Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.05.2015 сел. Оржиця

Оржицький районний суд Полтавської області в складі:

головуючого - судді Гришко О.Я.

при секретарі - Федорині А.А.

з участю прокурора - Стіхіна А.М.

позивача - ОСОБА_1

представника позивача - адвоката Верпети В.О.

представника третьої особи - Сокол С.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Оржиця Полтавської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4, треті особи: орган опіки і піклування Оржицької районної державної адміністрації, прокурор Оржицького району, про позбавлення батьківських прав,-

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_1 звернулася 06 травня 2015 року до Оржицького районного суду Полтавської області з позовом до ОСОБА_4, третя особа - орган опіки і піклування Оржицької районної державної адміністрації, про позбавлення батьківських прав.

З позовної заяви ОСОБА_1 вбачається, що позивач являється бабусею, а відповідач - матір'ю неповнолітньої ОСОБА_5. В свідоцтві про народження ОСОБА_5 запис про батька дитини вчинений згідно ч. 1 ст. 135 СК України.

Позивач зазначає, що відповідачка практично з самого народження доньки належно не піклувалася про її фізичний та духовний розвиток, не цікавиться підготовкою до самостійного життя, не виявляє інтересу до її проблем. Взагалі не підтримує стосунків з дитиною, не надає матеріальної допомоги на її утримання.

ОСОБА_1 вказує, що всі побутові та інші питання облаштування життя дитини, влаштування до дошкільного та шкільного навчальних закладів, її лікування тощо вона вирішує самостійно.

Посилаючись на те, що відповідачка свідомо нехтує своїми батьківськими обов'язками, ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_4 про позбавлення батьківських прав та просила позбавити її батьківських прав щодо ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1.

В судовому засіданні позивач позов підтримала, у своїх поясненнях посилалася на обставини, що викладені у позовній заяві, просила суд задовольнити позов.

Представник позивача адвокат Верпета В.О. просив суд задовольнити позовні вимоги позивача, зазначив, що для задоволення позову є всі передбачені законом підстави.

Прокурор підтримав позовні вимоги позивача, просив суд задовольнити позов, зазначив, що таке рішення буде відповідати інтересам малолітньої дитини.

Представник органу опіки та піклування Оржицької районної державної адміністрації Сокол С.І. вважає, що є підстави для задоволення позовних вимог позивача про позбавлення батьківських прав ОСОБА_4 щодо її неповнолітньої дитини ОСОБА_5, оскільки вона батьківських обов'язків по відношенню до доньки не виконує, не турбується і не піклується про неї, не займається її вихованням та утриманням.

Відповідач на розгляд справи не з'явилася, належним чином була повідомлена про день, час та місце розгляду справи, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення.

В матеріалах справи міститься заява ОСОБА_4, яка посвідчена приватним нотаріусом Оржицького районного нотаріального округу Черненко О.О. 21.04.2015 року, згідно якої, відповідачка не заперечує проти позбавлення її батьківських прав щодо її неповнолітньої дочки ОСОБА_5, наслідки позбавлення батьківських прав їй роз'яснені та зрозумілі. Також цією заявою вона повідомила, що в судовому засіданні вона присутня не буде та просить справу розглянути без її участі. Проти задоволення позовної заяви не заперечує (а.с. 28).

Згідно ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності передбачених законом підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Суд, заслухавши пояснення сторін, свідків та думку неповнолітньої ОСОБА_5, яка висловилась за позбавлення батьківських прав своєї матері щодо себе, вивчивши матеріали справи і давши їм належну оцінку, приходить до висновку, що позов ОСОБА_1 підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що матір'ю неповнолітньої ОСОБА_5, яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 є відповідачка ОСОБА_4 (а.с. 4). Запис про батька в свідоцтві про народження ОСОБА_5 вчинений згідно ч. 1 ст. 135 Сімейного кодексу України (а.с. 7).

З свідоцтва про народження відповідача ОСОБА_4 вбачається, що її матір'ю є ОСОБА_1, яка до укладення шлюбу мала прізвище «ОСОБА_1» (а.с.а.с 8-10), отже позивач являється бабусею неповнолітньої ОСОБА_5

Позивач ОСОБА_1 зареєстрована та проживає в АДРЕСА_1 і має наступний склад сім'ї: чоловік - ОСОБА_7, дочка - ОСОБА_4, яка за вищевказаною адресою зареєстрована, але фактично не проживає та онука - ОСОБА_5, яка з вересня 2014 року і по даний час навчається в спеціалізованій школі №6 м. Лубни, на вихідні приїжджає до бабусі - ОСОБА_1 (а.с. 25).

Пленум Верховного Суду України в п.п. 15, 16 постанови від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз'яснив, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують, та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов'язками.

Про те, що відповідачка не виконує свої батьківські обов'язки щодо доньки ОСОБА_5 свідчить довідка Новооржицького дошкільного навчального закладу, в якій вказано, що вихованням дівчини займалися дідусь з бабусею, платили кошти за харчування, відвідували батьківські збори (а.с. 12). Також, згідно довідки Новооржицької ЗОШ І-ІІІ ступенів ОСОБА_5 опікувалися дідусь ОСОБА_7 та бабуся ОСОБА_1 протягом дев'яти років навчання у школі, вони були постійними відвідувачами батьківських зборів, конференції, турбувалися про забезпечення онучки одягом та необхідним шкільним приладдям. За період навчання у школі мати дівчини не з'являлася жодного разу, дитина повністю виховувалася та проживала у сім'ї дідуся та бабусі (а.с. 13).

Згідно довідки Лубенської спеціалізованої школи І-ІІІ ступенів № 6 ОСОБА_5 навчається в 10-А класі, її мати - ОСОБА_4, у вихованні доньки участі не бере (а.с. 15).

З матеріалів справи вбачається, що відповідачка не займалася медичним доглядом дитини, не піклувалася про її лікування (а.с. 19, 20).

В судовому засіданні неповнолітня ОСОБА_5 вказала, що вона не сприймає відповідачку як матір, оскільки остання не приділяла їй материнської уваги, не цікавиться її життям. Всі питання облаштування її життя та навчання вирішувала бабуся.

Свідки ОСОБА_9 та ОСОБА_10 вказали, що ОСОБА_4 не піклується про свою дочку практично з самого її народження. Всі побутові та інші питання облаштування життя дитини вирішує бабуся та дідусь. ОСОБА_4 до дитини ставиться байдуже.

Представники органу опіки і піклування Оржицької РДА надали суду висновок про доцільність позбавлення ОСОБА_4 батьківських прав щодо її дитини ОСОБА_5

Згідно ч.1 ст. 3 Конвенції про права дитини від 27.02.1991 року, яка набула чинності в Україні 27.09.1991 року «в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини».

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» (зі змінами), кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Статтею 164 Сімейного кодексу України встановлено, що батьки можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо буде встановлено, що вони ухиляються від своїх обов'язків по вихованню дітей.

Як встановлено в судовому засіданні, відповідач ухиляється та фактично самоусунулася від виконання своїх батьківських обов'язків відносно дочки ОСОБА_5 Вона не спілкується з дочкою, не виявляє інтересу до її життя, не надає матеріальної допомоги на її утримання. Відповідач не займається вихованням дитини, не проявляє до неї батьківської уваги та турботи.

Проаналізувавши встановлені судом обставини, суд приходить до висновку про наявність підстав для позбавлення ОСОБА_4 батьківських прав.

За таких обставин, суд вважає позовні вимоги ОСОБА_1 є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 164, 165, 166 Сімейного кодексу України, ст.ст. 3, 10, 11, 60, 174, 212-215 ЦПК України, ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства»,ч.1 ст. 3 Конвенції про права дитини від 27.02.1991 року, п.п. 15, 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», суд, -

в и р і ш и в:

1. Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_4, треті особи: орган опіки і піклування Оржицької районної державної адміністрації, прокурор Оржицького району, про позбавлення батьківських правзадовольнити.

2. Позбавити ОСОБА_4 батьківських прав щодо ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1.

3. Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави судовий збір в сумі 243 (двісті сорок три) гривні 60 копійок.

Апеляційна скарга до апеляційного суду Полтавської області подається протягом десяти днів після проголошення рішення. Особи, які брали участь в справі, але не були присутні у судовому засіданні під час розгляду справи, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: