Справа № 369/3145/15 Головуючий у І інстанції Ковальчук Л. М.
Провадження № 22-ц/780/3211/15 Доповідач у 2 інстанції Данілов О. М.
Категорія 26 10.06.2015
РІШЕННЯ

Іменем України

10 червня 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Київської області в складі:

головуючого судді: Данілова О.М.,

суддів: Суханової Є.М., Волохова Л.А.,

при секретарі: Франюк Т.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на заочне рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 10 квітня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» про стягнення неповерненого депозитного вкладу, суми процентів та інфляційних втрат,-

ВСТАНОВИЛА:

У листопаді 2014 року ОСОБА_2 звернулася до Києво-Святошинського районного суду Київської області із позовом до ПАТ «Дельта Банк» про стягнення неповерненого депозитного вкладу, суми процентів та інфляційних втрат, мотивуючи свої вимоги тим, що 13 серпня 2014 року між сторонами було укладено договір №5961 банківського вкладу «Лояльний on-line», відповідно до умов якого ОСОБА_2 передала банку грошові кошти в сумі 49000 грн. строком на 1 місяць з умовою виплати банком відсотків по вкладу та умовою продовження дії договору не більше 2-х разів. Дію договору було продовжено 2 рази та строк повернення вкладу визначено 11 листопада 2014 року. Однак, ОСОБА_2 були виплачені лише нараховані до 11 листопада 2014 року проценти через касу, та суму вкладу запропоновано отримувати в банкоматах або в касі банку сумами до 500 грн. (за наявності коштів у касі) за один робочий день.

18 вересня 2014 року між ОСОБА_2 та ПАТ «Дельта Банк» був укладений договір №5541 банківського вкладу «Лояльний on-line», відповідно до умов якого ОСОБА_2 передала банку грошові кошти в сумі 100000 грн. строком на 30 днів з умовою виплати банком відсотків по вкладу та умовою продовження дії договору не більше 2-х разів. Дію договору було продовжено 1 раз та строк повернення вкладу визначено 17 листопада 2014 року. Однак, ОСОБА_2 були виплачені лише нараховані до 17 листопада 2014 року проценти через касу, та суму вкладу запропоновано отримувати в банкоматах або в касі банку сумами до 500 грн. за один робочий день.

Таким чином, ОСОБА_2 зазначала, що банк грубо порушив вимоги законодавства України та умови кредитного договору, а саме не повернув депозитні вклади на загальну суму 149000 грн.

Оскільки банк не видав у встановлений строк кошти за депозитним вкладом, ОСОБА_2 зазначала, що ПАТ «Дельта Банк» має сплатити на її користь проценти за прострочений строк повернення вкладу, 3% річних та суму відповідно до індексу інфляції.

Просила суд, стягнути з ПАТ «Дельта Банк» на її користь суму в розмірі 159459,79 грн., що складається з: суми неповернутих вкладів у розмірі 149000 грн.; процентів по вкладу у розмірі 3451,00 грн., 3% річних в розмірі 452,79 грн., інфляційних втрат у розмірі 6556,00 грн.

Заочним рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 10 квітня 2015 року, у задоволенні позову було відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, в якій посилаючись на її незаконність та необґрунтованість, ухваленого з порушенням норм матеріального та процесуального права, просила скасувати заочне рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 10 квітня 2015 року та ухвалити нове рішення по суті позовних вимог.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення осіб, які приймали участь у розгляді справи, перевіривши матеріали справи, в порядку, передбаченому статтею 303 ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_2 підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що 13 серпня 2014 року між ПАТ «Дельта Банк» та ОСОБА_2 було укладено договір №5961 банківського вкладу, відповідно до умов п.п. 1.2 1.3 якого сума вкладу складає 49000 грн. Вклад залучається на строк із моменту зарахування вкладу на рахунок по 12 вересня 2014 року.

Згідно з умовами п.п. 1.4 1.5, п. 1.9 Договору процентна ставка на суму вкладу становить 21,5% річних та вказані проценти нараховуються від дня, наступного за днем внесення вкладу на рахунок, до дня, який передує його поверненню або списанню з рахунку з інших підстав. Нарахування процентів на вклад здійснюється за фактичну кількість днів у періоді в останній день цього періоду. Нараховані проценти за вкладом виплачуються одночасно з поверненням суми вкладу по закінченню строку його залучення шляхом зарахування на поточний рахунок, операції за яким можуть здійснюватися з використанням електронних платіжних засобів НОМЕР_1.

Відповідно до умов п. 1.10 договору, вклад виплачується вкладнику по закінченню строку залучення вкладу, шляхом зарахування на поточний рахунок, операції за яким можуть здійснюватися з використанням електронних платіжних засобів.

Положення п. 1.11 договору встановлюють, що у разі, якщо вкладник за цим договором не витребує суму вкладу шляхом надання письмової заяви до закінчення операційного дня відповідного відділення банку останнього дня строку, дія договору вважається продовженою за згодою вкладника на той же строк та на тих же умовах, проте загальний термін залучення вкладу за цим договором не може складати більше двох періодів продовження дії цього договору. Процентна ставка у разі кожного такого продовження дії цього договору збільшується на 1% річних для вкладів у національній валюті.

За умовами п. 1.14 договору, у разі, якщо вкладник в останній день дії другого періоду продовження строку дії цього договору з моменту внесення вкладу на рахунок не витребує суму вкладу, то така сума вкладу наприкінці дня закінчення цього строку перераховується на поточний рахунок, операції за яким можуть здійснюватися із використанням електронних платіжних засобів.

Факт залучення коштів ОСОБА_2 у розмірі 49000 грн. на депозитний рахунок підтверджується платіжним дорученням №5732029 від 13 серпня 2014 року.

18 вересня 2014 року між ПАТ «Дельта Банк» та ОСОБА_2 було укладено договір №5541 банківського вкладу, відповідно до умов п.п. 1.2 1.3 якого сума вкладу складає 100000 грн. Вклад залучається на строк із моменту зарахування вкладу на рахунок по 18 жовтня 2014 року.

Згідно з умовами п.п. 1.4 1.5, п. 1.9 Договору процентна ставка на суму вкладу становить 21,5% річних та вказані проценти нараховуються від дня, наступного за днем внесення вкладу на рахунок, до дня, який передує його поверненню або списанню з рахунку з інших підстав. Нарахування процентів на вклад здійснюється за фактичну кількість днів у періоді в останній день цього періоду. Нараховані проценти за вкладом виплачуються одночасно з поверненням суми вкладу по закінченню строку його залучення шляхом зарахування на поточний рахунок, операції за яким можуть здійснюватися з використанням електронних платіжних засобів НОМЕР_1.

Відповідно до умов п. 1.10 договору, вклад виплачується вкладнику по закінченню строку залучення вкладу, шляхом зарахування на поточний рахунок, операції за яким можуть здійснюватися з використанням електронних платіжних засобів.

Положення п. 1.11 договору встановлюють, що у разі, якщо вкладник за цим договором не витребує суму вкладу шляхом надання письмової заяви до закінчення операційного дня відповідного відділення банку останнього дня строку, дія договору вважається продовженою за згодою вкладника на той же строк та на тих же умовах, проте загальний термін залучення вкладу за цим договором не може складати більше двох періодів продовження дії цього договору. Процентна ставка у разі кожного такого продовження дії цього договору збільшується на 1% річних для вкладів у національній валюті.

За умовами п. 1.14 договору, у разі, якщо вкладник в останній день дії другого періоду продовження строку дії цього договору з моменту внесення вкладу на рахунок не витребує суму вкладу, то така сума вкладу наприкінці дня закінчення цього строку перераховується на поточний рахунок, операції за яким можуть здійснюватися із використанням електронних платіжних засобів.

Внесення ОСОБА_2 коштів у розмірі 100000 грн. на вкладний рахунок за договором банківського вкладу підтверджується меморіальним ордером №TR466101 від 18 вересня 2014 року.

06 листопада 2014 року ОСОБА_2 звернулася до Голови Ради Директорів ПАТ «Дельта Банк» із заявою про повернення сум депозитних вкладів та нарахованих відсотків у день закінчення дії укладеного договору 11 листопада 2014 року.

11 листопада 2014 року ОСОБА_2 звернулася із заявою до Голови Ради Директорів ПАТ «Дельта Банк» про неповернення їй коштів за договором банківського вкладу на суму 49000 грн. у встановлений договором строк.

15 листопада 2014 року ОСОБА_2 звернулася із заявою до Голови Ради Директорів ПАТ «Дельта Банк» про неповернення їй коштів за договором банківського вкладу на суму 100000 грн. у встановлений договором строк, оскільки не бажає подовжувати дію укладеного договору. Суму вкладів із нарахованими відсотками ОСОБА_2 просила видати їй на руки.

17 листопада 2014 року ОСОБА_2 звернулася до голови Ради Директорів ПАТ «Дельта Банк» із заявою про закінчення строку дії договору банківського вкладу та зазначала, що внесені на депозит кошти їй не повернуті.

Наявність коштів на рахунку ОСОБА_2 у розмірі 149100,45 грн. підтверджується також роздруківкою з онлайн-сервісу.

16 грудня 2014 року ОСОБА_2 звернулася до Голови Ради Директорів ПАТ «Дельта Банк» із заявою про повернення суми депозитних вкладів.

Відповідно до виписки за операціями по картковому рахунку ОСОБА_2 з 03 листопада 2014 року по 28 листопада 2014 року вбачається, що доступний залишок на кінець періоду складає 149557,02 грн.

06 січня 2015 року ОСОБА_2 звернулася із заявою до Голови Ради Директорів ПАТ «Дельта Банк» про невиплату суми депозитних вкладів у строк, коли оголошений початок виплати таких сум. На сайті ПАТ «Дельта Банк» зявилося повідомлення про початок з 05 січня 2015 року виплати заборгованих сум, і станом на 05 січня 2015 року кошти їй не повернуті.

Із роздруківок ПАТ «Дельта Банк» вбачається, що кошти на поточному рахунку ОСОБА_2 наявні, проте кошти для видачі у касі банку відсутні.

28 лютого 2015 року ОСОБА_2 звернулася до Голови Ради Директорів ПАТ «Дельта Банк» із заявою про те, що кошти за депозитними вкладами їй не повернуті, оскільки в касі банку відмовили у видачі коштів з посиланням на відсутність коштів у касі відділення.

З розрахунку заборгованості, наданого ОСОБА_2, вбачається, що сума неповернутих їй депозитних вкладів складає 149000 грн., сума процентів за затримку виплати депозитного вкладу складає 149000 грн., сума процентів за затримку виплати депозитного вкладу складає 9788,05 грн. за період з 12 листопада 2014 року по 28 лютого 2015 року, суму 3% річних за затримку повернення депозитних коштів у розмірі 1285,57 грн., суму інфляційних втрат з листопада 2014 року по лютий 2015 року у розмірі 18611 грн.

Ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив із того, що відповідач ПАТ «Дельта Банк» виконав свої зобовязання за договорами банківського вкладу, а саме залучив кошти на депозитний рахунок, нарахував та виплатив проценти, а суму вкладів зарахував на поточний рахунок, що прямо передбачено умовами договорів.

Суд не вбачав підстав для задоволення позову, оскільки вклади були повернуті, що підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, та виконав всі дії, передбачені договорами та чинним законодавством, щодо повернення суми вкладів.

Відсутність в банкоматі коштів для видачі не є порушенням вимог договору з боку банку, а тому не може бути підставою для притягнення ПАТ «Дельта Банк» до відповідальності.

З такими висновками колегія суддів погодитись не може, оскільки вони не ґрунтуються на матеріалах справи та не узгоджуються з вимогами чинного законодавства.

Як вбачається з матеріалів справи, 02 березня 2015 року прийнята Постанова Національного Банку України №150 про віднесення ПАТ Дельта Банк» до категорії неплатоспроможних (а.с. 62).

Згідно рішення Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб №51 від 02 березня 2015 року запроваджена тимчасова адміністрація у ПАТ «Дельта Банк»» строком на три місяці: з 03 березня 2015 року по 02 червня 2015 року включно.

Згідно наказу №213 від 10 квітня 2015 року, тимчасову адміністрацію в АТ «Дельта Банк» запроваджено строком на 6 місяців, тобто з 03 березня 2015 року по 02 вересня 2015 року включно.

Відповідно до ч. 1 ст. 1058 ЦК України, за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобовязується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором.

Згідно з положенням ч. 1, 2 ст. 1060 ЦК України, договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад).

За договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобовязаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім випадків, зроблених юридичними особами на інших умовах повернення, які встановлені договором.

За договором банківського рахунку, банк зобовязується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові, грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком. Банк не має права визначати та контролювати напрями використання грошових коштів клієнта та встановлювати інші, не передбачені договором або законом, обмеження його права розпоряджатись грошовими коштами на власний розсуд (ст. 1066 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 1074 ЦК України, обмеження прав клієнта щодо розпорядження грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, не допускається крім випадків обмеження права розпоряджання рахунком за рішенням суду або в інших випадках, встановлених законом, а також у разі зупинення фінансових операцій, які можуть бути повязані з легалізацією (відмиванням) доходів, одержаним злочинним шляхом, або фінансування тероризму, передбачених законом.

Тобто, випадки обмеження прав клієнта щодо розпоряджання грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, можуть бути передбачені в спеціальному законі.

Процедура щодо виведення неплатоспроможних банків з ринку врегульована Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», який є спеціальним законом, що регулює дані правовідносини.

Статтею 1 цього Закону визначено, що ним встановлені правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду гарантування вкладів фізичних осіб за вкладами фізичних осіб, а його метою є захист прав і законних інтересів вкладників банку.

Згідно з п. 16 ст. 2 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», тимчасова адміністрація процедура виведення банку з ринку, що запроваджується Фондом стосовно неплатоспроможного банку в порядку, встановленому цим Законом.

Відповідно до п. 6 ст. 2 цього Закону України, ліквідація банку це процедура припинення банку як юридичної особи відповідно до законодавства.

Таким чином, у спорах, повязаних з виконанням банком, у якому введена тимчасова адміністрація та/або запроваджена процедура ліквідації, своїх зобовязань перед його кредиторами, норми Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» є спеціальними, і цей Закон є пріоритетним відносно інших законодавчих актів України у цих правовідносинах.

Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 4 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», основним завданням Фонду є забезпечення функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку. На виконання свого основного завдання Фонд у порядку, передбаченому цим законом здійснює такі функції: веде реєстр учасників Фонду; здійснює заходи щодо організації виплат відшкодувань за вкладами в разі прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку; здійснює процедуру виведення неплатоспроможних банків з ринку, у тому числі шляхом здійснення тимчасової адміністрації банків, організовує відчуження активів і зобовязань неплатоспроможного банку, продаж неплатоспроможного банку або створення та продаж перехідного банку.

Згідно з ч. 1 ст. 26 зазначеного Закону встановлено, що Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, нараховані на день прийняття рішення Національним банком України про віднесення банку до категорії неплатоспроможних та початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на дату прийняття того рішення, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200000 грн.

Статтею 36 вказаного Закону України врегульовано наслідки запровадження тимчасової адміністрації.

Зокрема, згідно з п.п. 1, 2 ч. 5 ст. 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», під час тимчасової адміністрації не здійснюється задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку; примусове стягнення коштів та майна банку, звернення стягнення на майно банку, накладення арешту на кошти та майно банку.

Згідно з п. 1 ч. 6 ст. 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», обмеження, встановлене п. 1 ч. 5 цієї статті, не поширюється на зобовязання банку щодо виплати коштів, зокрема, за договорами банківського рахунку вкладників. Зазначені виплати здійснюються в межах суми відшкодування, що гарантується Фондом.

Згідно з ч. 1 ст. 52 Закону, кошти, одержані в результаті ліквідації та реалізації майна банку, спрямовуються уповноваженою особою Фонду на задоволення вимог кредиторів у такій черговості: 1) зобовязання, що виникли внаслідок заподіяння шкоди життю та здоровю громадян; 2) грошові вимоги щодо заробітної плати, що виникли із зобовязань банку перед працівниками до прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку; 3) вимоги Фонду, що виникли у випадках, визначених цим Законом, у тому числі щодо повернення цільової позики банку, наданої протягом здійснення тимчасової адміністрації з метою забезпечення виплат відповідно до п. 1 ч. 6 ст. 36 цього Закону, та щодо покриття витрат Фонду, передбачених у п. 17 ч. 5 ст. 12 цього Закону; 4) вимоги вкладників фізичних осіб, у частині, що перевищує суму, виплачену Фондом; 5) вимоги НБУ, що виникли в результаті зниження вартості застави, наданої для забезпечення кредитів рефінансування; 6) вимоги фізичних осіб, платежі яких або платежі на імя яких заблоковано; 7) інші вимоги, крім вимог за субординованим боргом; 8) вимоги за субординованим боргом.

Порядок визначення вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами визначений ст. 27 Закону уповноважена особа Фонду складає перелік вкладників та визначає розрахункові суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду відповідно до вимог цього Закону та нормативно-правових актів Фонду станом на день прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку. Уповноважена особа Фонду протягом трьох днів з дня прийняття рішення про відкливання банківської ліцензії та ліквідацію банку формує повний перелік вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню. Уповноважена особа Фонду зазначає у переліку вкладників суму відшкодування для кожного вкладника, яка розраховується виходячи із сукупного обсягу всіх його вкладів у банку та нарахованих процентів. Нарахування процентів за вкладами припиняється з дня прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Процедура повернення вкладу у разі ліквідації банку встановлена спеціальним Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», за положеннями якого з дня призначення Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, припиняються всі повноваження органів управління банку та наступають наслідки, встановлені ст. 46 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб». Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб затверджує перелік вимог кредиторів, після чого задоволення цих вимог здійснюється в порядку черговості, встановленої ст. 52 вказаного Закону. Зокрема, вимоги вкладників фізичних осіб у частині, що перевищує суму, виплачену Фондом, погашаються у четверту чергу.

Колегія суддів вважає, що висновки на які посилався суд першої інстанції при ухваленні оскаржуваного рішення не узгоджуються з положеннями Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», а тому рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позову з інших підстав, в звязку з тим, що 02 березня 2015 року ПАТ «Дельта Банк» віднесено до категорії неплатоспроможних, а також 02 березня 2015 року рішенням Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб запроваджена тимчасова адміністрація у ПАТ «Дельта Банк», які не були залучені до участі у розгляді справи.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 307 ЦПК України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право скасувати рішення суду першої інстанції і ухвалити нове рішення по суті позовних вимог.

Згідно із ч. 1 ст. 309 ЦПК України, підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є неповне зясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права.

Норми матеріального права вважаються порушеними або неправильно застосованими, якщо застосовано закон, який не поширюється на ці правовідносини, або не застосовано закон, який підлягав застосуванню.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_4 підлягає частковому задоволенню, рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 10 квітня 2015 року скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позову.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309, 313, 314, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Заочне рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 10 квітня 2015 року скасувати та ухвалити нове рішення.

У задоволенні позову ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» про стягнення неповерненого депозитного вкладу, суми процентів та інфляційних втрат відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: