Справа № 524/2692/15-ц
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.06.2015 року м. Кременчук

Суддя Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області ОСОБА_1, розглянувши заяву ОСОБА_2 про забезпечення цивільного позову ОСОБА_2 до ТОВ «Нова пошта», ОСОБА_3, АТ «Страхова компанія «Еталон» про стягнення матеріальної і моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшла позовна заява ОСОБА_2 до ТОВ «Нова пошта», ОСОБА_3 про стягнення матеріальної і моральної шкоди завданої внаслідок ДТП, яка передана судді в порядку черговості.

Ухвалою Автозаводського районного суду міста Кременчука Полтавської області від 10 квітня 2015 року відкрито провадження по вищевказаній справі.

30.06.2015, через канцелярію суду, позивачем подано заяву про вжиття заходів забезпечення позову по зазначеній цивільній справі шляхом накладення арешту на грошові кошти на рахунках відповідача ОСОБА_3

В обґрунтування заяви про забезпечення позову ОСОБА_2 вказує, що відповідач ОСОБА_3 ігнорує звернення позивача щодо добровільного відшкодування завданої ДТП шкоди, вчиняє фіктивні правочини щодо продажу належного йому автомобіля «Фольксваген» (д.н.з. НОМЕР_1), що на думку позивача свідчить про можливість приховувати в майбутньому своє майно, що в свою чергу може утруднити чи зробити неможливим виконання майбутнього рішення суду.

Суд, вививши заяву, приходить до наступних висновків.

На підставі ст. 4 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 152 ЦПК України позов забезпечується шляхом накладення арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб.

Статтею 151 ЦПК України передбачено, що суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити, передбачені цим Кодексом, заходи забезпечення позову. У заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено: 1) причини, у зв'язку з якими потрібно забезпечити позов; 2) вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; 3) інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Згідно ч. 3 ст. 152 ЦПК України види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до роз'яснень, які містяться в п. 1, 4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» єдиною підставою для забезпечення позову є відповідне клопотання у формі мотивованої заяви будь-якої з осіб, котрі беруть участь у справі. Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів.

З матеріалів справи вбачається, що між сторонами дійсно виник спір, однак існування реальної загрози утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, позивачем не доведено.

Позивач просить накласти арешт на банківські рахунки відповідача. До заяви позивачем додано інформаційну довідку (невідомого походження, не завірену, не підписану) про те, що ОСОБА_3 зареєстрований як фізична особа підприємець та має два рахунка у Полтавському ГРУ ПАТ «Приватбанк», із зазначенням номерів рахунків та коду ВЕД вантажний автомобільний транспорт.

За вказаних обставин, суд вважає, що вжиття заходів забезпечення позову шляхом арешту коштів на цих рахунках, може перешкоджати господарській діяльності ОСОБА_3, як фізичної особи - підприємця, що є неприпустимим.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що заява, оплачена судовим збором, суперечить ст. 151, 152, 153 ЦПК України, оскільки вжиття відповідних заходів по забезпеченню позову призведе до порушення законних прав та інтересів відповідача, у той час як позивачем не надано доказів, що рішення у даній цивільній справі у подальшому не можливо буде виконати без вжиття вищезазначених заходів забезпечення позову.

Ураховуючи викладене, керуючись ст. 4, 151 - 153 ЦПК України, п. 1, 4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», суд,

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_2 про забезпечення цивільного позову відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Полтавської області через Автозаводський районний суд м. Кременчука шляхом подання апеляційної скарги на ухвалу суду протягом п'яти днів з дня отримання її копії.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строків подання апеляційної скарги або розгляду справи апеляційним судом, якщо ухвалу не скасовано.

Суддя Ю.В. Рибалка