Справа № 308/2082/15-ц
У Х В А Л А

Іменем України

12 червня 2015 року м. Ужгород

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Закарпатської області в складі:

судді-доповідача ОСОБА_1,

суддів Боднар О.В., Кеміня М.П.

при секретарі: Маринець Д.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ПАТ «Універсал Банк» на ухвалу Ужгородського міськрайонного суду від 30 квітня 2015 року по справі за позовом ПАТ «Універсал Банк» до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ТзОВ «Інформ-Центр» про стягнення заборгованості,

в с т а н о в и л а :

ПАТ «Універсал Банк» звернувся до Ужгородського міськрайонного суду з позовною заявою у якій просив суд стягнути солідарно з ОСОБА_2В, та ТзОВ «Інформ-Центр» заборгованість по кредитному договору в розмірі 180 726,96 доларів США, а також звернути стягнення на предмет іпотеки обєкт незавершеного будівництва торговий комплекс-бар «Регіна», що належить ОСОБА_3 в межах суми заборгованості.

Заочним рішенням Ужгородського міськрайонного суду від 07.04.2015 року позов ПАТ «Універсал Банк» задоволено частково. Стягнуто солідарно з ОСОБА_2В, та ТзОВ «Інформ-Центр» заборгованість по кредитному договору в розмірі 4 210 938,17 грн., а також звернути стягнення на предмет іпотеки обєкт незавершеного будівництва торговий комплекс-бар «Регіна», що належить ОСОБА_3 в межах вказаної суми.

ПАТ «Універсал Банк» подав до суду першої інстанції заяву щодо ухвалення додаткового рішення на підставі п.п.1, 2 ч.1 ст. 220 ЦПК України.

Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду від 30.04.2015 року у задоволенні даної заяви відмовлено.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою, ПАТ «Універсал Банк» подав на неї апеляційну скаргу в якій просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та постановити додаткове рішення. В обґрунтування заяви посилається на те, що банк просив стягнути борг в іноземній валюті, а судом вирішено стягнути заборгованість у гривневому еквіваленті, що не узгоджується з п.12 Постанови Пленуму ВССУ №5 від 30.03.2012 року.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши підстави апеляційної скарги, вважає що вона не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Перелік обставин, які можуть бути підставою для ухвалення додаткового рішення міститься в ч.1 ст. 220 ЦПК України.

Згідно п.п.1, 2 ч.1 ст. 220 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної суми грошових коштів, які підлягають стягненню, майно, яке підлягає передачі, або які дії треба виконати.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо відсутності підстав для ухвалення додаткового рішення, оскільки судом вирішено всі позовні вимоги банку (солідарне стягнення заборгованості з боржника та поручителя; звернення стягнення на предмет іпотеки) і в рішенні чітко вказана сума грошових коштів, яка підлягає стягненню (в гривневому еквіваленті).

При цьому колегія суддів вважає помилковим посилання заявника на п.12 Постанови Пленуму ВССУ №5 від 30.03.2012 року, оскільки дане розяснення Пленуму ВССУ має лише рекомендаційний характер.

Натомість після прийняття вищевказаної Постанови Пленумом ВССУ, 02.07.2014 року Верховним Судом України прийнято Постанову № 6-79цс14 в якій зроблено висновок, що незалежно від валюти боргу (тобто грошової одиниці, в якій визначена сума зобовязання) валютою платежу, тобто засобом погашення грошового зобовязання і його виконання є національна валюта України гривня. Відповідно, у національній валюті України підлягають обчисленню і стягненню і інші складові грошового зобовязання (пеня, штраф, неустойка, проценти) та виплати, передбачені ст. 625 ЦК України.

Таким чином зважаючи на рекомендаційний характер Постанов Пленуму суду касаційної інстанції та обовязковість висновків Верховного Суду України, колегія суддів вважає, що п.12 Постанови Пленуму ВССУ №5 від 30.03.2012 року не може бути застосований.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів приходить до висновку, що ухвала суду першої інстанції постановлена з додержанням вимог закону, що відповідно до п.1 ч.1 ст. 312 ЦПК України, є підставою для відхилення апеляційної скарги.

Керуючись 307, 312, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ПАТ «Універсал Банк» відхилити.

Ухвалу Ужгородського міськрайонного суду від 30 квітня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач

Судді