Провадження № 4-с/761/8/2015
У Х В А Л А

Іменем України

05 червня 2015 року

Шевченківський районний суд м. Києва
в складі головуючого судді Мальцева Д.О.
при секретаріКривошия О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві скаргу ОСОБА_3 на дії державного виконавця ВДВС Оболонського РУЮ м.Києва, визнання торгів недійсними та зобов'язанні ПАТ «КБ «Надра» вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 (далі скаржник) звернулась до Шевченківського районного суду м. Києва із скаргою на дії державного виконавця ВДВС Оболонського РУЮ м. Києва в якій просить визнати результати прилюдних торгів від 07.12.2009р. у частині вартості реалізації автомобіля Mersedes-BenzGL 320CDI, зобов'язати ПАТ «Надра» врахувати погашення заборгованості за кредитом за рахунок застави у розмірі 672879,61 грн. станом на 09.12.2009р. Скарга обґрунтована тим, що загальна сума платежів які були зараховані від реалізації заставного майна складає 27876доларів 63 центи США. Таким чином скаржник вважає, що під час реалізації порушено порядок щодо максимальної ціни, а також порушено право боржника знати про час і місце проведення торгів. Зазначає, що внаслідок неправомірних дій боржник фактично не міг вплинути на прилюдність торгів, не міг залучити широке коло покупців для підвищення ціни продажу.

Державний виконавець ВДВС Оболонського РУЮ м. Києва у судове засідання не з'явився. Через канцелярію суду повідомив що виконавче провадження було знищено у відповідності до Порядку роботи з документами в органах державної виконавчої служби, затвердженого наказом Міністерства юстиції України «№ 2274/5 від 25.12.2008р. Крім цього, було зазначено що виконавчі дії з примусового виконання виконавчого листа Шевченківського районного суду м. Києва від 28.08.2009р. № 2-11272 вчинялись у відповідності до вимог Закону України «Про виконавче провадження».

Заслухавши скаржника та його представника, дослідивши матеріали скарги, суд вважає що у задоволенні скарги слід відмовити з огляду на наступне.

Відповідно до частини п'ятої статті 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України. У пункті 9 частини третьої статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов'язковість рішень суду.

Судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Отже, виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Відповідно до положень Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов'язаний вживати передбачені Законом про виконавче провадження заходи примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії (частина перша статті 11), а особи, які беруть участь у виконавчому провадженні, зобов'язані сумлінно користуватися усіма наданими їм правами з метою забезпечення своєчасного та в повному обсязі вчинення виконавчих дій (частина сьома статті 12)

Відповідно до ст. 387 ЦПК України за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу.

У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи.

Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби і права чи свободи заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Як вбачається з листа ВДВС Оболонського РУЮ м. Києва і це не заперечується скаржником, 14.09.2009р. державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 14729496 з примусового виконання виконавчого листа Шевченківського районного суду м. Києва № 2-11272 від 28.08.2009р. про стягнення з ОСОБА_3 на користь ВАТ «КБ «Надра» боргу у розмірі 672879,61 грн.

09.12.2009р. державний виконавець, керуючись п.8 ч.1 ст.49 Закону України «Про виконавче провадження» винесено постанову про закінчення виконавчого провадження, у зв'язку з тим, що згідно розпорядження № 920/8 від 09.12.2009р. грошові кошти в розмірі 225111,80грн. які надійшли від ОСОБА_4 згідно протоколу про проведення прилюдних торгів № 2890/4-2 від 07.12.2009р. перераховані на користь філії ВАТ КБ «Надра». Залишок заборгованості 447767,81грн. 14.09.14.09.2009р.

Частиною третьою статті 62 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що майно передається на реалізацію за ціною та в порядку, визначеними статтею 58 цього Закону.

Частинами другою - четвертою статті 58 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено право сторін виконавчого провадження оскаржити результати оцінки майна та порядок їх оскарження до передачі майна на реалізацію.

Проте, скаржник просить визнати прилюдні торги від 07.12.2009р. в частині вартості реалізації автомобіля недійсними.

Примусова реалізація заставленого майна як стадія виконавчого провадження є сукупністю правовідносин (урегульованих ЦК України, Законом України "Про виконавче провадження" та іншими нормативно-правовими актами), що в процесі примусового виконання виникають і реалізуються між органами й посадовими особами, які здійснюють примусову реалізацію судових рішень, та особами, які беруть участь у виконавчому провадженні чи залучаються до проведення виконавчих дій відповідно до Закону.

Загальний перелік способів захисту цивільних прав та інтересів (закріплених законом матеріально-правових заходів примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на порушника) визначений у статті 16 ЦК України, згідно з пунктом 2 частини другої якої одним із таких способів є визнання правочину недійсним.

Ураховуючи те, що відчуження майна з прилюдних торгів відноситься до угод купівлі-продажу, така угода може визнаватись недійсною в судовому порядку з підстав недодержання в момент її вчинення вимог, які встановлені частинами першою - третьою та шостою статті 203 ЦК України (частина перша статті 215 цього Кодексу).

При цьому підставою для визнання прилюдних торгів недійсними є порушення встановлених законодавством правил проведення торгів, визначених Тимчасовим положенням, а саме: правил, які визначають процедуру підготовки, проведення торгів (опублікування інформаційного повідомлення певного змісту про реалізацію нерухомого майна; направлення письмового повідомлення державному виконавцю, стягувачу та боржнику про дату, час, місце проведення прилюдних торгів, а також стартову ціну реалізації майна тощо) (розділ 3); правил, які регулюють сам порядок проведення торгів (розділ 4); правил, які стосуються оформлення кінцевих результатів торгів (розділ 6).

Перевіривши матеріали виконавчого провадження судом встановлено, що заявник з рахуванням заяви про уточнення вимог звернувся до суду із скаргою про визнання прилюдних торгів недійсними та зобов'язання стягувача врахувати погашення заборгованості у порядку передбаченому Розділом VII який регулює порядок розгляду справ за скаргами сторін виконавчого провадження. За таких обставин суд вважає, що такі вимоги слід розглядати у межах позовного провадження.

Таким чином, суд приходить до висновку, що скарга є необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись Законом України «Про виконавче провадження», ст.ст.383-387 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні скарги скаргу ОСОБА_3 на дії державного виконавця ВДВС Оболонського РУЮ м. Києва, визнання торгів недійсними та зобов'язанні ПАТ «КБ «Надра» вчинити певні ді.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду м. Києва через Шевченківський районний суд м. Києва протягом п'яти днів з дня її проголошення.

Суддя