Номер провадження: 22-ц/785/7309/15
Головуючий у першій інстанції Кириченко П. Л.
Доповідач Сегеда С. М.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.09.2015 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого Сегеди С.М.,

суддів: Виноградової Л.Є.,

Кононенко Н.А.,

за участю секретаря Феленко В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_3 на рішення Овідіопольського районного суду Одеської області від 20 липня 2015 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності, про визнання права власності, про виділ у натурі земельної ділянки та зняття з реєстрації,

встановила:

12 березня 2014 року представник позивача звернулась до суду із зазначеним позовом, неодноразово уточнюючи його, мотивувала свої вимоги тим, що вона ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 є спадкоємцем по заповіту на майно своєї матері ОСОБА_5, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_5.

Нерухоме майно, яке належить позивачці ОСОБА_4, складається з:

- 1/3 частини житлового будинку з господарськими спорудами та будівлями, розташований за адресою: АДРЕСА_1, який складається в цілому з житлового будинку, який позначений на плані під літ. «А»; загальною площею 41,4 кв.м., у тому числі житловою площею - 28,1 кв.м., з надвірними спорудами: літ. «Б» - кладова; літ. «В» - літня кухня; споруди -1-4, І, що підтверджується Свідоцтвом про право на спадщину від 14.03.2013 року;

- 3/4 частини земельної ділянки площею 0,2500 га, цільове призначення для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, розташованої за адресою: АДРЕСА_1, що підтверджується Свідоцтвом про право на спадщину від 09.07.2013 року;

- 1/3 частина житлового будинку з господарськими спорудами та будівлями, розташованого за адресою: АДРЕСА_2, який складається із 1/2 частини житлового будинку з господарчими будівлями та спорудами, який позначений на плані під літ. «А», загальною площею 139,0 кв.м., у тому числі житловою площею 70,5 кв.м., з надвірними спорудами: літ. «а» - прибудова; літ. «а (1)» - веранда, літ. «Б»- гараж; літ. «В» - гараж; літ. «Г» - сарай, споруди № 1-4,І, що підтверджується Свідоцтвом про право на спадщину від 26.03.2013 року, розташованого на земельній ділянці площею 0,186 га., що знаходиться у фактичному користуванні;

- земельна ділянка площею 0,2500 га., цільове призначення для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, розташована за адресою: АДРЕСА_2, яка знаходиться у фактичному користуванні.

Нерухоме майно, яке належить відповідачці ОСОБА_3, складається з:

- 1/4 частини житлового будинку з господарськими спорудами та будівлями, розташованого за адресою: АДРЕСА_1, який складається в цілому з житлового будинку, який позначений на плані під літ. «А»; загальною площею 41,4 кв.м., у тому числі житловою площею - 28,1 кв.м., з надвірними спорудами: літ. «Б» - кладова; літ. «В» - літня кухня; споруди -1-4, І, що підтверджується Свідоцтвом про право на спадщину від 14.03.2013 року;

- 1/4 частини земельної ділянки, цільове призначення для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, розташованої за адресою: АДРЕСА_1, що підтверджується Свідоцтвом про право на спадщину від 09.07.2013 року;

- 1/8 частини житлового будинку з господарськими спорудами та будівлями, розташованого за адресою: АДРЕСА_2, який складається із 1/2 частини житлового будинку з господарчими будівлями та спорудами, який позначений на плані під літ. «А», загальною площею 139,0 кв.м., у тому числі житловою площею 70,5 кв.м., з надвірними спорудами: літ. «а» - прибудова; літ. «а (1)» - веранда, літ. «Б»- гараж; літ. «В» - гараж; літ. «Г» - сарай, споруди № 1-4,І, що підтверджується Свідоцтвом про право на спадщину від 26.03.2013 року, розташованого на земельній ділянці площею 0,186 га., що знаходиться у фактичному користуванні.

Посилаючись на те, що оскільки позивач ОСОБА_4 та відповідачка ОСОБА_3 є співвласниками вищевказаного нерухомого майна, та між сторонами виник спір щодо спільної часткової власності, позивач просила її вимоги задовольнити та:

- припинити право власності ОСОБА_3 на 1/8 частину житлового будинку з господарчими будівлями та спорудами, що є спільним майном співвласників, розташованоого за адресою: АДРЕСА_2;

- припинити право власності ОСОБА_3 на 1/4 частку житлового будинку з господарчими будівлями та спорудами, що є спільним майном співвласників, розташованого за адресою: АДРЕСА_1;

- припинити право власності ОСОБА_3 на 1/4 частку земельної ділянки, що є спільним майном співвласників, розташованої за адресою: АДРЕСА_1;

- визнати за ОСОБА_4 право власності на 1/8 частину житлового будинку з господарчими будівлями та спорудами, розташовану за адресою: АДРЕСА_2;

- визнати за ОСОБА_4 право власності на 1/4 частку житлового будинку з господарчими будівлями та спорудами, розташовану за адресою: АДРЕСА_1;

- визнати за ОСОБА_4 право власності на 1/4 частину земельної ділянки, розташованої за адресою: АДРЕСА_1;

- виділити у власність ОСОБА_3 земельну ділянку площею 0,0625 га., розташовану за адресою: АДРЕСА_3 у рахунок компенсації за неможливість виділити у натурі її 1/4 частину у домоволодінні, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1;

- визнати за ОСОБА_4 право власності на земельну ділянку площею, 0,1629 га., розташовану за адресою: АДРЕСА_3;

- дозволити ОСОБА_4 перерахувати на депозитний рахунок суму грошової компенсації за неподільну у натурі 1/8 частину житлового будинку з господарчими будівлями та спорудами, розташованого за адресою: АДРЕСА_2;

- стягнути з ОСОБА_3 судові витрати у сумі 1300 грн. та витрати за проведення судової будівельно-технічної експертизи в сумі 2150 грн.;

- зобов'язати Овідіопольську РС ГУДМС України в Одеській області зняти з реєстрації ОСОБА_3, 1956 року народження, яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2.

Представник відповідачки позовну заяву позивачки не визнав та заперечував проти її задоволення.

Рішенням Овідіопольського районного суду Одеської області від 20 липня 2015 року позовну заяву ОСОБА_4 було задоволено частково та було вирішено поділити спірне майно згідно першого варіанту висновку експерта від 02.12.2014 року (Додаток № 6).

Було також стягнуто із ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 грошову компенсацію в розмірі 25 120 грн.

Судові витрати у розмірі 3 368,44 грн. були стягнуті з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 ставить питання про скасування зазначеного судового рішення, із ухваленням нового, яким повністю відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_4, посилаючись на те, що рішення суду було ухвалено із порушенням норм матеріального та процесуального права.

Перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваного судового рішення, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги, заперечень проти неї, колегія суддів дійшла висновку про необхідність задоволення апеляційної скарги, виходячи з наступних підстав.

Так, ухвалюючи оскаржуване судове рішення, суд першої інстанції виходив із того, що відповідно до ст. 364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим, співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою.

При цьому, суд виходив із того, що відповідачка ОСОБА_3 на час ухвалення оскаржуваного рішення була співвласником нерухомого майна, перелік якого вказаний вище.

Разом з тим, суд у судовому рішенні зазначив, що в ході судового розгляду справи було з'ясовано, що відповідачка ОСОБА_3 здійснила відчуження нерухомого майна, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1, шляхом укладання договору дарування, але дані правовідносини на думку суду не стосуються даного спору, який розглядався в цьому провадженні та підлягають судовому захисту в іншому порядку.

Однак, з таким висновком суду першої інстанції категорично не погоджується колегія суддів, з огляду на наступні обставини.

Як вбачається із нотаріально посвідченого договору дарування земельної ділянки, 17 березня 2015 року відповідач ОСОБА_3 подарувала 1/4 частку земельної ділянки площею 0?2500 га надану для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), що розташована за адресою: АДРЕСА_1, на ім'я малолітнього ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_4, від імені якого діяла його мама ОСОБА_7 (а.с.246-250).

Крім того, згідно нотаріально посвідченого договору дарування, укладеного в той же день, тобто 17 березня 2015 року, відповідач ОСОБА_3 подарувала 1/4 частку житлового будинку з господарчими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: Одеська область, Овідіопольський район, с. Роксолани, вулиця Карла Маркса, будинок 4, на ім'я малолітнього ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_4, від імені якого діяла його мама ОСОБА_7 (а.с.251-254).

Таким чином, на час ухвалення оскаржуваного судового рішення, відповідач ОСОБА_3 вже не була співвласником майна, розподіл якого здійснив суд, в порядку, передбаченому ст. 364 ЦПК України, тобто була неналежним відповідачем у справі.

Однак, будучи обізнаним про зазначені обставини, що вбачається із мотивувальної частини рішення, суд першої інстанції не виконав вимоги ст.ст. 10, 11 ЦПК України, щодо змагальності та диспозитивності судового процесу, та в порушення ч. 1 ст. 33 ЦПК України не залучив співвласника спірного нерухомого майна, яким є неповнолітній ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_4, в особі його законного представника, до участі у справі в якості співвідповідача.

Таким чином, суд вирішив питання про права та обов'язки особи, яка на час ухвалення судового рішення вже не була співвласником спірного нерухомого майна, в той час як законний співвласник нерухомого майна не був залучений до участі у справі, що є недопустимим і таким, що свідчить про незаконність ухваленого судового рішення.

Згідно ч.ч. 1,2,3 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Колегія суддів зазначає, що заявник апеляційної скарги надав суду достатні, належні і допустимі докази існування обставин, на які він посилається як на підставу доводів апеляційної скарги.

У відповідності до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку про те, що оскаржуване судове рішення зазначеним вимогам не відповідає, доводи апеляційної скарги його повністю спростовують, рішення ухвалено у порушення вимог матеріального і процесуального права, у зв'язку з чим апеляційну скаргу слід задовольнити, оскаржуване рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог ОСОБА_8 до ОСОБА_3 відмовити у повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 303, 304, п.2 ч.1 ст. 307, п. 4 ч. 1 ст. 309, ст.ст. 313, 314, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів

вирішила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Рішення Овідіопольського районного суду Одеської області від 20 липня 2015 року скасувати.

Ухвалити у справі нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог ОСОБА_8 до ОСОБА_3 відмовити у повному обсязі.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення, однак може бути оскаржене шляхом подачі касаційної скарги протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Судді апеляційного суду Одеської області: С.М. Сегеда

Л.Є. Виноградова

Н.А. Кононенко