АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Апеляційне провадження
№22-ц/796/7734/2015 Головуючий у 1-й інстанції: Кричина А.В.
Доповідач: Українець Л.Д.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

1 липня 2015 року колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва у складі:

головуючого - Українець Л.Д.

суддів - Крижанівської Г.В.,

- Шебуєвої В.А.,

за участю секретаря - Троц В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційними скаргами ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на рішення Оболонського районного суду м. Києва від 24 квітня 2015 року в справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів у твердій грошовій сумі,-

В С Т А Н О В И Л А:

У січні 2015 року позивач звернулася в суд із позовом до відповідача про стягнення аліментів у твердій грошовій сумі.

У мотивування вимог посилалася на те, що з вересня 2007 року перебувала в шлюбі з відповідачем і мають двох дітей: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Рішенням мирового судді судової ділянки № 186 району Тропарьово-Нікуліно міста Москви Російської Федерації від 19.05.2014 року шлюб між ними розірвано.

Після розірвання шлюбу діти залишились проживати з нею.

Вона самостійно намагається матеріально забезпечити, доглядати та виховувати дітей.

Для їх проживання орендує трикімнатну квартиру, місячна плата якої складає 2300 дол. США.

Старша дочка ОСОБА_4 є студенткою Британської мовної школи, «ДЕК СКУЛ», навчання в якій у квартал складає 6615,00 грн.

Також діти навчаються у театральній школі, навчання в якій становить 2000,00 грн щомісячно, відвідують заняття з акторської майстерності, вокалу сценічної мови та хореографії, спортивний клуб та займаються плаванням.

Вартість абонементів до спортивного клубу становить для старшої дочки - 2400 грн, для молодшої - 800 грн.

У зв'язку з її працевлаштуванням у ЗНЗ «Школа-дитячий садок «Джерело» хореографом, за дітьми доглядає няня, послуги якої складають 7000,00 грн. щомісячно.

Діти отримують належний догляд, відповідний рівень життя і побуту, до яких вони звикли з народження, який потребує відповідних зусиль і витрат з боку батьків.

На момент звернення до суду між сторонами не досягнуто згоди щодо способу виконання відповідачем свого обов'язку по утриманню неповнолітніх дітей.

Відповідач є приватним підприємцем, має доходи від підприємницької діяльності, інші особи на його утриманні не перебувають.

У зв'язку з наведеним просила суд стягнути з відповідача аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 20000 грн щомісячно на кожну дитину з 02.07.2014 року і до досягнення дітьми повноліття.

Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 24 квітня 2015 року позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів у твердій грошовій сумі задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, та доньки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, в розмірі 10 000 грн. на кожну дитину щомісячно, починаючи з 16.01.2015 року до їх повноліття.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь держави судовий збір у сумі 243,60 грн.

Не погоджуючись з рішенням, ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення та ухвалити нове, яким позов задовольнити в повному обсязі.

Зазначає, що розмір аліментів має становити половину від її витрат на утримання кожної з доньок, а саме, по 20 000 грн щомісячно.

Не погоджується з висновками суду першої інстанції, що витрати, на підтвердження яких вона надала договори про надання послуг з зайняття гімнастикою дітьми у фітнес клубі «Спорт Лайф», довідки про навчання в театральній школі «Фантазія Нью», Британській мовній школі «Дек Скул», зайняття роликами, тенісом є додатковими витратами і не підлягають стягненню в якості аліментів.

На обґрунтування зазначеного стверджує, що витрати на зайняття дітьми спортом, на вивчення ними англійської мови та зайняття у театральній школі не викликані особливими обставинами, а є регулярними та звичайними. Такі витрати пов'язані з виховним процесом.

Не погоджуючись з рішенням, ОСОБА_3 подав також апеляційну скаргу, в якій просить змінити рішення, а саме, стягнути з нього на користь позивача на утримання дочок аліменти у розмірі по 1000 грн. на кожну дитину, починаючи з 16.01.2015 року до їх повноліття.

Зазначає, що він ніколи не ухилявся й не ухиляється від утримання дітей.

Позивач не надала суду жодних доказів, які б свідчили, що вона зверталася до нього стосовно сплати аліментів, а також, що він відмовився від утримання дітей.

Не погоджується з розміром аліментів, визначеним судом першої інстанції, оскільки його дохід є мінливим, у 2014 році він чистого доходу не отримав, що підтверджується Податковою декларацією станом за звітний 2014 р.

Також він не має нерухомого майна, що вбачається з інформації з Єдиного державного реєстру прав на нерухоме майно та угод з ним від 11.03.2015 р.

Звертає увагу й на те, що до показів свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_8 слід ставитися критично, так як ОСОБА_8 є приятелькою позивача, а для ОСОБА_7 позивач є роботодавцем.

Такі покази не можуть жодним чином надати інформацію про його дійсний матеріальний стан.

Не відповідає дійсності висновок суду, що його дохід підтверджується витратами, зазначеними у платіжних документах, оскільки відсутній взаємозв'язок між зробленими ним витратами та його рівнем доходу.

На даний час він приїздить до України, купує одяг та іграшки дітям за рахунок своїх батьків.

Окрім того, Законом України «Про Державний бюджет України на 2015 рік» визначено прожитковий мінімум для дитини віком до 6 років у розмірі 1032 грн, а віком від 6 до 18 років - у розмірі 1268 грн.

Заслухавши доповідь судді, пояснення осіб, які з'явилися в судове засідання, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що скарги не підлягають задоволенню.

Судом встановлено, що рішенням мирового судді судової ділянки № 186 району Тропарьово-Нікуліно міста Москви Російської Федерації від 19.05.2014 року шлюб між сторонами розірвано (а.с. 11 т. 1).

Від шлюбу мають двох дітей: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, що стверджується Свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 від 02.10.2008 року та Свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 від 05.05.2011 року (а.с. 13-14 т. 1)

На даний час позивач разом з дітьми проживають та зареєстровані АДРЕСА_1, що вбачається з довідки ТОВ «Експлуатаційна компанія» від 11.12.2014 року. (а.с. 15 т. 1).

Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі.

Стаття 184 СК України визначає, що якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

У ч.1 ст. 182 СК України зазначено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Частина 1 статті 185 СК України встановлює, що той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).

Відповідно до ч. 2 ст. 191 СК України аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв'язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за три роки.

Колегія суддів, проаналізувавши доводи апеляційної скарги та надані докази, приходить до висновку, що суд першої інстанції, задовольняючи часткового позовні вимоги та стягуючи аліменти в розмірі 10 000 грн на кожну дитину, підставно виходив з потреб дітей на їх утримання, умов, у яких діти виховувались в період спільного проживання батьків, тих витрат, які батько несе в період спілкування з дітьми, що свідчить про його платоспроможність.

При цьому суд першої інстанції в першу чергу врахував інтереси дітей, які навчаються в театральній школі і мають завершити навчання.

З наданої до апеляційного суду міста Києва апеляційної скарги ОСОБА_3 на інше судове рішення вбачається, що батько дітей в 2015 році спілкувався з дітьми в місті Києві, бував з ними на навчанні, в гуртках, у спортивних секціях, що свідчить про те, що він підтримує такий розвиток дітей.

На підтвердження платоспроможності відповідача позивач, в якості доказів, зазначила витрати, які несе відповідач в період, коли приїздить до дітей, а саме, на найм квартири, автомобіля, переліт літаком з м. Москва до м. Києва, придбання для дітей подарунків.

Колегія суддів погоджується й з доводами ОСОБА_2 про те, що вона має винаймати квартиру для проживання дітей і з урахуванням їх потреб, оскільки власного житла не має.

При ухваленні рішення суд першої інстанції врахував і конкретні обставини даної справи, а саме те, що сторони не так давно розірвали шлюб. Позивач з дітьми змінила місце проживання, переїхавши з м. Москва до м. Києва, що також вплинуло на її матеріальний стан і відповідно на дітей.

При цьому суд обґрунтовано виходив і з того, що розірвання шлюбу сторін не повинно різко змінити умови проживання і виховання дітей і матеріальне утримання дітей не може бути покладене лише на матір.

Суд першої інстанції повно та всебічно з'ясував обставини справи, дав їм належну правову оцінку.

Колегія суддів не вбачає правових підстав для переоцінки доказів, як за апеляційною скаргою ОСОБА_9 щодо збільшення розміру стягнутих аліментів до 20 000 грн на кожну дитину, так і за апеляційною скаргою ОСОБА_3 щодо зменшення розміру стягнутих аліментів до 1 000 грн на кожну дитину.

Отже, рішення суду відповідає вимогам закону, наданим доказам, обставинам справи і підстав для його скасування з мотивів, викладених в апеляційних скаргах, не вбачається.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 308, 313-315 ЦПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційні скарги ОСОБА_2 та ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Оболонського районного суду м. Києва від 24 квітня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів шляхом подання до цього суду касаційної скарги.

Головуючий:

Судді: