Справа №483/1077/14-ц 15.06.2015 15.06.2015 15.06.2015
Провадження №22-ц/784/993/15
Головуюча першої інстанції суддя : Казанлі Л.І.
Категорія 59 Доповідач апеляційного суду: ОСОБА_1
У Х В А Л А

Іменем України

15 червня 2015 р. м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Миколаївської області в складі:

головуючого: Галущенка О.І.

суддів Серебрякової Т.В.

ОСОБА_2

із секретарем

судового засідання: ОСОБА_3

з участю

прокурора - Цвікілевич Н.В.

відповідача - ОСОБА_4В

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за

апеляційною скаргою

ОСОБА_4 на рішення Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області від 05. 03.2015 р., у справі за

позовом

Очаківського міжрайонного екологічного прокурора Дніпровської екологічної прокуратури ( далі - Екологічний прокурор) в інтересах держави в особі інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Миколаївській області ( далі - Інспекція ДАБК) до Куцурубської сільської ради Очаківського району Миколаївської області ( Куцурубська сільрада) та ОСОБА_4 (третя особа - Очаківське міськрайонне управління юстиції Миколаївської області, далі - Реєстраційна служба Очаківського МРУ) про визнання незаконним та скасування рішення виконкому Куцурубської сільської ради, визнання недійсним та скасування свідоцтва про право власності на нерухоме майно та скасування його державної реєстрації,

встановила:

20.05.2014 р.. Очаківський екологічний прокурор звернувся з позовом в інтересах держави в особі Інспекції ДАБК до Куцурубської сільради та ОСОБА_4 про визнання незаконним та скасування рішення виконкому Куцурубської сільради, визнання недійсним та скасування свідоцтва про право власності на нежитлову споруду елінг, виданого на імя ОСОБА_4 та скасування його державної реєстрації,

Прокурор зазначав, що під час проведення перевірки в 2013 році дотримання громадянами водного та земельного законодавства було виявлено порушення законодавства при оформленні ОСОБА_4 В.В._ рішенням виконкому Куцурубської сільради № 95 від 20.11 2008 р. права власності на елінг за адресою: вул.. Ольвійська 1 «н» с. Куцуруб Очаківського району Миколаївської області.

В порушення ст. 30 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", ст.ст. 31, 34, 39 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності", Закону України "Про основи містобудування" (ст. 5), Тимчасового положення про порядок державної реєстрації права власності та інших речових прав на нерухоме майно, ст.376 ЦК України, ст. 120 ЗК України, при відсутності документів на право користування земельною ділянкою де побудовано елінг, без документів, що підтверджують відповідність закінченого будівництвом обєкта проектній документації, ввід в експлуатацію закінченого будівництвом об'єкта, відсутності проектної документації, яка б відповідала державним будівельним нормам, стандартам та правилам, ОСОБА_4 надано дозвіл оформити право власності на будівлю.

Рішення про передачу у власність відповідачу нежитлового приміщення та видачу свідоцтва про право власності порушує не лише порядок оформлення нерухомого майна у власність, а також вимоги земельного законодавства.

Посилаючись на неправомірність цих рішень, позивачі просили про задоволення позову.

Рішенням Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області від 05. 03.2015 р. постановлено про задоволення позову.

В апеляційній скарзі відповідач ставить питання про скасування рішення та ухвалення нового про відмову у задоволенні позовних вимог прокурора, посилаючись на необгрунтованість висновків суду порушення норм матеріального права, як в частині безпідставного позбавлення права власності так і щодо застосування строку позовної давності.

Перевіряючи законність та обгрунтованність рішення в межах, визначених ст.. 303 ЦПК України, судова колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до приписів ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах не заборонених законом.

Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно з вимогами ч.2 ст. 331 ЦК України право власності на новостворене нерухоме майно виникає з моменту завершення будівництва.

Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації.

Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.

Згідно з ч. 1 ст. 24 Закону України «Про планування і забудову територій ( в редакції на час виникнення спірних правовідносин), право на забудову земельної ділянки реалізується її власником або користувачем за умови використання земельної ділянки за цільовим призначенням та відповідно до містобудівних умов.

Ст.. 29 Закону передбачено отримання дозволу на виконання будівельних робіт у Інспекції ДАБК за умови надання останній документу, що посвідчує право власності чи користування земельною ділянкою та погодженої і затвердженої проектної документації.

Згідно з підп. «а» п. 6.1 Тимчасового положення про порядок держаної реєстрації права власності та інших речових прав на нерухоме майно ( затв. наказом Міністерства юстиції № 7/5 від 07.02.2002 р., в редакції наказу Міністерства Юстиції України № 36/5 від 17.05.2004 р.) оформлення права власності фізичним та юридичним особам на новозбудовані обєкти нерухомого майна провадиться з видачею свідоцтва про право власності за наявності акта про право власності на землю або рішення уповноваженого органу про відведення земельної ділянки для цієї мети та за наявності акта комісії про прийняття обєкта і введення його у експлуатацію.

Відповідно до приписів ч.ч.1. 2 ст. 376 ЦК України житловий будинок, будівля, споруда або інше нерухоме майно вважається самочинним будівництвом, якщо вони збудовані на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без належного дозволу.

Відповідно до ст. 59 Закону України «Про місцеве самоврядування» рішення органів або посадових осіб органів місцевого самоврядування з мотивів їх невідповідності вимогам закону визнаються незаконними в судовому порядку.

Частиною першою статті 21 ЦК України перебачені правові підстави для визнання незаконними та скасування у судовому порядку правових актів індивідуальної дії.

З матеріалів справи вбачається, що протягом 1985-1988 років на землях водного фонду Дніпровського лиману, вздовж міста Очаків, під час спорудження Дніпровсько - Бузького гідровузла були побудовані протизсувні споруди.

Вони знаходяться на намивній території та перебували в користуванні Південно - Бузького басейного управління водних ресурсів (далі - Південно - Бузьке БУВР). Вказані споруди на намивній території не входять в межі міста Очакова та знаходяться за межами села Куцуруб.

В якості таких споруд, які є гідроспорудами, були побудовані інженерний майданчик "Черноморгідробуд", інженерна підготовка будмайданчика, інженерна підготовка бази автопідприємств, захисний будмайданчик від вітрової ерозії м. Очакова (а.с. 71-72). Вказані об'єкти були взяті на баланс управління ( а.с.- 69-70).

Між намивною територією та материковою частиною проходить канал, а на намивній частині території побудовано причал, який має назву ЗЗЗ - С.

Розпорядженням голови Очаківської районної державної адміністрації № 113 від 28 березня 2003 року, управлінню надано дозвіл на розробку проекту відведення земельної ділянки в постійне користування під об'єкти існуючих інженерних споруд (намивна територія), площею 32, 74 га. В 2007 році проект було виготовлено ( а.с. 78-80).

На стадії розробки проекту, земельній ділянці площею 32,7587 га був привласнений кадастровий номер :02:000:0045. Проте проект відведення земельної ділянки не був затвердженим та до Управління Держземагенства в Очаківському районі Миколаївської області не передавався. На земельну ділянку з цим кадастровим номером правовстановлюючі документи продовж 2009 -2013 років не оформлялися (а.с. -74-75).

В подальшому на підставі наказу Комітету України по водному господарству № 106 від 22 травня 2007 року, діяльність Південно - Бузського БУВР припинено та з 1 серпня 2007 року на базі ліквідованого управління створено Південно - Бузьке Басейнове управління водними ресурсами річки Південний Буг (БУВР Південного Бугу) а.с. 68).

На підставі вказаного наказу, Миколаївському РУВР, за актом прийому - передачі від 28 вересня 2007 року передано майно вказаної ліквідованої юридичної особи, згадані вище інженерні підготовки території, будмайданчика та бази автопідприємства, а також захисний будмайданчик ( а.с. 69).

Вказане підприємство також не оформило у користування земельну ділянку на якій знаходилися гідротехнічні споруди.

Але на підставі рішення виконкому Куцурубської сільради № 35 від 16.04.2009 р., Миколаївське РУВР отримало свідоцтво про право власності на нежитлові об'єкти, які за описом складають загальну площу 426000 кв.м. (з врахуванням шарів споруд). Всі зазначені споруди значаться за адресою: с. Куцуруб вул. Ольвійська 5.

Відповідно до вимог ст. 58 Земельного Кодексу України в редакції на час виникнення спірних правовідносин, землі з гідротехнічними, іншими водогосподарськими спорудами та каналами, відносяться до земель водного фонду.

Отже, на 2007 рік була фактично сформована земельна ділянка, якій привласнено кадастровий номер з віднесенням земельної ділянки до водного фонду.

Разом з тим, на її поверхні знаходяться гідроспоруди, які передані у власність Миколаївському РУВР. Рішення та відповідне свідоцтво чинні та не скасовані.

На згаданій намивній території розташовані інші нерухомі об'єкти. Так, на підставі рішення виконкому тієї ж ради від 19 березня 2009 року певні об'єкти, а саме огорожу сторожку та інше майно, отримало у власність ДП "Укрводсервіс" (а.с. 65).

Спірний елінг побудовано ОСОБА_4 на намивній території причалу №333 "С".

06.11 2008 року він звернувся із заявою до голови Куцурубівської сільради про надання дозволу на приватизацію з оформленням права власності на елінг.

Місце розташування цієї споруди, зазначено в поданні голови правління товариства судновласників-любителів за адресою м. Очаків вул.. Красних партизанів, 9а (а.с. 19).

Рішенням виконкому Куцурубської сільради № 95 від 20.11.2008 р. відповідачу оформлено право власності на об'єкт нерухомості - елінг. Проте його адреса вказана: с. Куцуруб, вул.. Ольвійська, 1 «н», тобто споруді привласнено номер та адресу без вирішення окремо цього питання рішенням ради.

Адже за повідомленням Куцурубської сільської ради від 25.06.2013 р. №6461/0403 в сільській раді відсутня містобудівна документація про розташування вул.. Ольвійської у с. Куцуруб. ( а.с. -66)

При цьому відповідачем не було надано документів про прийняття елінгу в експлуатацію чи документів, які підтверджують право власності чи користування земельною ділянкою

Як виходить із заперечень сільради наданих до суду елінг, який є капітальною спорудою, передано у власність відповідачу як члену кооперативу, що вніс пайові внески.

Між тим в рішенні про оформлення права власності таких підстав не зазначено.

До того ж, за повідомленням Інспекції ДАБК за період з 2008 до цього часу за адресою вул.. Ольвійська 1 «н» с. Куцуруб документи дозвільного характеру не видавалися, а документи декларативного характеру не реєструвалися. ( а.с. -20)

Також відсутні права на земельні ділянки за адресою вул.. Ольвійська с. Куцуруб, як за фізичними особами так і за товариством судновласників-любителів (а.с. -21-22)

Викладені обставини свідчать про те, що відповідачем самовільно побудована нежитлова капітальна споруда на намивній території, яка сформована як земельна ділянка водного фонду.

Спірна споруда до того ж побудована на території, яка значиться гідроспорудою, що належить Миколаївському РУВР, а виконавчий комітет Куцюрубської сільради дав дозвіл на передачу ОСОБА_4 у власність нерухоме нежитлове приміщення з порушенням закону.

Повно та всебічно дослідивши зазначені обставини справи, суд дав належну юридичну оцінку наданим доказам та прийшов правильного і обґрунтованого цими доказами висновку про те, що рішення виконкому не відповідає вимогам Законів України "Про регулювання містобудівної діяльності", "Про планування і забудову територій", положень ЦК України та ЗК України, які регулюють порядок набуття права власності на новостворене нерухоме майно.

З врахуванням такого висновку судом обґрунтовано постановлено про задоволення позову та визнання незаконним рішення виконкому органу місцевого самоврядування та визнання недійсним свідоцтва про право власності.

Доводи апелянта суперечать доказам у справі та висновками суду, яким в рішенні надана належна правова оцінка.

З матеріалів справи вбачається, що спір виник на грунті позадоговірного набуття права власності на об'єкт нерухомого майна.

З аналізу наведених положень законодавства та вимог ЦК України, вбачається що право власності на нерухоме майно в таких випадках пов'язується з наявністю у особи права користування чи права власності на земельну ділянку, на якій розташовано це майно (ст. ст. 331, 376 ЦК).

При відсутності права користування земельною ділянкою, а у випадках виникнення права власності на новостворене майно при відсутності документів щодо завершення будівництва, не має правових підстав для набуття особою права на нерухоме майно.

Діюче законодавство щодо регулювання діяльності прокуратури не передбачає загального, тобто тотального та постійного системного нагляду органів прокуратури за дотриманням законності субєктами публічного та приватного права.

Про порушення, які допущені відповідачами екологічний прокурор дізнався під час проведення перевірки дотримання земельного та містобудівного законодавства органами державної влади та місцевого самоврядування при розпорядженні землями водного фонду в червні 2013 р., а за таких обставин строк позовної давності пропущено субєктом судового звернення з поважних причин, про що обґрунтовано зазначено в судовому рішенні, відповідно до приписів ст. 214 ЦПК.

Доводи апелянта щодо порушення Конвенції про захист прав людини також не можуть бути враховані при апеляційному перегляді рішення суду першої інстанції, оскільки мова йде не скільки про порушення допущені органами публічної влади підчас оформлення права власності, скільки про невиконання самим ОСОБА_4 вимог закону щодо отримання дозволу на будівництво, прийняття споруди до експлуатації та надання уповноваженому органу правовстановлюючих документів, які б підтверджували його речові права на землю.

Інші доводи також не можуть бути враховані при перегляді рішення, оскільки висновків суду не спростовують.

Наведене не дає підстав для скасування оскаржуваного рішення.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 314-315 ЦПК України, колегія

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 - відхилити, а рішення Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області від 05. 03. 2015 р. залишити без зміни.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення, але з цього часу на протязі двадцяти днів може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ.

Головуючий: О.І. Галущенко

Судді: П.П. Лисенко

ОСОБА_5