АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 22-ц/796/4827/2015 Головуючий в 1-й інстанції - Морозов М.О.
Доповідач-Чобіток А.О.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 травня 2015 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого -Чобіток А.О.

суддів - Немировської О.В., Котули Л.Г.

при секретарі - Басюк Ю.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» на рішення Святошинського районного суду м. Києва від 11 лютого 2015 року в справі за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» про захист прав споживача, дострокове розірвання договорів банківського вкладу,стягнення коштів та відшкодування моральної шкоди ,-

в с т а н о в и л а:

В 2014 року позивач пред»явила вказаний позов до відповідача та зазначала, що між нею та банком були укладені наступні договори банківського вкладу: договір № SAMDN 7170 від 12.03.2012 року-вклад Копилка пенсіонерам,за умовами якого вона передала відповідачу,а відповідач прийняв грошову суму в розмірі 17500 грн. на строк 366 днів по 12 березня 2013 року включно з виплатою 17 % річних,а починаючи з 13.03.2013 року розмір відсоткової ставки за цим депозитним договором було змінено на 16%, станом на 14.03.2014 року сума коштів на депозитному рахунку становить 32481,95 грн.;

- договір № SAMDN 7140 від 11.10.2010 року-вклад Стандарт,за умовами якого вона передала відповідачу,а відповідач прийняв грошову суму в розмірі 234875 грн. на строк 12 місяців по 11 жовтня 2011 року включно з виплатою 16,5 % річних, а починаючи з 11.10.2013 року розмір відсоткової ставки за цим депозитним договором було змінено на 18 %, станом на 14.03.2014 року сума коштів на депозитному рахунку становить 264875,00 грн.;

- договір № SAMDN 3007 від 29.10.2013 року-вклад Стандарт на 12 міс.,за умовами якого вона передала відповідачу,а відповідач прийняв грошову суму в розмірі 278450 грн.72 коп. на строк 366 днів по 29 жовтня 2014 року включно з виплатою 18 % річних, станом на 14.03.2014 року сума коштів на депозитному рахунку становить 295578,85 грн.;

- договір № SAMDN 9341 від 03.01.2013 року-вклад Універсальний , за умовами якого вона передала відповідачу, а відповідач прийняв грошову суму в розмірі 448 доларів США на строк 366 днів по 03 січня 2014 року включно з виплатою 9,5 % річних, а починаючи з 04.01.2014 року розмір відсоткової ставки за цим депозитним договором було змінено на 10,5 %,станом на 14.03.2014 року сума коштів на депозитному рахунку становить 5060,40 доларів США;

- договір № SAMDN 9379 від 03.01.2013 року-вклад Стандарт на 12 міс. ,за умовами якого вона передала відповідачу,а відповідач прийняв грошову суму в розмірі 42700 доларів США на строк 366 днів по 03 січня 2014 року включно з виплатою 10 % річних наприкінці строку, а починаючи з 04.01.2014 року розмір відсоткової ставки за цим депозитним договором було змінено на 10,5 %,станом на 14.03.2014 року сума коштів на депозитному рахунку становить 43427,62 доларів США;

19.03.2014 року відповідачем в односторонньому порядку без попередження позивача як вкладника на невизначений строк були заблоковані всі її вищевказані депозитні рахунки, а також всі поточні та пенсійні карткові рахунки, включаючи поточний картковий рахунок № 685444, на якому станом на 14.03.2014 року залишок коштів складав 171184 грн..

Посилаючись на те, що відповідач проігнорував її заяву від 12.05.2014 року про розірвання депозитних договорів та перерахування сум всіх вкладів за вказаними депозитними договорами,нарахованими на них відсотків за весь час користування ними на її картковий рахунок № 685444,позивач просила задовольнити її позовні вимоги, розірвавши вказані депозитні договори та стягнувши з відповідача на її користь 788045,49 грн. та 49674,02 доларів США та в рахунок компенсації моральної шкоди 15 грн.

Рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 11 лютого 2015 року позов задоволено частково. Вирішено стягнути з ПАТ КБ «ПриватБанк» банківський вклад в сумі 32481,96 грн. та відсотки по вкладу в сумі 3275,20 грн. за договором №SAMDN 7170 від 12.03.2012 року-вклад Копилка пенсіонерам;

- банківський вклад в сумі 264875 грн. та відсотки по вкладу в сумі 17048,52 грн. за договором № SAMDN 7140 від 11.10.2010 року-вклад Стандарт;

- банківський вклад в сумі 295578,85 грн. та відсотки по вкладу в сумі 19826,08 грн. за договором № SAMDN 3007 від 29.10.2013 року-вклад Стандарт;

- банківський вклад в сумі 5060,40 доларів США,що еквівалентно 79794 грн. за курсом НБУ станом на 30.12.2014 року та відсотки по вкладу в сумі 196,37 доларів США,що еквівалентно 3096,40 грн. за курсом НБУ станом на 30.12.2014 року за договором №SAMDN 9341 від 03.01.2013 року-вклад Універсальний;

- банківський вклад в сумі 43427,68 доларів США що еквівалентно 684789,38 грн. за курсом НБУ станом на 30.12.2014 року та відсотки по вкладу в сумі 1635,90 доларів США,що еквівалентно 25795,69 грн. за курсом НБУ станом на 30.12.2014 року за договором № SAMDN 9379 від 03.01.2013 року-вклад Стандарт на 12 міс.; а також 171184 грн. залишку коштів на рахунку НОМЕР_1.

В апеляційній скарзі відповідач,посилаючись на незаконність та необґрунтованість рішення суду першої інстанції,просить скасувати його та ухвалити нове,яким відмовити в задоволенні позову. Зазначає, що позивачем не надано доказів існування правовідносин за спірними договорами банківського вкладу , не підтверджено знаходження спірних грошових сум на депозитних рахунках, враховуючи ту обставину, що таким підтвердженням відповідно до Інструкції про ведення касових операцій банками в Україні, затвердженої постановою Правління Національного банку України від 01.06.2011 року за № 174 є квитанція або інший документ, який має містити найменування банку (філії, відділення), який здійснив касову операцію, дату здійснення касової операції, підпис працівника банку.

Крім того, спірні договори були укладені на території АР Крим, територія якої відповідно до Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», визначена як тимчасово окупована територія України, на якій відокремлені підрозділи ПАТ «Акцент-Банк» на підставі Постанови НБУ припинили свою діяльність. Законом Російської Федерації «Про захист інтересів фізичних осіб, що мають вклади в банках та відокремлених структурних підрозділах банків, зареєстрованих та (чи) діючих на території Республіки Крим та на території міста федерального значення Севастополя» засновано Агенство страхування вкладів «Фонд захисту вкладників», яке в свою чергу заснувало Агента у формі автономної некомерційної організації, яке взяло на себе зобов»язання здійснювати компенсаційні виплати у тому числі вкладникам ПАТ «Акцент-Банк» шляхом придбання у вкладників прав вимог за вкладами, в зв»язку з чим вказане агентство і є належним відповідачем у даній справі.

Вислухавши доповідь судді, пояснення осіб, що з»явились в судове засідання, обговоривши доводи апеляційної скарги , обставини справи , колегія суддів приходить до наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 1060 ЦК України, договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад).

Встановлено, що 12.03.2012 року, 11.10.2010 року, 29.10.2013 року, 03.01.2013 року у м. Ялта між позивачем та ПАТ «ПриватБанк» були укладені договори банківських вкладів № SAMDN 7170, № SAMDN 7140, № SAMDN3007, №SAMDN 9341, № SAMDN9379 відповідно до яких ОСОБА_2 передає, а банк приймає грошові кошти у зазначених вище сумах, а банк їх приймає з виплатою відсотків річних, які сторонами було змінено по вкладу від 12.03.2012 року з 17 % на 16 %, починаючи з 13.03.2013 року; по вкладу від 11.10.2010 року з 16,5 % на 18 % з 11.10.2013 року; по вкладу №SAMDN 9341 від 03.01.2013 року з 9,5 % на 10,5 % , починаючи з 04.01.2014 року; по вкладу № SAMDN9379 від 03.01.2013 року з 10 % на 10,5 5, починаючи з 04.01.2014 року; по вкладу від 29.10.2013 року ставка складала 18 % річних.

Умовами вказаних договорів передбачено, що нарахування відсотків по вкладу починається з першого робочого дня, наступного за днем надходження грошових коштів в Банк, і нараховується, за кожний календарний день. У випадку, якщо по закінченні строку вкладу клієнт не заявив банку про відмову від продовження строку вкладу, вклад автоматично вважається продовженим на строк, вказаний в заяві.

ОСОБА_2 про відмову від продовження строку вкладів не заявляла, внаслідок чого їх дія продовжувалась.

Також умовами договорів визначено, що сторони мають право достроково розірвати діючий договір відповідно до діючого законодавства України, повідомивши про це іншу сторону за два банківських дні до дати розірвання договору.

На виконання умов вказаних договорів ОСОБА_2 внесла на депозитні рахунки грошові кошти у сумах відповідно до умов договорів, що підтверджується квитанціями, платіжними дорученнями та довідкою ПАТ КБ «ПриватБанк» від 14.03.2014 року , якою останній підтвердив наявність у нього рахунків позивача із залишками коштів на них (а.с. 24, 30,33, 39, 42,46 том 1 ).

12.05.2014 року ОСОБА_2 звернулась до відповідача з письмовою заявою, яку ПАТ «ПриватБанк» отримав 19.05.2014 року, про повернення їй грошових коштів, які нею були вкладені 12.03.2012 року, 11.10.2010 року, 29.10.2013 року, 03.01.2013 року, мотивуючи це тим, що 19.03.2014 року банком в АР Крим в односторонньому порядку без попередження її, як вкладника, були заблоковані депозитні рахунки та її особистий поточний картковий рахунок ( а.с. 47-48, 49 том 2 ).

Вказана заява ПАТ «ПриватБанк» на даний час не виконана, грошові кошти ОСОБА_2 не повернуто.

Відповідно до ч. 2, 3 ст. 213 ЦПК України, законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Частково задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_2, суд першої інстанції встановив та виходив з того, що відповідачем не були виконані свої зобов»язання за договорами банківських вкладів зазначених вище на вимогу вкладника як 19.05.2014 року, так і на даний час , в зв»язку з чим підлягає стягненню суми вкладу, а також відсотки за їх користування .

Таке рішення суду є законним та обґрунтованим, відповідним обставинам справи та нормам матеріального та процесуального, які регулюють правовідносини, що виникли між сторонами, висновків якого доводи апеляційної скарги не спростовують з наступних підстав.

Згідно з ч. 3 ст. 10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, надавши докази відповідно до вимог ст.ст. 57-60 ЦПК України.

Відповідно до ст. 212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об»єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Зазначаючи про те, що позивачем не надано доказів існування правовідносин за спірними договорами банківських вкладів та не підтверджено знаходження спірних грошових сум на депозитних рахунках , ПАТ «ПриватБанк» будь-яких доказів на спростування квитанцій, платіжних доручень та довідки від 14.03.2014 року, виданої самим відповідачем про внесення ОСОБА_2 у відділення відповідача грошових сум на рахунки визначені умовами договорів банківських вкладів , які мають всі визначені Інструкцією про ведення касових операцій банками в Україні, затвердженої постановою Правління Національного банку України від 01.06.2011 року за № 174 реквізити , не надав та на наявність таких не вказав.

При цьому фактична наявність вказаних платіжних документів у ОСОБА_2 виключає посилання відповідача на можливість придбання Автономною некомерційною організацією «Фонд захисту вкладників» у останньої прав (вимог) за вкладом відповідно до Закону Російської Федерації «Про захист інтересів фізичних осіб, що мають вклади в банках та відокремлених структурних підрозділах банків, зареєстрованих та (чи) діючих на території Республіки Крим та на території міста федерального значення Севастополя».

Крім того, згідно з частиною 1 ст. 93 ЦК України, місцезнаходженням юридичної особи є адреса органу або особи, які відповідно до установчих документів юридичної особи чи закону виступають від її імені.

Відповідно до ст. 95 ЦК України філією є відокремлений підрозділ юридичної особи, що розташований поза її місцезнаходженням та здійснює всі або частину її функцій. Філії не є юридичними особами. Вони наділяються майном юридичної особи, що їх створила, і діють на підставі затвердженого нею положення.

Юридична особа самостійно відповідає за своїми зобов»язаннями ( ч. 1 ст. 96 ЦК України) .

Статтею 58 Закону України «Про банки і банківську діяльність» передбачено, що банк відповідає за своїми зобов'язаннями всім своїм майном відповідно до законодавства.

Як вже зазначалось вище, ОСОБА_2 договори банківських вкладів були укладені з ПАТ «ПриватБанк», як юридичною особою, місцезнаходження якої розташоване у м. Дніпропетровську, внаслідок чого посилання відповідача на те, що він не повинен повертати вклад , оскільки кошти вносились у відділенні банку на території АР Крим, яка на даний період часу окупована, на увагу не заслуговують.

Беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносини, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо,а також достатність і взаємний зв»язок доказів у їх сукупності, колегія суддів приходить до висновку про законність та обґрунтованість рішення постановленого по даній справі та відсутність підстав до його скасування.

Керуючись ст.ст.304,307,308,313-315,319 ЦПК України,колегія суддів,-

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» відхилити.

Рішення Святошинського районного суду м. Києва від 11 лютого 2015 року залишити без змін .

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий : Судді: