСА_1 11.06.2013 року було передано на реалізацію та реалізоване 03.10.2013 року. Кошти в сумі 9525,55 грн платіжним дорученням №1796 від 24.10.2013 року перераховано на рахунок стягувача. Постановою державного виконавця відділу ДВС від 28.10.2013 року виконавчий лист, виданий Тернопільським окружним адміністративним судом від 03.08.2010р. № 2-а-1598/09/1970 про стягнення з ОСОБА_1 фінансової санкції на суму 36548 грн. до державного бюджету України повернуто стягувачу.

З довідки Збаразької ОДПІ ГУ ДФС у Тернопільській області за №1892 вбачається, що станом на 28.05.2015 року заборгованість по податкових платежах ОСОБА_1 відсутня.

Враховуючи викладене, колегія суддів прийшла до висновку, що підстав для задоволення подання державного виконавця немає.

Отже, оскаржувана ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню з постановленням нової ухвали про відмову у задоволенні подання заступника начальника відділу ДВС Збаразького районного управління юстиції.

Керуючись ст. ст. 307, 312, 314, 315, 324 ЦПК України, колегія суддів, - Ухвалила :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Збаразького районного суду від 21 березня 2013 року скасувати. Постановити нову ухвалу, якою у задоволенні подання заступника начальника відділу державної виконавчої служби Збаразького районного управління юстиції Тернопільської області про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_1 відмовити.

Ухвала остаточна, оскарженню не підлягає.

Головуючий - підпис

Судді - два підписи

З оригіналом згідно:

Суддя апеляційного суду Тернопільської області С.І. Дикун