РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 643/6240/15-ц

Провадження № 2/643/2823/15

15.06.2015року Московський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого судді Довготько Т.М.

за участю секретаря Бахметьєвій Ю.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Харкові цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа Акціонерно-комерційний банк соціального розвитку «Укрсоцбанк» про поділ спільного майна подружжя, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя, в якому після уточнення позовних вимог просить визнати за нею право власності на ? частину квартири за адресою: АДРЕСА_1.

В обґрунтування позову, ОСОБА_1 зазначає, що вона з відповідачем по справі ОСОБА_2 перебували у шлюбі з 2001року, який був розірваний у 2012 р. У 2005 р. під час перебування у шлюбі, вони придбали двокімнатну квартиру, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_2. Після розлучення вони з чоловіком не можуть дійти згоди щодо розподілу спільного майна, зокрема зазначено квартири

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_3 позов підтримав та просив його задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_4 позов визнала частково, просила визнати за позивачем право власності на 27,1/100 частини спірної квартири, посилалась на підставі викладені у письмових запереченнях.

Представник третьої особи Акціонерно-комерційний банк соціального розвитку «Укрсоцбанк» про місце та час розгляду справи повідомлялися належним чином, про причини неявки суду не повідомив.

Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги позивача ОСОБА_1 є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Матеріалами справи встановлено, що сторони перебували в шлюбі з 07.09.2001року. Рішенням Московського районного суду м.Харкова від 14.02.2012року шлюб розірвано /а.с.65/.

Згідно договору купівлі-продажу від 16.09.2005року на імя ОСОБА_2 придбано квартиру за адресою: АДРЕСА_1 /а.с.47-48/.

16.09.2005 року між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» та ОСОБА_2 був укладений договір кредиту № 851/10/27-11/5-86 для придбання нерухомого майна квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 /а.с.51-58/. Зазначене кредитне зобовязання було забезпечено іпотекою. Відповідно до іпотечного договору № 851/11/27-11/5-165 від 16.09.2005 року укладеного між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» та ОСОБА_2, предметом іпотеки є квартира за адресою: АДРЕСА_1, яка належить іпотекодавцю на праві приватної власності. Право власності зареєстроване згідно з витягом про реєстрацію прав власності на нерухоме майно №8367406, виданого КП «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» 16.09.2005 року /а.с.59-61/.

Відповідно до ст. 61 СК України визначено, що дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу.

Згідно ст. 71 СК України майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом.

Відповідно до ст. 190 ЦК України майном вважаються окрема річ, сукупність речей, а також майнові права та обов'язки.

Доводи представника відповідача про те, що оскільки позивачка ухиляється від спільного погашення кредиту за кредитним договором, ніколи за нього не сплачувала та ухиляється від сплати комунальних послуг - не ґрунтуються на законі.

Із договору купівлі-продажу від 16.09.2005 року вбачається, що, право власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_1, яка придбана подружжям за час шлюбу в кредит, оформлену на ОСОБА_2, виникло 16.09.2005 року, таким чином, ця квартира є спільною сумісною власністю подружжя.

Положення договору іпотеки про те, що іпотекодавець ОСОБА_2 не має права розпоряджатися квартирою без згоди іпотекодержателя до закінчення терміну дії іпотеки, не означає, що в судовому порядку не можна поділити спільне майно подружжя шляхом визнання права власності на нього, оскільки право володіння та користування майном не заборонено, а поділ майна подружжя не є розпорядженням ним.

Крім того, згідно із ч. 3 ст. 61 СК України, якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сім'ї, то гроші, інше майно, у тому числі гонорар, виграш, які були одержані за цим договором, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Отже, за загальним правилом майно, придбане подружжям у кредит, є спільною власністю чоловіка та дружини.

Згідно ст. 70 СК України у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. За рішенням суду частка майна дружини, чоловіка може бути збільшена, якщо з нею, ним проживають діти, а також непрацездатні повнолітні син, дочка, за умови, що розмір аліментів, які вони одержують, недостатній для забезпечення їхнього фізичного, духовного розвитку та лікування.

Також за змістом ст. 65 СК України, згідно з якою договір, укладений одним із подружжя в інтересах сім'ї, створює обов'язки для другого з подружжя, якщо майно, одержане за договором, використане в інтересах сім'ї. Це означає, що дружина та чоловік незалежно від припинення шлюбу мають рівні права та обов'язки щодо спільно нажитого у шлюбі майна, оскільки розірвання шлюбу не звільняє подружжя від зобов'язань за кредитом.

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в п.п. 23, 24 постанови від 21 грудня 2007 року N 11 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя", вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з'ясовувати джерело і час його придбання. До складу майна, що підлягає поділу, включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться у третіх осіб. При поділі майна враховуються також борги подружжя та правовідносини за зобов'язаннями, що виникли в інтересах сім'ї (ч. 4 ст. 65 СК України).

Таким чином, у результаті придбання подружжям квартири в кредит боргові зобов'язання перед позикодавцем несуть як чоловік, так і дружина, а не тільки той із подружжя, хто підписав кредитний договір.

За таких обставин, спірна квартира правильно включена до складу майна подружжя що підлягає поділу.

Згідно ч. 3 ст. 368 ЦК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ч. 1 ст. 357 ЦК України, частки у праві спільної часткової власності вважаються рівними, якщо інше не встановлено за домовленістю співвласників або законом.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 372 ЦК України, у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що позов ОСОБА_1 підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 61, 209, 212, 214, 215, 218 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа Акціонерно-комерційний банк соціального розвитку «Укрсоцбанк» про поділ спільного майна подружжя задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на ? частину квартири №162, яка розташована за адресою: м.Харків, проспект Тракторобудівників, будинок №160.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через Московський районний суд м. Харкова шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: Т.М.Довготько