Провадження № 22-ц/780/3471/15 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_1
Категорія 47 23.06.2015
УХВАЛА

Іменем України

23 червня 2015 року м. Київ

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області в складі:

Головуючого судді : Ігнатченко Н.В.,

суддів : Фінагєєва В.О., Поліщука М.А.,

при секретарі : Микитенко Д.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Апеляційного суду Київської області цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Києво-Святошинського районного суду Київської області від 22 квітня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа приватне акціонерне товариство «Платинум Банк» про поділ спільного майна подружжя та зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя та стягнення компенсації за частку у спільному майні, -

в с т а н о в и л а:

У листопаді 2014 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 третя особа ПАТ «Платинум Банк», в якому, з урахуванням уточнених позовних вимог, просила в порядку поділу спільного сумісного майна подружжя стягнути з відповідача на її користь 1/2 частину сплачених по іпотечному договору кредитних коштів у розмірі 35 626,38 дол. США по курсу НБУ на момент винесення рішення по справі, 1/2 страхових платежів у розмірі 7 585,17 грн., понесені втрати по сплаті судового збору у розмірі 3 654 грн. та витрати на послуги адвоката у розмірі 4 000 грн.

ОСОБА_3 подав до суду зустрічний позов до ОСОБА_2, в якому у рамках поділу спільного майна подружжя порушив питання про визнання за ним права на 1/2 частину автомобіля «Suzuki» SX-4, 2011 року випуску, стягнення з відповідача на його користь 170 750 грн. компенсації за частку у спільному майні, 1/2 сплачених страхових платежів в розмірі 8 670 грн., 1/2 частини сплачених коштів за договором про надання медичних послуг щодо нагляду за вагітністю та пологами в розмірі 17 500 грн., 1 794,20 грн. сплаченого судового збору та 550 грн. пов'язаних з оплатою вартості послуг експерта.

В подальшому ОСОБА_2 було подано заяви про забезпечення позову шляхом накладення арешту на житловий будинок, загальною площею 352 кв.м, житловою площею 80,6 кв.м, та земельну ділянку, площею 0,0897 га, що знаходяться по вул. Харченка, 56 в с. Музичі Києво-Святошинського району Київської області.

До суду із заявою про забезпечення позову також звернувся і ОСОБА_3 та просив накласти заборону на відчуження легкового автомобіля «Suzuki» SX-4, 2011 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1.

Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 22 квітня 2015 року в задоволенні заяви ОСОБА_2 про забезпечення позову відмовлено. Заяву ОСОБА_3 про забезпечення позову задоволено. Накладено заборону щодо відчуження легкового автомобіля «Suzuki» SX-4, 2011 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1, шасі/кузов TSMEYB21S00593416, свідоцтво про реєстрацію ТЗ ААЕ 018626, зареєстрованого у ВРЕР-5 УДАІ ГУ МВС України в м. Києві 16 квітня 2013 року на імя ОСОБА_2

Не погоджуючись з вказаною ухвалою в частині задоволення зустрічної заяви про забезпечення позову, позивач за первісним позовом, через свого представника ОСОБА_4, подала апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати, з мотивів порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, та постановити нову ухвалу про відмову в забезпеченні позову.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід відхилити з таких підстав.

Суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 151 ЦПК України, може вжити, передбачені нормами ЦПК України, заходи забезпечення позову. У заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено: причини, у звязку з якими потрібно забезпечити позов; вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 152 ЦПК України позов забезпечується: накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або інших осіб; забороною вчиняти певні дії; встановленням обовязку вчиняти певні дії; забороною іншим особам здійснювати платежі або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобовязання; зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання право власності на це майно і про зняття з нього арешту; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам.

При цьому, згідно до ч. 3 ст. 152 ЦПК України види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Згідно до розяснень п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22.12.2006 року № 9, згідно з п. 1 ч. 1 ст. 152 ЦПК позов майнового характеру дозволяється забезпечувати шляхом накладення арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб.

Відповідно п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22.12.2006 року №9, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Задовольняючи клопотання позивача ОСОБА_3 про застосування заходів забезпечення у вигляді накладенні заборони щодо відчуження легкового автомобіля «Suzuki» SX-4, 2011 року випуску, д.н.з. НОМЕР_2, шасі/кузов TSMEYB21S00593416, свідоцтво про реєстрацію ТЗ ААЕ018626, зареєстрованого у ВРЕР-5 УДАІ ГУ МВС України в м. Києві 16.04.2013 року на імя ОСОБА_2, суд вказав що обраний захід забезпечення позову не виходить за межі співмірності заявленим позовних вимогам, з урахуванням висновку про дійсну вартість транспортного засобу № 264/02-ТЗ від 26.02.2015 року, вартість якого становить 341 500,41 грн.

Згідно ч.3 ст.151 Цивільного процесуального кодексу України забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Колегія суддів вважає, що судом першої інстанції вірно застосовано заходи забезпечення позову, з дотриманням норм матеріального та процесуального законодавства, підстави для скасування вказаних заходів відсутні, оскільки рішення суду першої інстанції від 28 квітня 2015 року в цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа приватне акціонерне товариство «Платинум Банк» про поділ спільного майна подружжя та зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя та стягнення компенсації за частку у спільному майні не набрало чинності.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 151, 152, 153, 208, 209, 311, 312 ЦПК України, колегія суддів,-

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Ухвалу Києво-Святошинського районного суду Київської області від 22 квітня 2015 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 324 ЦПК України оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий Судді: