03 липня 2015 року м.Добропілля
Добропільський міськрайонний суд Донецької області у складі:
головуючого судді Здоровиці О.В.,
при секретарі Сисенко Ю.В.
розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду м.Добропілля заочно цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором,-
Від представника позивача ОСОБА_2 надійшла заява, в якій він просив розглянути справу без його участі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі і просив їх задовольнити, а також стягнути судові, в тому числі і витрати, пов»язані з розглядом справи у зв»язку з опублікуванням оголошення про виклик відповідача у пресі в розмірі 630,00 грн.. З заяви вбачається, що представник позивача не заперечував проти винесення заочного рішення по справі.
Суд вважав за можливе розглянути справу у відсутності представника позивача, що відповідає вимогам ст. 169 ЦПК України.
Відповідач в судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи належним чином був повідомлений, шляхом опублікування оголошення про виклик відповідача в газеті «Урядовий кур»єр» від 20 червня 2015 року.
Відповідно до ч.1 ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
У звязку з викладеним, враховуючи заяву представника позивача, який не заперечував проти розгляду справи у відсутність відповідача, суд вважає можливим розглянути справу у відсутність відповідача по матеріалам, які є в наявності в справі і постановити заочне рішення, направивши за місцем мешкання відповідача копію рішення суду для відома.
Дослідивши матеріали справи судом встановлено наступне.
31.03.2008 року між ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» та відповідачем був укладений кредитний договір № DN81AR70260404.
Відповідно до п.17.1.9, 17.8 кредитно-заставного договору відповідач зобов»язався погашати заборгованість шляхом сплати щомісячних платежів в сумі 1469,40 грн. до складу яких входять платежі за винагородою, процентами та кредитом з 24 по 28 число кожного місяця.
Позивачем були виконані умови кредитного договору.
Відповідальність за порушення позичальником зобов»язань за кредитним договором, передбачена п.14.1- 14.3, 14.5-14.9 договору.
Згідно ст.629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами.
В силу ст.526 ЦК України, відповідач зобов'язаний виконувати зобов'язання належним чином відповідно до умов Договору та вимог ЦК України.
Відповідно до ст.525 ЦК України, одностороння відмова відповідача від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається.
У відповідності до ст.610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання.
Згідно зі ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не виконав зобов'язання у строк, встановлений договором або законом.
Статтею 1054 ЦК України передбачено, що позичальник зобов'язаний повернути кредит та сплатити відсотки на умовах встановлених договором.
На підставі ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором.
Відповідно до ч. 1 ст. 624 ЦК України, якщо за порушення зобов'язання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню у повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків.
Відповідач взятих на себе зобов»язань за кредитним договором не виконав.
Вказана заборгованість підтверджується розрахунком заборгованості за договором, що міститься в матеріалах справи.
Відповідно до вимог ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, при цьому доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Згідно з вимогами ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних або юридичних осіб, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.
Проаналізувавши зібрані та дослідженні по справі докази, суд прийшов до висновку, що вимоги позивача є обґрунтованими та підлягають задоволенню частково виходячи з наступного.
Так, відповідно до ч.3 ст. 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.
Суд звертає увагу на те, що з розрахунку заборгованості вбачається, що відповідач неналежним чином не виконував свої обов»язки і банк не дивлячись на це, не в достатній мірі вживав заходів щодо зменшення розміру збитків, завданих порушенням зобов'язання, чим на думку суду фактично сприяв збільшенню розміру цих збитків.
Судом також звертається увага на те, що позивачем не надано суду належних доказів спричинення значних збитків для банківської установи у зв'язку з невиконанням відповідачем обов'язків за кредитним договором.
Виходячи з наведеного суд приходить до висновку, що в іншій частині позовних вимог Публічному акціонерному товариству Комерційний банк «Приватбанк» необхідно відмовити.
Вирішуючи питання про розподіл судових витрат суд виходить з наступного.
Згідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.
Згідно п.36 постанови Пленуму ВССУ № 10 від 17.10.2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» вбачається, що вимога пропорційності присудження судових витрат при частковому задоволенні позову (частина перша статті 88 ЦПК) застосовується незалежно від того, за якою ставкою сплачено судовий збір, (наприклад, його сплачено за мінімальною ставкою, визначеною Законом № 3674-VI).
Пункт 39 вишевказаної постанови Пленуму ВССУ передбачає, що у разі якщо суд на підставі частини третьої статті 551 ЦК зменшує розмір неустойки, витрати позивача, пов'язані зі сплатою судового збору, відшкодовуються за рахунок відповідача у сумі, сплаченій позивачем за позовною вимогою, яка підлягала б задоволенню, якби зазначений розмір судом не було зменшено.
Враховуючи вищевказані положення ЦПК України, а також роз»яснення постанови Пленуму ВССУ № 10 від 17.10.2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», суд вважає, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 1441,68 гривень.
Крім цього з відповідача на користь позивача слід стягнути витрати, пов»язані з розглядом справи у зв»язку з публікацією в пресі оголошення про виклик відповідача в розмірі 630,00 грн., що також підтверджується матеріалами справи.
Керуючись ст.ст.526, 1049, 1050, 1054 ЦК України, ст.ст.212 - 215, 218, 224 ЦПК України, суд, -
Позовні вимоги Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором - задовольнити частково.
2,74 грн - заборгованість зі сплати процентів за користування кредитом;
250,00 грн. штраф (фіксована частина),
6853,25 грн.- штраф (процентна складова).
В решті позовних вимог відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Рішення може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку до Апеляційного суду Донецької області через Добропільський міськрайонний суд Донецької області протягом 10 днів з дня проголошення рішення.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Копію заочного рішення, не пізніше трьох днів з дня його проголошення, направити відповідачу рекомендованим листом із повідомленням для відома.
Вступна та резолютивна частини рішення проголошені 03 липня 2015 року. З повним текстом рішення сторони можуть бути ознайомлені 10 липня 2015 року.
Надруковано в нарадчій кімнаті у одному примірнику.
Суддя О.В. Здоровиця