Номер провадження 2/243/3117/2015
Номер справи 243/5745/15-ц
«26» червня 2015 року Словянський міськрайонний суд Донецької області в складі:
головуючого - судді Хаустової Т.А.,
при секретарі - Нікіфорової В.В.,
розглянув у відкритому судовому засіданні у залі №19 Словянського міськрайонного суду Донецької області цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-
ОСОБА_1 звернулася до Словянського міськрайонного суду Донецької області з позовною заявою до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що з відповідачем вона перебуває в зареєстрованому шлюбі з 04 березня 2005 року. Шлюб було зареєстровано 04 березня 2005 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Київського районного управління юстиції м. Донецьк за актовим записом № 106. Від даного шлюбу вони не мають дітей.
Однак подальше сімейне життя з відповідачем не склалось через те, що сімейні відносини припинилися з травня 2015 року. Причиною припинення їх сімейних відносин посприяло зловживання відповідачем спиртними напоями. Це є основною причиною їхніх розбіжностей, які приводили до постійних скандалів у сімї. Матеріальної допомоги сімї відповідач не надає. Під час сварок ображав її постійно, принижував її людське достоїнство. ЇЇ просьби про зміну відносин і поведінку в сімї відповідач ігнорував. В них склалися неприязні відносини. Наслідку відповідач пішов із сімї. Втратили почуття любові, поваги один до одного. Примирення неможливе. Відновлення колишніх відносин не доцільно. Їй було відомо, що в нього нова сімя. І також народилася дитина. Сімя розпалася остаточно. Шлюб слід розірвати. Спору про майно не мають. В добровільному порядку розірвати шлюб в органах РАЦС відповідач не бажає.
Просить суд шлюб між нею, ОСОБА_1 та ОСОБА_2, що був зареєстрований 04 березня 2005 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Київського районного управління юстиції м. Донецьк за актовим записом № 106 - розірвати.
ОСОБА_1 в судове засідання не зявилася, хоча належним чином була повідомлена про дату, час та місце проведення судового засідання. Разом з позовною заявою надала до суду Заяву про розгляд справи за її відсутності і просила направити процесуальні документи на адресу: Донецька область, м. Маріуполь, вул. Торгова, буд. № 140 на фамілію ОСОБА_3 (а.с. 5).
Відповідач ОСОБА_2, повідомлена у встановленому порядку (належним чином) про час і місце судового розгляду справи до судового засідання не зявився.
У відповідності до ч.5 ст. 74 ЦПК України « У разі ненадання особами, які беруть участь у справі, інформації щодо їх адреси, судова повістка надсилається:
-юридичним особам та фізичним особам - підприємцям за адресою місцезнаходження ( місця проживання), що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб- підприємців;
-фізичним особам, які не мають статусу підприємців за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку».
Відповідно до ст. 77 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов»язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання ( перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи.
Сторони та інші особи, які беруть участь у справі зобов»язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, не з»явилися в судове засідання без поважних причин.
Відповідач повідомлений у встановленому порядку ( належним чином) про час і місце судового розгляду справи не використав наданого законом права на участь у судовому засіданні, тому суд, враховуючи згоду позивача ( представника позивача), вважає можливим відповідно до правил ч.1 ст. 224 ЦПК України вирішити справу на підставі наявних у ній доказів та ухвалити заочне рішення.
Відповідач ОСОБА_2 своєчасно і належним чином повідомлений про час і місце судового розгляду справи, в судове засідання не зявився, від нього не надійшло повідомлення про причини неявки, не використав наданого законом права на участь у судовому засіданні, тому суд, враховуючи згоду позивача (представника позивача), відповідно до положень частини першої статті 224 ЦПК України вважає можливим провести заочний розгляд справи, вирішити справу за наявними в матеріалах доказами та ухвалити заочне рішення.
Суд, розглянувши подані сторонами документи та матеріали, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу підлягають задоволенню з огляду на їх законність та обгрунтованість.
Судом встановлено, що сторони уклали шлюб 04 березня 2005 року, який зареєстровано Відділом реєстрації актів цивільного стану Київського районного управління юстиції м. Донецька за актовим записом № 106 (а.с.4).
Від шлюбу сторони не мають дітей.
В теперішній час шлюбні стосунки сторони не підтримують, спільне господарство ними не ведеться. Тобто, зараз кожний живе своїм окремим особистим життям, ніяким чином не переймаючись проблемами іншого. І таке спільне життя стало для сторін неприйнятним і неможливим.
Таким чином їх сімя фактично розпалась, шлюб існує тільки формально і зберегти його неможливо. Надання часу для примирення ОСОБА_1 вважає недоцільним, так як відповідач не заперечує проти розірвання шлюбу.
В Постанові Пленуму Верховного суду України № 11 від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» зазначається, що при розгляді справ, які виникають у звязку з укладенням, припиненням шлюбу, а також з інших сімейних відносин, необхідно виходити з положень Конституції України, норм Сімейного кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Закону України «Про міжнародне приватне право» від 23 червня 2005 року, а також інших нормативно правових актів, що регулюють сімейні відносини.
Згідно ч. 1 ст. 3 Сімейного кодексу України, сімя є первинним та основним осередком суспільства.
Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім'ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання.
Згідно ст. 56 Сімейного кодексу України, кожна особа має право припинити свої шлюбні відносини.
Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим.
Проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей.
Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.
Згідно ч. 1 ст. 113 Сімейного Кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.
Позивач ОСОБА_1 просить суд залишити прізвище, отримане у шлюбі і бажає надалі іменуватися прізвищем «Судейко».
Таким чином у суду є усі підстави для задоволення позовних вимог та розірвання шлюбу між сторонами, так як подальше спільне життя подружжя та збереження сімї неможливе.
На підставі викладеного, керуючись Конституцією України, Постановою Пленуму Верховного суду України № 11 від 21 грудня 2007 року, ст.ст. 5-8, 10-15, 74, 77, 82, 88, 107, 130, 174, 208-209, 212-215, 218, ЦПК України, ст.ст. 3, 24, 56, 110, 112, 113 Сімейного Кодексу України, суд, -
Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задовольнити.
Шлюб, зареєстрований 04 березня 2005 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Київського районного управління юстиції м. Донецька за актовим записом № 106, між ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 та СУДЕЙКО ( дошлюбне прізвище «Автушкова») ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 розірвати.
Після розірвання шлюбу ОСОБА_1 залишити прізвище «Судейко».
Заочне рішення суду може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача про перегляд заочного рішення, яка може бути подана до суду протягом десяти днів з дня отримання його копії
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Рішення постановлено та підписано в нарадчій кімнаті в одному екземплярі.

Головуючий:

суддя Словянського

міськрайонного суду ОСОБА_5