Справа № 732/959/15-ц
Провадження № 2/732/266/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.08.2015 року м. Городня

Городнянський районний суд Чернігівської області у складі :

головуючого судді - Лиманської М.В.,

секретарів - Дударенко Ю.П., Абасової М.С.,

за участю позивача - ОСОБА_1,

відповідачки - ОСОБА_2,

представника органу опіки та піклування - Стародубець І.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Городня цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дитини, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу з ОСОБА_2, зареєстрованого 23.07.2005 року відділом реєстрації актів цивільного стану Городнянського районного управління юстиції Чернігівської області, актовий запис № 50, а також просить визначити місце проживання його малолітнього сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, разом з ним за адресою : АДРЕСА_1 та визначити місце проживання його малолітньої дочки, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, разом з матір`ю за адресою: АДРЕСА_2.

У позовній заяві позивач зазначив, що 23 липня 2005 року вони з відповідачкою уклали між собою шлюб, який був зареєстрований у відділі реєстрації актів цивільного стану Городнянського районного управління юстиції Чернігівської області, актовий запис № 50. Від шлюбу вони мають спільних дітей : сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, та доньку, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2. Їх шлюб розпався тому, що вони мають різні погляди на сімейне життя. У зв'язку з цим, вони припинили між собою шлюбні стосунки і вирішили розірвати шлюб. Також просить визначити місце проживання їхнього спільного малолітнього сина разом з ним, а місце проживання доньки разом з відповідачкою.

Ухвалою судді від 10 липня 2015 року відкрито провадження у зазначеній справі.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 заявлені ним позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив суд їх задовольнити. Підтвердив обставини, викладені ним в позовній заяві. Зазначив, що причиною розірвання шлюбу є те, що він та дружина мають різні погляди на сімейне життя, а тому вони не проживають разом, вважає за краще, щоб син проживав разом з ним, а дочка разом з відповідачкою, тому просить суд ухвалити з цього приводу відповідне рішення. На даний час спільного господарства вони з відповідачкою не ведуть та шлюбні стосунки припинили. За вказаних обставин, вважає за неможливе подальше подружнє життя та збереження шлюбу, відмовляється від надання строку на примирення. Вважає, що примирення між ними неможливе та наполягає на розірванні шлюбу.

Відповідачка у судовому засіданні пред'явлений позов визнала у повному обсязі та не заперечувала з приводу його задоволення. Вказала, що на розірвання шлюбу з позивачем вона згодна. Підтвердила пояснення позивача, надані в судовому засіданні в обґрунтування заявлених позовних вимог. Як на причину розірвання шлюбу з позивачем вказує на наявність різних поглядів на сімейне життя. Не заперечує з приводу того, щоб суд задовольнив вимоги позивача та визначив місце проживання їхнього сина разом з батьком, а дочки разом з нею. Підтверджує, що на даний час вони з позивачем спільного господарства не ведуть та припинили шлюбні стосунки. Вважає за неможливе подальше подружнє життя та збереження шлюбу, відмовляється від надання строку на примирення та вважає, що примирення між ними неможливе.

Представник органу опіки та піклування - Городнянської районної адміністрації Чернігівської області - в судовому засіданні підтримала наданий органом опіки та піклування висновок щодо доцільності проживання малолітнього ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 разом з батьком ОСОБА_1, а малолітньої дочки ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, разом з матір`ю ОСОБА_2.

Відповідно до вимог частини 4 статті 174 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Суд, заслухавши пояснення учасників процесу, з'ясувавши позицію відповідачки по суті заявлених позовних вимог, перевіривши матеріали справи та дослідивши в судовому засіданні докази, прийшов до висновку, що визнання відповідачкою позову не суперечить закону і не порушує права, свободи і інтереси інших осіб.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

З дослідженого в судовому засіданні свідоцтва про одруження серії НОМЕР_1, виданого 23.07.2005 року відділом реєстрації актів цивільного стану Городнянського районного управління юстиції Чернігівської області, встановлено, що шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 зареєстровано 23 липня 2005 року, про що відділом реєстрації актів цивільного стану Городнянського районного управління юстиції Чернігівської області в Книзі реєстрації шлюбів 23.07.2005 року зроблено відповідний актовий запис за № 50. Прізвище подружжя після одруження : ОСОБА_1, ОСОБА_2 ( а.с. 5 ).

Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 встановлено, що ОСОБА_6 народилася ІНФОРМАЦІЯ_2 в м. Городня Чернігівської області та її батьками значаться ОСОБА_1 та ОСОБА_2 ( а.с. 6 ).

Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 встановлено, що ОСОБА_5 народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Тупичів Городнянського району, Чернігівської області та його батьками значаться ОСОБА_1 та ОСОБА_2 ( а.с. 7 ).

Згідно довідки виконкому Тупичівської сільської ради Городнянського району, Чернігівської області від 03.07.2015 року № 637 встановлено, що ОСОБА_1 зареєстрований проживаючим в АДРЕСА_1. До складу сім'ї ОСОБА_1 входить також його дружина ОСОБА_2, дочка- ОСОБА_6, син- ОСОБА_5 ( а.с. 8 ).

Дослідженням висновку органу опіки та пуклування Городнянської райдержадміністрації від 31.07.2015 року встановлено, що комісія з питань захисту прав дитини органу опіки та піклування 30.07.2015 року розглядала питання доцільності проживання ОСОБА_5 разом з батьком, а ОСОБА_6 разом з матір`ю, а також досліджувались умови проживання дітей, про що були складені відповідні акти, та комісія прийшла до висновку, що вимоги ОСОБА_1 щодо проживання з ним малолітнього сина ОСОБА_5 відповідають інтересам дитини. (а.с.24).

Відповідно до статті 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Стаття 55 СК України передбачає, що дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. При цьому стаття 56 СК України визначає, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом.

Згідно ч. 3 статті 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 СК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 112 СК України при вирішенні питання про розірвання шлюбу за позовом одного з подружжя суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини - інваліда та інші обставини життя подружжя.

Відповідно до частини 2 статті 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Судом встановлено, що причиною розірвання шлюбу позивач зазначає різні погляди на сімейне життя, через що сторони проживають окремо. Сторони припинили між собою шлюбні стосунки і вирішили розірвати шлюб. Відновлювати стосунки позивач не має наміру та наполягає на розірванні шлюбу, а тому враховуючи фактичні взаємини подружжя, наведені позивачем причини розірвання шлюбу, згоду відповідачки на розірвання шлюбу, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін та їх малолітніх дітей, в зв'язку з чим шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 підлягає розірванню.

Частина 1 ст. 160 СК України передбачає, що місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків.

Згідно приписів ст. 161 СК України якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ним може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення.

Враховуючи положення ст.ст. 160-161 СК України, а також з огляду на те, що особисто відповідачка не заперечує проти визначення судом місця проживання сина разом з батьком, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 в частині визначення місця проживання малолітнього сина разом з ним, а дочки разом з матір`ю, також підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 19, 24, 55-56, 104-105, 110-112, 160-161 СК України, ст. ст. 10, 11, 74, 88, 174, 209, 212-215, 218 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_6, та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_7, зареєстрований 23 липня 2005 року відділом реєстрації актів цивільного стану Городнянського районного управління юстиції Чернігівської області за актовим записом № 50 ( свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_1 ).

Визначити місце проживання малолітнього ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, разом з батьком ОСОБА_1 за адресою : АДРЕСА_1.

Визначити місце проживання малолітньої ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, разом з матір`ю ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_2.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 243 грн. 60 коп. сплаченого судового збору.

Рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надіслати до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Чернігівської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10-ти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя М.В. Лиманська