АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
Справа № 686/3878/15-ц
Провадження № 22-ц/792/1225/15
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 червня 2015 року м. Хмельницький

Колегія суддів

судової палати у цивільних справах

Апеляційного суду Хмельницької області

у складі:

ОСОБА_1 (головуючий)

ОСОБА_2, ОСОБА_3

при секретарі Шевчук Ю.Г.

з участю: ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, прокурора Лапко О.В., Плющ Л.П.

розглянула у відкритому судовому засіданні за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Хмельницького міськрайонного суду від 6 травня 2015 року цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_6, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору виконком Хмельницької міської ради як орган опіки та піклування в особі Служби у справах дітей Хмельницької міської ради, про позбавлення батьківських прав.

Заслухавши доповідь судді, пояснення осіб, які беруть участь у справі, ознайомившись з доводами апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, колегія суддів

в с т а н о в и л а :

Звертаючись в суд з позовом ОСОБА_4 зазначала, що з 2001 р. по 21.03.2009 р. вона знаходилася в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_6, який є батьком народженої 23.11.2001 року у цьому шлюбі дочки - ОСОБА_5.

Відповідач ОСОБА_6 участі в утриманні дитини не приймав, проживав окремо, уникав спілкування з дитиною. Рішенням суду шлюб між сторонами розірвано, з відповідача стягнуті аліменти на утримання дитини. Проте аліменти були сплачені тільки по жовтень 2009 року.

Враховуючи, що батько ОСОБА_6 ухиляється від виховання дитини, ОСОБА_4 просила суд позбавити відповідача батьківських прав відносно дочки ОСОБА_7.

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 6 травня 2015 року в задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_4 просить скасувати рішення суду першої інстанції і ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги і позбавити ОСОБА_6 батьківських прав.

На підтвердження незаконності рішення зазначається, що відповідач не приймав і не приймає участі у вихованні дитини, шостий рік не піклується про її матеріальне забезпечення. При цьому, суд зробив безпідставний висновок, що вона негативно впливала на дочку і перешкоджала батькові спілкуватися з дитиною, не врахував її, позивачки, дитини пояснень, не взяв до уваги висновок органу опіки та піклування.

Тому, враховуючи вимоги ст. ст. 150, 152, 155, п. 2 ч.1 ст. 164 СК України, суд мав усі підстави для позбавлення ОСОБА_6 батьківських прав.

В засіданні апеляційного суду ОСОБА_4 та її представник ОСОБА_8 апеляційну скаргу підтримали з викладених у ній мотивів.

Відповідач ОСОБА_6 апеляційну скаргу не визнав, рішення суду вважає законним і обґрунтованим.

Прокурор Лапко О.В. вважає, що підстав для задоволення апеляційної скарги немає, а рішення суду слід залишити без змін.

Представник органу опіки та піклування в судове засідання не зявився, про день, час та місце слухання справи повідомлений у встановленому законом порядку.

Колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних мотивів.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_4 та ОСОБА_6 є батьками неповнолітньої ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_1. Сторони перебували в шлюбі, який в 2009 році розірваний, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу від 21.03.2009 року.

18.06.2009 року позивачу був виданий виконавчий лист на стягнення аліментів з відповідача на утримання дочки в розмірі 250 грн. щомісячно до її повноліття, за вказаним виконавчим листом відповідач сплачував аліменти частково, внаслідок чого його заборгованість на 31.12.2014 року становила 15500 грн., ще 150 грн. сплачено у 2015 році.

Вказані обставини підтверджуються довідкою-розрахунком Першого МВ ДВС ХМРУЮ від 6.02.2015 року та квитанціями про сплату аліментів.

03.03.2009 року виконавчим комітетом Хмельницької міської ради як органом опіки та піклування за зверненням відповідача було прийнято рішення дозволити йому зустрічі з малолітньою дочкою ОСОБА_5, з 14.00 год. кожної пятниці до 20.00 год. суботи, половину канікул дитини. Відповідач намагався виконати зазначене рішення, однак позивач чинила йому перешкоди в цьому. Зокрема, коли відповідач прийшов побачитися з дитиною, ОСОБА_4 не впустила його в дім, мотивуючи небажанням дочки бачитися з ним.

З приводу вчинення ОСОБА_4 перешкод у зустрічах з дочкою, відповідач 8.09.2009 року звертався до правоохоронних органів, однак позитивного результату не отримав.

Вказані обставини підтверджуються висновком по заяві ОСОБА_6 Південно-Західного ВМ ХМВ УМВС України в Хмельницькій області від 18.09.2009 року (а.с. 30).

09.04.2015 року орган опіки і піклування надав висновок, що позбавлення відповідача батьківських прав щодо його малолітньої дочки є доцільним і відповідає інтересам дитини (а.с. 40).

Тому, враховуючи інтереси розвитку дитини, бажання батька налагодити стосунки з дитиною, погасити заборгованість по аліментах, а також те, що ставлення до батька погіршилося саме у звязку з тривалим конфліктом між батьками, а не внаслідок ухилення батька від виховання дитини, суд першої інстанції прийшов до правильного висновку про відсутність підстав для позбавлення ОСОБА_6 батьківських прав, і обґрунтовано відмовив у задоволенні позову ОСОБА_4

Норми матеріального права застосовані судом правильно, порушень процесуального закону, які б були підставою для скасування рішення, судом не допущено. Тому наявні підстави для відхилення апеляційної скарги на підставі ст. 308 ЦПК України.

На підтвердження незаконності рішення в апеляційній скарзі зазначається, що відповідач не приймав і не приймає участі у вихованні дитини, шостий рік не піклується про її матеріальне забезпечення, але при цьому суд зробив безпідставний висновок, що вона негативно впливала на дочку і перешкоджала батькові спілкуватися з дитиною; не врахував її, позивачки, та дитини пояснень.

Але такі доводи не можуть бути підставою для скасування рішення суду.

Відповідно до п. 2 ч.1 ст. 164 СК України батько може бути позбавлений судом батьківських прав, якщо він ухиляється від виконання своїх обовязків по вихованню дитини.

Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька, так і для дитини. Тому позбавлення батьківських прав можливе лише тоді, коли змінити поведінку батьків неможливо, і лише при наявності вини в діях батьків.

Як встановлено судом, ОСОБА_6 звертався до органу опіки та піклування з приводу участі у вихованні дитини і рішенням цього органу від 03.03.2009 р. йому дозволено зустрічі з малолітньою дочкою ОСОБА_5, з 14.00 год. кожної пятниці до 20.00 год. суботи, половину канікул дитини. Проте вказане рішення не виконувалося, оскільки позивач чинила йому перешкоди в цьому.

Відповідач ОСОБА_6 під час розгляду справи в суді першої інстанції, в апеляційному суді стверджує, що буде вживати заходи для виправлення становища, що існує у відносинах з дитиною, категорично заперечує проти позбавлення його батьківських прав, стверджує, що сплатить заборгованість по аліментах.

З огляду на викладене, апеляційний суд вважає, що відсутні ті виключні обставини, які можуть слугувати для позбавлення ОСОБА_6 батьківських прав.

Посилання в скарзі на те, що суд не прийняв пояснень самої неповнолітньої ОСОБА_5, то колегія суддів зауважує, що пояснення дитини не відображають дійсних причин невиконання ОСОБА_6 своїх батьківських обовязків.

Щодо висновку органу опіки та піклування від 03.03.2009 р. про те, що позбавлення батьківських прав ОСОБА_6 є доцільним, і відповідає інтересам дитини, то з ним колегія суддів також погодитися не може.

Як видно з висновку, у ньому констатовано факт ухилення ОСОБА_6 від виконання батьківських обовязків по відношенню до дитини. Проте в чому проявляється доцільність позбавлення батьківських прав, та чим таке позбавлення буде відповідати інтересам дитини належним чином у висновку не відображено.

Інші підстави в межах доводів апеляційної скарги для скасування рішення суду відсутні.

Керуючись ст. ст. 307, 308, 313, 314, 317 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Хмельницького міськрайонного суду від 6 травня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий: підпис Судді: підписи

З оригіналом згідно: суддя апеляційного суду М.М. Пастощук

===============================================================

Головуючий у І інстанції Демінська А.А.

Доповідач - Пастощук М.М. Категорія № 52