Справа № 466/9376/14-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«18» червня 2015 року Шевченківський районний суд м. Львова

в складі : головуючого - судді Кавацюка В.І.

при секретарі Семків Х.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові

цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на малолітніх дітей,

у с т а н о в и в:

30 грудня 2014 року ОСОБА_1 звернулась в суд з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів у твердій грошовій сумі.

В обгрунтування своїх вимог зазначала про те, що 26 травня 2007 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем ОСОБА_2 та від подружнього життя вони мають двоє малолітніх дітей: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2.

У квітні 2013 року їх сімейні стосунки припинились та з вказаного часу діти проживають з нею і перебувають на її утриманні. В липні 2014 року вони домовились з відповідачем, що останній буде сплачувати аліменти на утримання дітей в сумі 1000,00 грн., з розрахунку по 500,00 грн. на кожну дитину. Вказане підтверджується повідомленнями про надходження поштових переказів, які додані до позовної заяви.

Однак, починаючи з листопада 2014 року, відповідач ОСОБА_2 аліментів не сплачує, а тому вона вирішила звернутись в суд.

Відповідач ОСОБА_2 є фізично здоровою людиною, зареєстрований фізичною особою підприємцем та інших дітей чи непрацездатних батьків на утриманні не має. Враховуючи викладені обставини, вона вважає, що відповідач, який має мінливий дохід, спроможний сплачувати аліменти на дітей у розмірі 3000,00 грн., з розрахунку по 1500,00 грн. на кожну дитину.

У відповідності до ст. 185 Сімейного кодексу України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобовязані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину у разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.

З огляду на такі факти просила постановити рішення про стягнення з відповідача ОСОБА_2 щомісячно на її користь аліменти на малолітніх дітей: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, в розмірі по 1500,00 грн. на кожну дитину, а також стягнути з відповідача на її користь половину суми витрат, понесених нею на утримання дітей в період з квітня 2013 року по грудень 2014 року в розмірі 4812, 42 грн.

В січні 2015 року та березні 2015 року позивач ОСОБА_1 подала заяви про збільшення позовних вимог, в яких, покликаючись на понесені нею після предявлення позову додаткові витрати на утримання дітей, просить також стягнути з відповідача половину суми таких витрат у розмірі 959,51грн. та 757,94 грн. відповідно.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала, покликаючись на обставини, які викладені в позовній заяві та заявах про збільшення позовних вимог.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні позов визнав частково, зіславшись на доводи, які викладені в долученому до справи письмовому запереченні.

Заслухавши пояснення сторін, зясувавши дійсні обставини справи, права та обовязки сторін, дослідивши зібрані у справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що позивач ОСОБА_1 і відповідач ОСОБА_2 зареєстрували між собою шлюб 26 травня 2007 року у міському відділі РАЦС Львівського міського управління юстиції та від подружнього життя вони мають двоє малолітніх дітей: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2. У квітні 2013 року сторони припинили подружні відносини, стали проживати окремо та з вказаного часу малолітні діти залишились проживати з матірю позивачем ОСОБА_1 В липні 2014 року позивач ОСОБА_1 домовилась з відповідачем ОСОБА_2 про те, що останній буде добровільно сплачувати аліменти на утримання дітей в сумі 1000,00 грн., з розрахунку по 500,00 грн. на кожну дитину, що підтверджується повідомленнями про надходження поштових переказів, які додані до позовної заяви. Однак відповідач ОСОБА_2 аліментів на малолітніх дітей з грудня 2014 року не сплачує.

Вказані обставини підтверджуються поясненнями сторін в судовому засіданні, долученими до справи копіями свідоцтва про укладення шлюбу, свідоцтв про народження дітей та ці обставини в судовому засіданні ніким з учасників процесу не оспорювались.

У відповідності до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати своїх дітей.

Згідно з положеннями ст.ст. 182, 184 цього Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст. 184 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст. 184 Сімейного кодексу України суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення.

В судовому засіданні встановлено, що відповідач ОСОБА_2 зареєстрований як фізична особа підприємець та займається виробництвом інших виробів з пластмас (згідно з КВЕД номер виду підприємницької діяльності 22.29). З долученої до справи копії податкової декларації платника єдиного податку фізичної особи підприємця за 2014 рік вбачається, що сума його доходу за звітний (податковий) період, що оподатковується за ставкою 5%, склав 79 719,16 грн. Враховуючи необхідність сплати єдиного податку, середньомісячний дохід відповідача ОСОБА_2 становить біля 6312 грн.

З пояснень відповідача ОСОБА_2 вбачається, що він страждає хворобою очей та у звязку з цим щомісячно витрачає на придбання очних лінз 500 грн. Крім цього, на його утриманні знаходиться непрацездатний батько ОСОБА_5, який є інвалідом 2 групи, та він, позивач, відповідно до рішення суду щомісячно сплачує на утримання позивачки ОСОБА_1 аліменти в розмірі 700 грн. За вирахуванням всіх витрат, які він змушений нести щомісячно, в нього залишається приблизно 500-700 грн., а тому сплачувати в користь ОСОБА_1 аліменти на дітей в розмірі по 1500 грн. на кожну дитину він немає можливості. В даний час він спроможний сплачувати на двох дітей аліменти в загальному розмірі 1000 грн.

Враховуючи зібрані у справі докази в їх сукупності, враховуючи матеріальне становище сторін та положення вищевказаного матеріального законодавства, суд приходить до висновку, що вимоги позивача ОСОБА_1 про стягнення з відповідача ОСОБА_2 аліментів на двох малолітніх дітей слід задовольнити частково.

Що стосується позовних вимог ОСОБА_1 про стягнення з відповідача ОСОБА_2 половини суми витрат, понесених нею на утримання дітей в період з квітня 2013 року по березень 2015 року, то такі не підлягають до задоволення, виходячи з наступного.

У відповідності до положень ст. 185 Сімейного кодексу України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобовязані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Положеннями ст.ст.10, 60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу.

Заявляючи позовні вимоги про стягнення з відповідача ОСОБА_2 половини суми додаткових витрат в розмірі 4812, 42 грн., понесених на утримання дітей в період з квітня 2013 року по грудень 2014 року, половини суми додаткових витрат, понесених в січні 2015 року, в розмірі 959,51 грн. та половини суми додаткових витрат в розмірі 757,94 грн., понесених в лютому-березні 2015 року, позивач ОСОБА_1 в якості доказів долучила копії товарних чеків, квитанцій та квитків, в яких зазначені час та види придбаних товарів, продуктів харчування, їх вартість тощо.

Однак зі змісту вищевказаних копій документів не випливає, що зазначені в них суми додаткових витрат були викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).

Крім цього, з них не вбачається ким саме були понесені такі додаткові витрати та що вони повязані з утриманням малолітніх дітей сторін по справі.

Оцінюючи зібрані у справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку. що позов ОСОБА_1 слід задовольнити частково.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 209, 212, 213, 214, 215, 367 ЦПК України, ст.ст. 180, 181, 182, 183, 191 Сімейного кодексу України, суд

в и р і ш и в :

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, проживаючого за адресою АДРЕСА_1, в користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, проживаючої за адресою АДРЕСА_2, аліменти на малолітніх дітей: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, в розмірі по 800,00 грн. (вісімсот гривень) щомісячно, але не менше, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Стягнення аліментів проводити з моменту предявлення позову 30 грудня 2014 року до досягнення кожною дитиною повноліття.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити у звязку з їх необгрунтованістю.

Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір в доход держави в розмірі 243,60 грн. (двісті сорок три гривні шістдесят копійок).

Рішення суду у межах суми платежу за один місяць звернути до негайного виконання.

Рішення може бути повністю або частково оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області протягом десяти днів з моменту його проголошення через Шевченківський районний суд м. Львова.

Суддя: ОСОБА_6