АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 408/6364/12 22-ц/774/1364/К/15
Справа № 408/6364/12 Головуючий в І інстанції
Категорія 5 (ІІІ) ОСОБА_1
№ 22-ц/774/1364/К/15 Доповідач Грищенко Н.М.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 червня 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

Головуючого судді: Грищенко Н.М.,

суддів: - ОСОБА_2, ОСОБА_3,

при секретарі: - ОСОБА_4,

за участю: представника правонаступника позивача ОСОБА_5 ОСОБА_6 - ОСОБА_7,

відповідача ОСОБА_8,

та його представника ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі апеляційну скаргу представника правонаступника ОСОБА_5 - ОСОБА_6 - ОСОБА_7 на рішення Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 08 квітня 2014 року по справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_8, третя особа Сектор громадянства, міграції та реєстрації фізичних осіб Дзержинського РВ КМУ УМВС України в Дніпропетровській області, про усунення перешкод в користування квартирою, за зустрічним позовом ОСОБА_8 до ОСОБА_5 про визнання недійсним договору дарування квартири, визнання права власності,-

В С Т А Н О В И Л А:

У вересні 2012 року ОСОБА_5 звернулась до суду з указаним позовом, у якому просила визнати ОСОБА_8 таким, що втратив право користування спірною квартирою, усунути перешкоди у користуванні власністю шляхом виселення останнього зі спірної квартири та зобовязати зняти відповідача з реєстраційного обліку.

В обґрунтування позовних вимог зазначила, що їй на праві приватної власності належить квартира АДРЕСА_1 на підставі договору дарування від 8 листопада 2004 року, укладеного між нею та ОСОБА_8 Останній зареєстрований в спірній квартирі та чиніть їй перешкоди в користуванні власністю, не допускає в квартиру, не знімається з реєстраційного обліку. Зазначала, що в звязку із зміною власника квартири відповідач ОСОБА_8 втратив право користування спірною квартирою та проживання в ній.

У березні 2013 року ОСОБА_8 предявив зустрічний позов, у якому просив визнати недійсним договір дарування квартири АДРЕСА_1 від 8 листопада 2004 року, укладеним між ним та ОСОБА_5, як такий, що укладений під впливом помилки. В обґрунтування позову зазначив, що у 2001 році ним була придбана квартира АДРЕСА_1. Вважав, що при укладенні з ОСОБА_5 спірного договору дарування належної йому квартири укладає договір довічно утримання, зазначав, що особисто текст оспорюваного договору не читав, оскільки не володіє українською мовою, нотаріус переклад договору на російську мову не здійснювала, ані усно, ані письмово не пояснила, що він підписує саме договір дарування, а не договір довічного утримання.

Рішенням Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 8 квітня 2014 року ОСОБА_5 відмовлено у задоволенні заявленого позову.

Зустрічний позов ОСОБА_8 задоволено. Визнано недійсним договір дарування квартири АДРЕСА_2 від 8 листопада 2004 року, укладений між ОСОБА_8 та ОСОБА_5 Визнано за ОСОБА_8 право власності на квартиру АДРЕСА_2 загальною корисною площею 31,93 кв.м, житловою площею 18,51 кв.м. Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

Рішенням апеляційного суду Дніпропетровської області від 12 листопада 2014 року рішення суду першої інстанції скасовано та ухвалено нове рішення, яким позов ОСОБА_5 в особі правонаступника ОСОБА_6 задоволено частково. Усунуто перешкоди ОСОБА_5 в особі правонаступника ОСОБА_6 у користуванні квартирою № 8 в будинку № 20 по вул. Олейникова у м. Кривого Розі Дніпропетровської області шляхом виселення ОСОБА_8 з указаної квартири. У задоволенні решти вимог відмовлено. Зустрічний позов ОСОБА_8 залишено без задоволення.

Ухвалою вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 22 квітня 2015 року рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 12 листопада 2014 року в частині позовних вимог ОСОБА_5, правонаступником якої є ОСОБА_6, про усунення перешкод в користування квартирою скасовано, справу в цій частині направлено на новий судовий розгляд до суду апеляційної інстанції. У іншій частині рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 12 листопада 2014 року залишено без змін.

Суд апеляційної інстанції переглядає справу лише в частині позовних вимог ОСОБА_5, правонаступником якої є ОСОБА_6, про усунення перешкод в користування квартирою № 8 у будинку № 20 по вул. Олейникова у м. Кривого Розі Дніпропетровської області зі сторони ОСОБА_8

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_6 - ОСОБА_7, ставить питання про скасування рішення суду та ухвалення нового рішення про задоволення позовних вимог.

В запереченнях на апеляційну скаргу представник ОСОБА_8 ОСОБА_9, просить апеляційну скаргу відхилити, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, з урахуванням висновків суду касаційної інстанції , колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції та не заперечується сторонами відповідач ОСОБА_8 на підставі договору купівлі-продажу від 12 квітня 2001 року набув право власності на квартиру АДРЕСА_3.

Згідно договору дарування 08 листопада 2004 року відповідач ОСОБА_8 передав ОСОБА_10 спірну квартиру АДРЕСА_3 в дар (а.с.7).

Після укладення вищезазначеного договору дарування, сторони продовжували проживати ній. В 2006 році сторонами припинили сумісне проживання в спірній квартирі.

Відмовляючи в задоволенні позову ОСОБА_5 про усунення перешкод в користування квартирою шляхом виселення ОСОБА_8 з квартири та зняття останнього з реєстраційного обліку, суд першої інстанції виходив із того, що у ОСОБА_8 на час укладення договору дарування було відсутнє волевиявлення на безплатну передачу майна у власність обдарованого.

Колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про відмову в задоволенні первісних позовних вимог, однак не погоджується із їх мотивами, з огляду на наступне.

Згідно свідоцтва про смерть ОСОБА_11 І-КИ №565806 від 10 квітня 2014 року позивач ОСОБА_5 померла 09 квітня 2014 року. ( а.с.170).

Правонаступник позивач ОСОБА_6 прийняла спадщину після померлої позивача ОСОБА_5 та є спадкоємцем по закону згідно відповіді приватного нотаріуса Криворізького нотаріального округу ОСОБА_12 від 31.10.2014 року за № 275/01-16.

Відповідно до положень ст. 37 ЦПК України ОСОБА_6 залучена до участі у справі у якості правонаступника, до неї перейшли усі процесуальні права та обовязки, що належали позивачу ОСОБА_5, яка вибула із цивільного процесу.

Як убачається з витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі приватним нотаріусом ОСОБА_12 зареєстровано спадкову справу після смерті ОСОБА_5

У відповідності до ст. 41 Конституції України, ст. 321 ЦК України право власності є непорушним, ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності або обмежений у його здійсненні.

Відповідно до частини 1 статті 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Згідно з ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону (частина 1 та 2 статті 319 ЦК України).

Відповідно до ст. 386 ЦК України, власник може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення дій які можуть порушити його право та усунення перешкод в користуванні власністю.

Оскільки на час розгляду справи правонаступник позивача ОСОБА_5 ОСОБА_6, не надала належних та допустимих доказів набуття права власної на спірне спадкове майно - квартиру АДРЕСА_4, тому її право жодним чином зі сторони відповідача ОСОБА_8, який проживає у даній квартирі не порушується.

Відповідно до ст.1 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Правонаступник позивача ОСОБА_5 ОСОБА_6 не надала доказів, що є власником спадкової квартири, тому будь які перешкоди у праві користування, володінні та розпорядженні майном їй не можуть бути спричинені.

На підставі викладеного, колегія суддів прийшла до висновку, що рішення Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 08 квітня 2014 року в частині мотивів відмови правонаступнику позивача ОСОБА_5- ОСОБА_6 в задоволенні позовних вимог до ОСОБА_8 про усунення перешкод в користування квартирою, ухвалено без повного урахування письмових доказів, тому підлягає зміні в частині мотивів відмови в задоволенні позовних вимог, згідно п.п.3,4,ч.1 ст.309 ЦПК України.

В іншій частині даних позовних вимог, рішення Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 08 квітня 2014 року залишити без змін.

Керуючись ст.,ст.303, п. 3,4 ч. 1 ст. 309, 313,314, 316 ЦПК України колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу представника правонаступника позивача ОСОБА_6 - ОСОБА_7, відхилити.

Рішення Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 08 квітня 2014 року змінити в частині мотивів відмови ОСОБА_5 в особі її правонаступника ОСОБА_6 в задоволенні позовних вимог до ОСОБА_8 про усунення перешкод в користуванні квартирою.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, але може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий:

Судді: