АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження №22-ц/790/2049/2015 1-ї інстанції: Чайка І.В. Категорія: стягнення суми Доповідач: Трішкова І.Ю.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 березня 2015 року Судова колегія судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого - Трішкової І.Ю.,

суддів: Пилипчук Н.П., Крилової Т.Г.,

при секретарі - Гребенщиковій Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на рішення Комінтернівського районного суду м.Харкова від 21 січня 2015 року по справі за позовом ОСОБА_4, ОСОБА_5 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, треті особи - ОСОБА_6, ОСОБА_7 про відшкодування вартості проведеного ремонту,

ВСТАНОВИЛА:

Позивачі звернулись до суду з вищевказаним позовом, в якому просять стягнути з відповідачки ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 - 3378 грн., та на користь ОСОБА_5 - 3310,46 грн. , понесених матеріальних затрат на проведення ремонтних робіт, посилаючись на те, що сторони по справі є співвласниками квартири спільного заселення ( комунальній) за адресою : АДРЕСА_1. Позивачу ОСОБА_4 на праві спільної власності належить 41/100 частини вказаної квартири, позивачу ОСОБА_5 на праві спільної власності належить 29/100 частини квартири, відповідачці ОСОБА_2 на праві спільної власності належить 28/100 частини квартири. Місця загального користування, а саме : кухня , коридор, вбиральня та душова кімната перебувають у загальному користуванні всіх співвласників приміщення. Житлові кімнати та місця загального користування вказаної квартири перейшли у приватну власність 16.04.2006 року та з цього ж часу вказані приміщення загального користування перебували у аварійному стані, оскільки сантехнічне обладнання, труби холодного та гарячого водопостачання та водовідведення не замінювались з часу введення будинку в експлуатацію, тобто більше 30 років , гідроізоляція між поверхами в душовій кімнаті квартири була повністю зруйнована пліснявими грибками та іржею. Такий антисанітарний стан комунікацій призвів до численних заливань приміщень сусідніх квартир, розташованих двома поверхами нижче, про що неодноразово були складені акти, відповідно до яких комісії у складі співробітників ЖКВ ДП ХРЗ «Протон» рекомендувало позивачам та відповідачу замінити сантехнику, чого сторонами не було здійснено у зв'язку з відсутністю коштів. Після неодноразового заливання сусідніх квартир , комісія ЖКВ припинила сторонам по справі подачу холодного та гарячого водопостачання та зобов'язала за власні кошти усунути аварійну ситуацію. Відповідач ОСОБА_2 категорично відмовилась брати участь у проведенні ремонту в місцях загального користування в квартирі. В 2013 році, позивачі за власні кошти провели ремонт місць загального користування на загальну суму 9297,27 грн. Крім того, за кошти позивачів також було придбано сантехнічне обладнання, встановлені нові вікна та двері на ці приміщення на суму 10565,04 грн., отже загальна сума понесених позивачами витрат за проведені ремонтні роботи становить 19862,31 грн.

В судовому засіданні відповідачі заперечували проти позивних вимог, посилаючись на те, що позивачами не надано доказів тому, що в спірній квартирі були виконані ремонтні роботи.

Крім того, зазначили, що ніяких повідомлень про проведення ремонту в місцях загального користування від позивачів відповідачі не отримували. З 2009 року відповідачі не мали можливості користуватись своїм житлом, у зв'язку з тим, що позивачі перешкоджали їм в цьому, змінивши замки на вхідній двері. З приводу перешкоджання позивачами користування своєю власністю, відповідачі неодноразово зверталися до міліції, однак тільки в 2014 році рішенням Комінтернівського районного суду м. Харкова порушене право відповідачів було захищено та вони були вселені в спірну квартиру.

Третя особа - ОСОБА_6 в судовому засіданні підтримав позовні вимоги позивачів та зазначив, що ним було придбано за власні кошти будматеріали у «Епіцентрі» та «Новій Лінії» для проведення ремонту місць загального користування в квартирі.

Третя особа - ОСОБА_7 подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутністю, в який зазначив , що позовні вимоги позивачів підтримує в повному обсязі.

Рішенням Комінтернівського районного суду м.Харкова від 21 січня 2015 року позовні вимоги задоволені частково.

З ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 у відшкодування проведеного ремонту стягнуто 991,20 грн. та судові витрати в сум 243,60 грн., а на користь ОСОБА_5 - 329 грн.

В апеляційній скарзі ОСОБА_4 і ОСОБА_3 просять скасувати рішення суду і ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог, посилаючись на те, що судом порушені норми матеріального і процесуального законодавства при розгляді справи.

Судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

В судовому засіданні встановлено, що позивачці ОСОБА_4 та третій особі по справі - ОСОБА_6 на праві спільної сумісної власності належить 41/100 частини комунальної квартири АДРЕСА_1; позивачці ОСОБА_5 та третій особі по справі - ОСОБА_7 на праві спільної сумісної власності належить 29/100 частини вказаної комунальної квартири; відповідачам по справі -ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на праві спільної сумісної власності належить 28/100 частини вказаної комунальної квартири.

З наданих позивачами актів, складених ЖКВ ДП Харківський радіозавод «Протон» від 24.02.2006 року та 01.03.2006 року вбачається, що при обстеженні квартир виявлено , що прийшли у непридатність та потребують заміни водопровідні труби холодної та гарячої води від стояку до кухні, а також потребує заміни сифон в умивальнику та на кухні, а також змішувач на кухні. 01.03.2006 року було виявлено невиконання попередніх рекомендацій, наданих актом від 24.02.2006 року, внаслідок чого сталося замикання електропроводки в кв. 901-903. Комісія прийняла рішення закрити подачу холодної та гарячої води до негайного усунення аварійної ситуації.

Згідно акту обстеження квартири АДРЕСА_1 від 26.11.2014 року комісією було встановлено, що в місцях загального користування - кухні, санвузлі, душовій, рукомиїчній за власні кошти здійснена робота по заміні трубопроводу холодного, гарячого водопостачання, каналізації, централізованого опалення з встановленням нового обігріваючого приладу , проведені роботи по влаштуванню гідроізоляції в душовому приміщенні, замінені сантехнічні прилади, сифон під мийкою в кухні і рукомиїчній. В приміщенні кухні замінена віконна рама, у душовому приміщенні дверний блок. Зі слів мешканців квартири № 39 всі вище перелічені роботи проведені за рахунок сімей ОСОБА_4 та ОСОБА_5

Позивачі просили стягнути з відповідачів понесені у зв'язку з ремонтом витрат, але суд задовольнив позовні вимоги частково.

Суд стягнув з відповідачів на користь ОСОБА_4 вартість встановлених дверей у душовому приміщенні в розмірі 991,20 грн., а на користь ОСОБА_5 - вартість віконної рами у сумі 329,90 грн.

При цьому суд виходив з положень ст.360 ЦК України, якою передбачено, що співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов'язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов'язкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов'язаннями, пов'язаними із спільним майном.

Судова колегія не погоджується з таким висновком суду.

Згідно ч. 4 ст. 10 ЦПК України суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджує про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст.358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою.

Як встановлено у судовому засіданні і не заперечується сторонами, згоди співвласників ОСОБА_2 і ОСОБА_3 на встановлення віконної рами та двері у душовому приміщенні не було, їх навіть не повідомляли про проведення зазначених робіт.

Доказів того, що була необхідність встановлення віконної рами та двері у душовому приміщенні, позивачами суду не надано.

Таким чином, у суду першої інстанції не було підстав для стягнення коштів за встановлення віконної рами та двері у душовому приміщенні.

З огляду на наведене, рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню, а в задоволенні позовних вимог в цій частині необхідно відмовити.

В інший частині рішення суду не оскаржувалось, у зв'язку з чим не переглядалось.

Керуючись ст.ст.303,307,309,314,319 ЦПК України, судова колегія судової палати з цивільних справ,

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 та ОСОБА_3 задовольнити.

Рішення Комінтернівського районного суду м.Харкова від 21 січня 2015 року змінити, відмовивши ОСОБА_4, ОСОБА_5 в задоволенні позовних вимог повністю.

Рішення апеляційної інстанції набирає чинності негайно, але може бути оскаржено до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня проголошення рішення.

Головуючий:

Судді: