Справа № 404/321/15-ц
Номер провадження 2/404/1155/15
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 травня 2015 року Кіровський районний суд м. Кіровограда

в складі: головуючого судді Кулінка Л.Д.

при секретарі Гусак А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кіровограді цивільну справу за позовом ОСОБА_1, до ОСОБА_2, ОСОБА_3, про стягнення матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок вчинення злочину,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з ОСОБА_2 10221,89 грн. матеріальних збитків та 25000,00 грн. моральної шкоди, а також з ОСОБА_3 2107,67 грн. матеріальних збитків та 10000,00 грн. моральної шкоди.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 05.12.2013 року близько 22:30 год. біля будинку № 7 корп. 2 по просп. Правди в м. Кіровограді на позивача напала собака бійцівської породи пітбуль, належна ОСОБА_3, яка в громадському місці знаходилась без повідка та намордника. Також до позивача підійшов ОСОБА_2, який почав наносити позивачу удари ногами в область голови, тулуба, ніг та рук. Внаслідок укусів собаки та завданих ударів ОСОБА_1 отримав тілесні ушкодження, які відносяться до категорії середньої тяжкості, що викликало тривалий розлад здоровя. Вироком суду ОСОБА_2 засуджений за вчинення кримінальних правопорушень передбачених частиною 1 статті 122, частиною 1 статті 296 Кримінального кодексу України до 2 років позбавлення волі та на підставі статтей 75,76 Кримінального кодексу України від відбування покарання звільнений з встановленням іспитового строку 1 рік. Витрати понесені позивачем на лікування становлять 10221,89 грн. В звязку з чим, позивач вважає, що з відповідачів підлягає стягненню сума завданих йому матеріальних збитків та сума завданої моральної шкоди. Крім того, ОСОБА_1 заподіяно моральної шкоди, яка виразилась у перенесених фізичних стражданнях, незручностях у повсякденному житті, пошкодженні одягу.

Адвокат позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві та наполягав на їх задоволенні.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні 17.04.2015 року позовні вимоги визнав частково, а саме: не заперечував проти задоволення позовних вимог про стягнення з нього на користь позивача всієї суми матеріальної шкоди та 1000,00 грн. моральної шкоди. В судове засідання, призначене на 19.05.2015 року відповідач не зявився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про що свідчить розписка про наступний розгляд справи (а.с. 53). Причини неявки суду не повідомив, заяв та заперечень суду не надавав.

Відповідач, ОСОБА_3 позовні вимоги про стягнення матеріальної шкоди визнав в повному обсязі, проти задоволення позовної вимоги про стягнення з нього моральної шкоди заперечив в повному обсязі. Зазначив, що вину свою не визнає, оскільки ОСОБА_1 сам спровокував собаку, яка ніколи, ні на кого не нападала.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення адвоката позивача та відповідачів. оцінивши наявні в матеріалах справи та досліджені в судовому засіданні докази, суд встановив наступне.

За змістом положень статей 3, 4 та 11 Цивільного процесуального кодексу України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні інтереси у спосіб, визначений законам України. Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

В судовому засіданні встановлено, що 05.12.2013 року близько 22:30 год. біля будинку № 7, корп. 2 по просп. Правди в м. Кіровограді на ОСОБА_1 напала собака бійцівської породи «пітбуль», належна ОСОБА_3, яка в громадському місці, на вулиці, знаходилась без повідка та намордника. Собака повалила ОСОБА_1 з ніг та завдала йому укуси в область лівого плеча, лівого стегна та лівого колінного суглобу. Також, під час нападу на позивача собаки, до нього підбіг ОСОБА_2 та грубо порушуючи громадський порядок з мотивів явної неповаги до сусідства, що супроводжувалося особливою зухвалістю та винятковим цинізмом, почав наносити ОСОБА_1 удари в область голови, тулуба, ніг та рук.

ОСОБА_1 звернувся за допомогою до комунального закладу «Кіровоградська міська лікарня швидкої медичної допомоги», де позивач знаходився на лікуванні з 06.12.2013 року по 25.12.2013 року, про що свідчить епікриз (а.с. 9).

Відповідно до висновку експерта комунального закладу «Кіровоградське обласне бюро судової-медичної експертизи» № 153 від 17.02.2014 року, у ОСОБА_1 згідно наданої медичної документації мались тілесні ушкодження у вигляді закритого багато уламкового перелому головки анатомічної шийки правої плечової кістки зі зміщенням; ран по зовнішній поверхні лівого плеча (один) та трьох ран по внутрішній поверхні лівого плеча; лівого колінного суглобу переходом на ліве стегно (один); крововиливу повіки правого ока, з субконьюктивальним крововиливом в білкову оболонку. Пошкодження у вигляді перелому утворились від локального травматичного контакту з тупим обєктом (обєктами) в ділянку правого плечового суглобу та відноситься до категорії середнього ступеню тяжкості, яке викликало тривалий розлад здоровя; пошкодження у вигляді гематоми правого ока з крововиливом у білкову оболонку утворилось від травматичного контакту з тупим обєктом (обєктами), та відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень; пошкодження у вигляді ран утворились від травматичного контакту з тупим обєктом (обєктами), які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, які викликали короткочасний розлад здоровя (62-65).

Вироком Кіровського районного суду м. Кіровограда від 16.04.2014 року, який набрав законної сили 16.05.2014 року, ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні злочину та призначено покарання за частиною 1 статті 122 Кримінального кодексу України у виді позбавлення волі строком на 2 роки; за частиною 1 статті 296 Кримінального кодексу України в виді позбавлення волі строком на 1 рік. На підставі частини 1 статті 70 Кримінального кодексу України за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначено ОСОБА_2 покарання у виді позбавлення волі строком на 2 роки. На підставі статтей 75, 76 Кримінального кодексу України засудженого від відбування покарання звільнено з випробуванням та встановленням іспитового строку на 1 рік (а.с. 6-8).

За частиною 4 статті 61 Цивільного процесуального кодексу України вирок у кримінальному провадженні, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

Вина ОСОБА_2 у вчиненні злочину встановлена вищевказаним вироком, та не підлягає доказуванню при розгляді даної справи.

Факт отримання тілесних ушкоджень позивачем, ОСОБА_1 внаслідок нападу на нього собаки, яка належить ОСОБА_3, визнається останнім.

Відповідно до статті 13 Конституції України, частини 4 статті 319 Цивільного кодексу України власність зобовязує.

Згідно з п.п. "а" пункту 8 ОСОБА_4 тримання собак, котів і хижих тварин у населених пунктах Української РСР від 17.06.1980 року, затверджених Міністерством житлово-комунального господарства УРСР, Міністерством сільського господарства УРСР, Міністерством охорони здоровя УРСР (далі - ОСОБА_4) власникам собак та котів забороняється: тримати собак, котів і хижих тварин незареєстрованими.

Відповідно до п. 2 «вищевказаних ОСОБА_4, підприємства, установи, організації і громадяни, власники собак, котів і хижих тварин зобов'язані суворо дотримуватися санітарно-гігієнічних норм і правил їх отримання при умові обов'язкового забезпечення безпеки людей. Пунктом 20 передбачено, що за порушення цих ОСОБА_4 громадянами і службовими особами (керівники підприємств, установ і організацій), які є власниками собак, котів або хижих тварин, несуть відповідальність у встановленому порядку.

Відповідно до п.п. "г" пункту 6 ОСОБА_4, власник собак, котів та хижих тварин зобов'язаний тримати сторожових собак на прив'язі і спускати їх з прив'язі лише у закритих дворах, що виключають можливість втечі, про наявність собак застерігати написом.

За п.п. "а" пункту 7 ОСОБА_4, власникам собак дозволяється виводити собак з жилих та ізольованих приміщень, а також ізольованих територій в загальні двори або на вулицю (з обов'язковим забезпеченням безпеки людей) тільки на короткому повідку і в наморднику, крім собак дрібних порід, на яких у реєстраційних посвідченнях зроблено відповідну відмітку.

Факт того, що собака відповідача, ОСОБА_3 опинилася поза межами огородженої території, без повідка та намордника, вказує на неналежне виконання ним своїх обов'язків визначених у вищезазначених ОСОБА_4.

За статтею 57 Цивільного процесуального кодексу України, доказами у цивільній справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Статтями 59, 60 статтею 57 Цивільного процесуального кодексу України встановлено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Твердження відповідача, ОСОБА_3, про відсутність його вини в тому, що позивач отримав тілесні ушкодження від нападу собаки бійцівської породи, в судовому засіданні спростовуються наданими поясненнями сторін, зокрема визнанням позовної вимоги про стягнення з ОСОБА_3 матеріальної шкоди та доказами, які містяться в матеріалах справи (а.с. 62-65), та які підтверджують порушення відповідачем ОСОБА_4 та наявність вини відповідача.

Відповідно до статті 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Тобто, шкода, заподіяна особі або майну громадянина підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний звязок та є вина зазначеної особи.

Таким чином, суд вважає, що внаслідок неправомірних дій відповідача ОСОБА_3, а саме неналежне утримання собаки під час її вигулу в громадському місці позивачу заподіяна матеріальних збитків в розмірі 2107,67 грн., про що свідчать чеки (а.с. 57) та визнається відповідачем, що в силу частини 1 статті 61 Цивільного процесуального кодексу України, не потребує доказування.

Крім того, внаслідок вчинення відповідачем, ОСОБА_2 суспільно небезпечного діяння, позивачу також заподіяно матеріальних збитків в розмірі 10221,89 грн. (а.с. 56-61).

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов до висновку про те, що в результаті нападу собаки та спричиненні тілесних ушкоджень, позивачу завдано моральну шкоду.

Згідно частини 1 статті 1187 Цивільного кодексу України, під джерелом підвищеної небезпеки розуміється діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів а обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб.

Із аналізу вищезазначеної норми права вбачається, що утримання не кожної собаки, а лише службової собаки та собак бійцівських порід є діяльністю пов'язаною із використанням джерела підвищеної небезпеки.

У відповідності до частини 1 статті 1167 Цивільного кодексу України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Згідно положень статей 23, 1167 Цивільного кодексу України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів, у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я. Моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі, неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Суд погоджується з доводами позивача в тій частині, що в результаті нападу собаки він пережив страх за своє життя та здоров'я, у зв'язку з травмою переніс фізичний біль та зазнав моральних страждань, що безпосередньо негативно вплинуло на його звичайний, сформований спосіб життя, стан здоров'я, в результаті чого він змушений довгий час лікуватися та витрачати на це чималі кошти.

Таким чином, суд вважає, що заявлена ОСОБА_1 сума в розмірі 10000,00 грн. на відшкодування ОСОБА_3 моральної шкоди та 25000,00 грн. на відшкодування ОСОБА_2 моральної шкоди, завданої внаслідок вчинення злочину, відповідає розміру перенесених позивачем моральних страждань, а тому підлягає задоволенню в повному обсязі.

Судом не приймаються доводи відповідачів про неможливість відшкодувати моральну шкоду позивачу в звязку з їх незадовільним матеріальним станом, оскільки при визначенні розміру моральної шкоди суд враховує наявність вини відповідачів, що відповідає вимогам статті 1167 Цивільного кодексу України, а не їх матеріальний стан. Також із пояснень відповідача ОСОБА_3 вбачається, що він продовжує порушувати ОСОБА_4 тримання собак, а відповідач ОСОБА_2 не вважає свою поведінку протиправною навіть при наявності вироку суду.

Витрати по сплаті судового збору відповідно до вимог статті 88 Цивільного процесуального кодексу України покладаються на відповідачів. Зокрема, за частиною 3 статті 88 Цивільного процесуального кодексу України судовий збір від сплати якого позивач звільнений у встановленому законом порядку підлягає стягненню з відповідача в дохід держави.

На підставі викладеного, керуючись Правилами тримання собак, котів і хижих тварин у населених пунктах Української РСР від 17.06.1980 року, статтями 3, 11, 13 - 16, 20, 22, 23, 1166, 1167, 1187 Цивільного кодексу України, статтями 3, 4, 10, 11, 15, 27, 57 - 61, 88, 212 - 215, 218, 292, 294 Цивільного процесуального кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_1, що зареєстрований та проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь ОСОБА_1 (що проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3) 10221,89 грн. матеріальних збитків та 25000,00 грн. моральної шкоди.

Стягнути з ОСОБА_3 (ІНФОРМАЦІЯ_4, що зареєстрований та проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_5, ідентифікаційний номер НОМЕР_2) на користь ОСОБА_1 (що проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3) 2107,67 грн. матеріальних збитків та 10000,00 грн. моральної шкоди.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_1, що зареєстрований та проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер) на користь ОСОБА_1 (що проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3) 243,60 грн. судового збору.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_1, що зареєстрований та проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер) в дохід держави 243,60 грн. судового збору.

Стягнути з ОСОБА_3 (ІНФОРМАЦІЯ_4, що зареєстрований та проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_5, ідентифікаційний номер НОМЕР_2) на користь ОСОБА_1 (що проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3) 243,60 грн. судового збору.

Стягнути з ОСОБА_3 (ІНФОРМАЦІЯ_4, що зареєстрований та проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_5, ідентифікаційний номер НОМЕР_2) в дохід держави 243,60 грн. судового збору.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Кіровоградської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Кіровського Л. Д. Кулінка

районного суду

м.Кіровограда