Р І ШЕ Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

Справа № 752/5403/15-ц

Провадження № 2/752/3283/15

03.06.2015 року Голосіївський районний суд міста Києва у складі головуючого судді Фролова М.О., за участю секретаря Титоренка А.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

встановив:

ОСОБА_1 (надалі - позивач) звернулась у Голосіївський районний суд міста Києва з позовом до ОСОБА_2 (надалі - відповідач) про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що 18.06.2005 року між сторонами зареєстровано шлюб, однак шлюбні відносини припинено з травня 2012 року, спільне господарство не ведеться, збереження шлюбу не можливо.

Позивач в судове засідання з`явилась, подала заяву про можливість розгляду справи без її участі, позов підтримала з підстав викладених у ньому, просила суд його задовольнити.

Відповідач в судове засідання з`явився, подав заяву про можливість розгляду справи без його участі, позов визнав повністю, проти розірвання шлюбу не заперечував.

Вивчивши надані письмові докази, суд дійшов висновку, що заявлений позов є законним, обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав.

Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який 18.06.2005 року зареєстрований Відділом реєстрації актів цивільного стану Голосіївського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 384 (а. с. 8).

Від шлюбу мають малолітню дитину - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а. с. 3).

Майнового спору між сторонами не вбачається.

Згідно ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 Сімейного кодексу України.

Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Згідно ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Враховуючи особливий характер сімейних відносин, зважаючи на норми ст. ст. 111, 112 Сімейного кодексу України, так як фактично сімейні відносини між подружжям припинені, суд вважає примирення сторін неможливим. Оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження сім`ї є неможливим і суперечить інтересам позивача, позовні вимоги позивача підлягають задоволенню.

Згідно ч. 2 ст. 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу.

Суд бере до уваги, що відповідач позовні вимоги визнав повністю. Згідно ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи зазначене, суд приймає визнання відповідачем позову.

Керуючись ст.ст. 105, 110, 111, 112 Сімейного кодексу України, ст. ст. 10, 57-61, 174, 208-209, 212-215,218 ЦПК України, -

вирішив:

позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задовольнити повністю.

Шлюб, зареєстрований 18.06.2005 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Голосіївського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 384, між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 - розірвати.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, ІПН НОМЕР_1, на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 243,60 грн.

Шлюб вважати розірваним з моменту набрання рішенням суду законної сили.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду міста Києва шляхом подання через Голосіївський районний суд міста Києва апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя