АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Справа №621/3685/14-ц Головуючий 1 інст. - Вельможна І.В.
Провадження № 22ц/790/1012/15 Доповідач - Макаров Г.О.
Категорія: договірні
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 березня 2015 року судова колегія судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Харківської області у складі:

головуючого - Макарова Г.О.,

суддів: Кіся П.В., Кіпенка І.С.,

за участю секретаря - Рязанової С.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу судді Зміївського районного суду Харківської області від 24 грудня 2014 року у справі за заявою ВАТ «Державна енергогенеруюча компанія «Центренерго» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_2, ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги , -

встановила:

13 березня 2011 року Зміївським районним судом м. Харкова задоволено заяву ВАТ «Державна енергогенеруюча компанія «Центренерго» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_2, ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги у розмірі 1676 грн. 63 коп. , судових витрат та видано судовий наказ.

23 грудня 2014 року представник ОСОБА_1 - ОСОБА_3 звернулась до суду з заявою, в якій просила скасувати судовий наказ від 15 березня 2011 року, вказуючи на незаконність та надуманість вимог стягувача, а саме відсутність копії рішення про затвердження тарифів на житлово - комунальні послуги; відсутність письмового договору; факту виконання послуг; отримання боржником претензій, а також не врахування строку позовної давності, що вказує на необхідність розгляду вимог ПАТ ДЕК «Центренерго» у позовному провадженні з додержанням загальних правил щодо пред'явлення позову.

Ухвалою судді Зміївського районного суду Харківської області від 24 грудня 2014 року заяву представника ОСОБА_1 - ОСОБА_3 про скасування судового наказу від 15 березня 2011 року, виданого Зміївським районним судом Харківської області 15 березня 2011 року залишено без розгляду.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати ухвалу і направити справу для розгляду по суті до суду першої інстанції в іншому складі, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, оскільки суд безпідставно не узяв до уваги, що копію судового наказу у строки зазначені в ухвалі вона не отримувала, а хто розписався за неї в розписках про отримання наказу їй невідомо.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, та вимог, заявлених в суді першої інстанції, судова колегія вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_1 задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 307, ст. 308 Цивільного процесуального кодексу України, за наслідками розгляду скарги на ухвалу суду першої інстанції апеляційний суд має право: постановити ухвалу про відхилення апеляційної скарги і залишення ухвали без змін.

Апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Відповідно до ч. 3 ст. 10, ч. 2 ст. 11, ст. 58, ст. 59, ст. 69, ч. 1 ст. 70, ст. 72, ст. 73, ч. 1, 2 ст. 76, ст. 104, ст. 106 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи (за винятком тих осіб, які не мають цивільної процесуальної дієздатності), в інтересах яких заявлено вимоги.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок.

Строк, обчислюваний роками, закінчується у відповідні місяць і число останнього року строку.

Право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, якщо суд за клопотанням особи, що їх подала, не знайде підстав для поновлення або продовження строку.

Суд поновлює або продовжує строк, встановлений відповідно законом або судом, за клопотанням сторони або іншої особи у разі його пропущення з поважних причин. Питання про поновлення чи продовження пропущеного строку вирішує суд, у якому належало вчинити процесуальну дію або до якого потрібно було подати документ чи доказ. Про місце і час розгляду цього питання повідомляються особи, які беруть участь у справі. Присутність цих осіб не є обов'язковою. Одночасно з клопотанням про поновлення чи продовження строку належить вчинити ту дію або подати той документ чи доказ, стосовно якого заявлено клопотання. З питань, зазначених у цій статті, судом постановляється ухвала.

Судові повістки, адресовані фізичним особам, вручаються їм під розписку, а юридичним особам - відповідній службовій особі, яка розписується про одержання повістки. Розписка про одержання судової повістки з поміткою про дату вручення в той самий день особами, які її вручали, повертається до суду.

Після видачі судового наказу суд не пізніше наступного дня надсилає його копію боржникові рекомендованим листом із повідомленням. Одночасно з копією судового наказу боржникові надсилається копія заяви стягувача з копіями доданих до неї документів. Копія судового наказу разом з додатками надсилаються фізичній особі - боржнику на адресу, зазначену в документах, передбачених частиною шостою статті 100 цього Кодексу, а боржнику - юридичній особі чи фізичній особі - підприємцю, - за адресою місцезнаходження (місця проживання), зазначеній в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців. Днем отримання боржником копії судового наказу є дата, зазначена у поштовому повідомленні про вручення. У разі якщо боржник відмовляється від отримання копії судового наказу або відсутній за вказаною адресою, днем отримання боржником копії судового наказу є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову боржника отримати копію судового наказу чи відмітки про відсутність боржника за вказаною адресою.

У разі ненадходження від боржника заяви про скасування судового наказу протягом трьох днів після закінчення строку на її подання судовий наказ набирає законної сили і суд видає його стягувачеві для пред'явлення до виконання. Якщо суд за результатами розгляду заяви про скасування судового наказу прийняв ухвалу про залишення такої заяви без задоволення або змінив судовий наказ, то судовий наказ чи змінений судовий наказ набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судовий наказ чи змінений судовий наказ, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Відповідно до п. 19, п. 20 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 14 від 23.12.2011 року «Про практику розгляду судами заяв в порядку наказного провадження», заява про скасування судового наказу за формою і змістом має відповідає вимогам статті 105 ЦПК ( 1618-15 ) та має бути подана протягом десяти днів із дня отримання надісланих боржникові документів, визначених статтею 104 ЦПК ( 1618-15 ). Така заява може бути подана як боржником чи його представником, так і органами та особами, яким у випадках, встановлених законом, надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб (частина перша статті 45, частина друга статті 105 ЦПК) ( 1618-15 ), із зазначенням підстав для такого звернення до суду в інтересах боржника.

Заява про скасування судового наказу, подана після закінчення встановленого законом строку, залишається без розгляду, якщо суд за заявою особи, яка її подала, не знайде підстав для поновлення строку подання цієї заяви (частина друга статті 105-1 ЦПК) ( 1618-15 ). Така заява розглядається судом у судовому засіданні в порядку, визначеному статтею 73 ЦПК ( 1618-15 ).

Відповідно до Рішення Європейського суду з прав людини у справі «Бочаров проти України» (остаточне рішення від 17 червня 2011 року) суд при оцінці доказів керується критеріями доведення «поза розумним сумнівом». Проте таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростованих презумпцій щодо фактів.

Залишаючи заяву представника ОСОБА_1 - ОСОБА_3 про скасування судового наказу без розгляду суд першої інстанції виходив з того, що вказана заява подана з пропуском встановлених ч. 1 ст. 105 Цивільного процесуального кодексу України строку.

Такий висновок є обґрунтованим, оскільки суд дійшов його на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин справи, та наявних в ній доказів, яким дана відповідна оцінка. Правильно встановивши юридичну природу виниклих правовідносин, суд застосував закон, який їх регулює.

Посилання ОСОБА_1 на те, що вона не отримувала копії наказу не може бути прийнято до уваги, оскільки згідно поштового повідомлення про вручення (а.с. 17) ОСОБА_1 отримала копію судового наказу за місцем проживання і вказане поштове повідомлення складене особою, яка відповідно до своїх посадових обов'язків зобов'язана вручати відправлені документи.

Доказів про недостовірність цього повідомлення згідно ч. 1, 2 ст. 59 цивільного процесуального кодексу України, ОСОБА_1 та її представником не надано, не містять таких доказів і матеріали справи.

Зазначені обставини свідчать про те, що судом першої інстанції оцінку доказів зроблено з дотриманням правил, встановлених ст. 212 Цивільного процесуального кодексу України і повністю встановлено всі обставини справи.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що ухвала постановлена судом з дотриманням норм процесуального права, а тому підстави для її скасування та задоволення апеляційної скарги відсутні.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 312-315, 317, 319 Цивільного процесуального кодексу України, колегія суддів, -

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - відхилити.

Ухвалу судді Зміївського районного суду Харківської області від 24 грудня 2014 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий -

Судді: -