АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 212/2430/15-ц 22-ц/774/1403/К/15
Справа № 212/2430/15-ц Головуючий в суді 1-ї
Провадження № 22-ц/774/1403/К/15 інстанції ОСОБА_1
Категорія № 26 (4) Доповідач Братіщева Л.А.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 червня 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді: Братіщевої Л.А.,

суддів: Грищенко Н.М., Соколан Н.О.,

при секретарі: Булах К.А.,

за участю: представника позивача ОСОБА_2 ОСОБА_3,

представника відповідача ПАТ «Криворізький залізорудний комбінат» - ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі апеляційну скаргу представника позивача ОСОБА_2 ОСОБА_3 на рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 27 травня 2015 року по справі за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Криворізький залізорудний комбінат», Публічного акціонерного товариства «Євраз ОСОБА_5» про відшкодування моральної шкоди, завданої умовами виробництва, -

ВСТАНОВИЛА:

В квітні 2015 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства «ЄВРАЗ ОСОБА_5» (далі ПАТ «ЄВРАЗ ОСОБА_5») та Публічного акціонерного товариства «Криворізький залізорудний комбінат» (далі - ПАТ «Кривбасзалізрудком») про відшкодування моральної шкоди, завданої умовами виробництва, який під час розгляду справи уточнив та зазначив, що, працюючи протягом тривалого часу в шкідливих умовах праці отримав професійне захворювання, у звязку із чим висновком МСЕК від 30.08.2006 року йому було встановлено стійку втрату професійної працездатності у розмірі 55% та третю групу інвалідності. При переогляді 29.10.2008 року відсоток втрати професійної працездатності зменшився до 35%.

Вважає, що у звязку з отриманими професійним захворюванням йому спричинено моральну шкоду, яку оцінює в 10000 грн. та просить стягнути з ПАТ «Кривбасзалізрудком» 70000 грн., а з ПАТ «ЄВРАЗ ОСОБА_5» 30000 грн.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 27 травня 2015 року позовні вимоги ОСОБА_2 до ПАТ «Кривбасзалізрудком», ПАТ «ЄВРАЗ ОСОБА_5» про відшкодування моральної шкоди, завданої умовами виробництва задоволені частково.

Стягнуто з ПАТ «ЄВРАЗ ОСОБА_5» на користь ОСОБА_2 у відшкодування моральної шкоди, заподіяної ушкодженням здоровя, повязаного з виконанням трудових обовязків 13000 грн.

В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Стягнуто з ПАТ «ЄВРАЗ ОСОБА_5» на користь держави судовий збір у розмірі 243,60 грн.

В апеляційній скарзі представник позивача ОСОБА_2 ОСОБА_3 ставить питання про скасування рішення суду та ухвалення нового про задоволення позовних вимог, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права. Зокрема, на її думку, суд не врахував, що, відповідно до рішення ЛЕК Українського науково-дослідного інституту промислової медицини від 06.07.2006 року встановлено, що розвиток професійних захворювань у ОСОБА_2 обумовлений роботою на шахті «Северная» ім. Валявко з 1983 року по 1985 рік, на шахті «Родіна» з 1985 року по 1989 рік і з 1990 року по 1994 рік, які відносяться до ПАТ «Кривбасзалізрудком», а також на шахті ім. Фрунзе ПАТ «ЄВРАЗ ОСОБА_5» з 2002 року по 2004 рік. Вважає, що суд помилково дійшов висновку про відсутність вини ПАТ «Кривбасзалізрудком» у виникненні профзахворювання, посилаючись на виписку із історії хвороби від 23.12.2004 року, на те, що повідомлення було направлено лікарською установою лише на ПАТ «ЄВРАЗ ОСОБА_5» та на відсутність в складі комісії з розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання представника ПАТ «Кривбасзалізрудком», а також не взяв до уваги висновки Акту, в якому були визначені посадові особи підприємств, які порушили законодавство про охорону праці. Крім того, вирішуючи питання про розмір відшкодування моральної шкоди, суд виходив із встановленого 29.10.2008 року висновком МСЕК 35% стійкої втрати працездатності, однак не прийняв до уваги, що право потерпілого на отримання страхових виплат виникає з дня встановлення висновком МСЕК стійкої втрати працездатності вперше, а саме на підставі висновку МСЕК від 30.08.2006 року, яким ОСОБА_2 встановлено 55% стійкої втрати працездатності..

В запереченнях на апеляційну скаргу, представник ПАТ«Кривбасзалізрудком» просить апеляційну скаргу представника позивача відхилити, а рішення суду залишити без змін.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах заявлених вимог та доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення суду скасуванню в частині відмови в задоволенні позову ОСОБА_2 до ПАТ «Кривбасзалізрудком» з підстав п.п. 1, 4 ч. 1 ст. 309 ЦПК України та ухвалення в цій частині нового рішення про часткове задоволення позовних вимог, а також скасуванню в частині стягнення судових витрат.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного процесуального законодавства і всебічно перевіривши обставини, вирішив справу у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, а за їх відсутності - на підставі закону, що регулює подібні відносини, або виходячи із загальних засад і змісту законодавства України.

Обґрунтованим визнається рішення, в якому повно відображені обставини, що мають

значення для даної справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні.

Проте, рішення суду першої інстанції не відповідає у повному обсязі зазначеним вимогам, з огляду на наступне.

Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, позивач ОСОБА_2 працював у підземних умовах праці на різних підприємствах 12 років 8 місяців, з яких у період: з 25.07.1983 року по 16.09.1985 рік на шахті «Північна» ім. Валявко, з 26.10.1985 року по 19.04.1989 рік на шахті «Родина» РУ ім. К. Лібкнехта, з 27.09.1990 року по 14.10.1994 рік на шахті «Бітьківщина», правонаступником яких є ПАТ «Кривбасзалізрудком», а з 11.09.2002 року по 11.08.2004 рік - на шахті ім. Фрунзе ПАТ «ЄВРАЗ ОСОБА_5» (а.с. 10-14).

Рішенням ЛЕК Українського науково-дослідного інституту промислової медицини від 06 липня 2006 року ОСОБА_2 встановлене професійне захворювання: радикулопатія попереково-крижова та шийна з вираженими статико-динамічними порушеннями, периферичним нейроваскуляним та дистофічним симптомом у вигляді двостроннього плечолопаткового періартрозу з регіональною гіпотрофією мязів ПФС 2 ст., ДФА ліктьових та колінних суглобів ПФС 1 ступеню, стабільним больовим синдромом, а також хронічний бронхіт, фаза нестійкої ремісії. ЛН 0-1 ст., у звязку з чим 02 серпня 2006 року було складено акт розслідування хронічного професійного захворювання (а.с. 15-16).

Висновком МСЕК від 30 серпня 2006 року ОСОБА_2 первинно встановлено 55% втрати професійної працездатності (50% по радикулопатії і 5% по хронічному бронхіту) та третя група інвалідності у звязку з професійним захворюванням (а.с. 60).

Відповідно до постанови Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Кривому Розі від 19 вересня 2006 року № 3622н, ОСОБА_2 була призначена одноразова допомога в разі стійкої втрати професійної працездатності та щомісячна грошова сума в разі часткової втрати професійної працездатності, що компенсує відповідну частину втраченого заробітку в розмірі 404,96 грн. Витрати на медичну та соціальну допомогу, грошова сума за моральну шкоду не призначались (а.с. 17).

Повторним висновком МСЕК від 04 жовтня 2007 року відсоток втрати професійної працездатності не змінився, а висновком МСЕК від 29 жовтня 2008 року безстроково встановлено 35% втрати професійної працездатності (25% по радикулопатії і 10% по хронічному бронхіту) та третя група інвалідності у звязку з професійним захворюванням (а.с. 61, 61).

Згідно рекомендацій МСЕК позивач потребує медикаментозного лікування та забезпечення лікарськими засобами ВМП.

Задовольняючи частково позовні вимоги щодо стягнення з ПАТ «ЄВРАЗ ОСОБА_5» на користь ОСОБА_2 в рахунок відшкодування моральної шкоди 13000 грн., суд першої інстанції дійшов правильного висновку щодо обовязку відповідача по відшкодуванню заподіяної моральної шкоди.

Колегія суддів погоджується з розміром моральної шкоди, стягнутої з ПАТ «ЄВРАЗ ОСОБА_5» та вважає, що він визначений судом з урахуванням роз'яснень п. 9 Постанови Пленуму Верховного ОСОБА_5 України від 31.03.1995р., з подальшими змінами, "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди", відповідно до якого. розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань, з урахуванням в кожному конкретному випадку ступеня вини відповідача та інших обставин. Зокрема, враховується характер і тривалість страждань, стан здоровя потерпілого, істотність вимушених змін у його життєвих стосунках, конкретних обставин по справі і наслідків, що наступили. Тому доводи апеляційної скарги щодо непогодження з розміром стягнутої з ПАТ «ЄВРАЗ ОСОБА_5» моральної шкоди, безпідставні.

Відмовляючи в задоволенні позову ОСОБА_2 до ПАТ «Кривбасзалізрудком», суд першої інстанції виходив з того, що, оскільки акт № 46 розслідування хронічного професійного захворювання від 02.08.2006 року складений на ПАТ «ЄВРАЗ ОСОБА_5», тому останнє є підприємством-роботодавцем, де шкідливі виробничі фактори призвели до виникнення професійного захворювання у позивача.

Колегія суддів не погоджується з даним висновком суду, з наступних підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 153 КЗпП України забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган.

Частиною першої ст. 237-1 КЗпП України передбачено відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику у разі порушення його законних прав, що призвело до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя.

У пункті 13 постанови Пленуму Верховного ОСОБА_5 України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» роз'яснено, що відповідно до статті 237-1 КЗпП України за наявності порушення прав працівника у сфері трудових відносин, зокрема, виконання робіт у небезпечних для життя і здоров'я умовах, яке призвело до його моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків чи вимагає від нього додаткових зусиль для організації свого життя, обов'язок по відшкодуванню моральної (немайнової) покладається на власника або уповноважений ним орган незалежно від форми власності, виду діяльності чи галузевої належності.

Як вбачається з Акту розслідування професійного захворювання від 02 серпня 2006 року (а.с. 15-16) причиною професійного захворювання ОСОБА_2 є робота на протязі 12 років і 8 місяців в умовах важкої фізичної праці, несприятливого мікроклімату, підвищеною запиленістю повітря робочої зони.

Відповідно до п. 19 зазначеного Акту, посадовими особами, які порушили законодавство про охорону праці, гігієнічні регламенти нормативи, є: керівництво шахти «Північна» ім. Валявко», шахти «Родіна» РУ ім. К Лібкнехта, які входять до ПАТ «Кривбасзалізрудком», шахти ім. Фрунзе, яка входить до ВАТ «ОСОБА_5 балка» в період роботи ОСОБА_2 на цих підприємствах, ст. 153 КЗпП України, якою передбачений обовязок власника або уповноваженого ним органу створити на робочому місці умови праці відповідно до нормативно-правових актів, а також забезпечити додержання вимог законодавства щодо прав працівників у галузі охорони праці.

Таким чином, відповідач ПАТ «Кривбасзалізрудком», на думку колегії, також несе обовязок по відшкодуванню заподіяної моральної шкоди позивачу разом з ПАТ «ЄВРАЗ ОСОБА_5», що відповідає Рішенню Конституційного ОСОБА_5 України від 08.10.2008 року № 20-рп/2008р. відповідно до якого, статтею 237-1 КЗпП України громадянам, що потерпіли від нещасного випадку або професійного захворювання, надано право на відшкодування моральної шкоди за рахунок власника або уповноваженого ним органу.

Факт спричинення моральної шкоди ОСОБА_2 у зв'язку з втратою ним професійної працездатності встановлений в судовому засіданні та підтверджений наданими позивачем доказами. Позивач переносить моральні страждання, що позбавляє його нормальних життєвих звязків і вимагає додаткових зусиль для організації свого життя.

З урахуванням викладеного, матеріалів справи, доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення суду першої інстанції скасуванню в частині відмови в задоволенні позову ОСОБА_2 до ПАТ «Кривбасзалізрудком» про відшкодування моральної шкоди, з ухваленням в цій частині нового рішення про часткове задоволенні вказаних вимог та стягнення з ПАТ «Кривбасзалізрудком» на користь ОСОБА_2 в рахунок відшкодування моральної шкоди, завданої умовами виробництва 10000 грн.

Відповідно до ч. 5 ст. 88 ЦПК України, якщо суд апеляційної, касаційної інстанції чи Верховний Суд України, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Таким чином, з відповідачів ПАТ «Кривбасзалізрудком» та ПАТ «ЄВРАЗ ОСОБА_5» на користь держави підлягає стягненню судовий збір по 121 грн. 80 коп., з кожного.

Керуючись ст.ст. 303, 307, п.п. 1, 4 ч. 1 ст. 309, ст.ст. 313, 314, 316 ЦПК України, колегія суддів. -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу представника позивача ОСОБА_2 ОСОБА_3, задовольнити частково.

Рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 27 травня 2015 року в частині відмови в задоволенні позову ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Криворізький залізорудний комбінат» про відшкодування моральної шкоди, завданої умовами виробництва, а також в частині стягнення судових витрат скасувати.

Ухвалити в цій частині нове рішення.

Позов ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Криворізький залізорудний комбінат» про відшкодування моральної шкоди, завданої умовами виробництва задовольнити частково.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Криворізький залізорудний комбінат» на користь ОСОБА_2 в рахунок відшкодування моральної шкоди, завданої умовами виробництва 10000 (десять тисяч) грн.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Євраз ОСОБА_5» та з Публічного акціонерного товариства «Криворізький залізорудний комбінат» на користь держави судовий збір по 121 грн. 80 коп., з кожного.

В іншій частині рішення залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, але може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого ОСОБА_5 України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий:

Судді: