УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 червня 2015 року м. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Завгородня І.М., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на рішення Києво - Святошинського районного суду Київської області від 16 лютого 2015 року та ухвалу апеляційного суду Київської області від 26 травня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3 до Личанської сільської ради Києво - Святошинського району Київської області, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про визнання права власності по Ѕ частини земельної ділянки, усунення перешкод у користуванні та розпорядженні жилим будинком шляхом скасування державного акта на право власності на земельну ділянку, скасування реєстрації державного акта та правильного визначення розміру і меж земельної ділянки,

в с т а н о в и в:

Рішенням Києво - Святошинського районного суду Київської області від 16 лютого 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Київської області від 26 травня 2015 року, в задоволенні позову відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 просять скасувати судові рішення першої та апеляційної інстанцій та направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції, мотивуючи свою вимогу порушенням судами попередніх інстанцій норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

У відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Ухвалюючи рішення, суд першої інстанції, з висновком якого погодився й апеляційний суд, виходив з того, що рішенням Києво - Святошинського районного суду Київської області від 19 вересня 2013 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Київської області від 16 грудня 2013 року та ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 27 лютого 2014 року, встановлено обставини щодо виготовлення і отримання ОСОБА_4 державного акта на право власності на земельну ділянку, розташування і погодження меж земельної ділянки із суміжними землевласниками, у зв'язку з чим вірно зазначив, що вказані обставини відповідно до ч.3 ст.61 ЦПК України не підлягають доказуванню при розгляді інших справ, тому дійшов обґрунтованого висновку про відмову у задоволенні позову.

Із матеріалів касаційної скарги, змісту оскаржуваних судових рішень вбачається, що скарга є необґрунтованою і наведені в ній доводи не дають підстав для висновків щодо незаконності та неправильності зазначених судових рішень.

Обставини, на які посилаються заявники, не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Керуючись ст. 325, п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

Відмовити у відкритті касаційного провадження у справі за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3 до Личанської сільської ради Києво - Святошинського району Київської області, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про визнання права власності по Ѕ частини земельної ділянки, усунення перешкод у користуванні та розпорядженні жилим будинком шляхом скасування державного акта на право власності на земельну ділянку, скасування реєстрації державного акта та правильного визначення розміру і меж земельної ділянки за касаційною скаргою ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на рішення Києво - Святошинського районного суду Київської області від 16 лютого 2015 року та ухвалу апеляційного суду Київської області від 26 травня 2015 року.

Копію ухвали разом із доданими до касаційної скарги матеріалами направити особі, яка її подала.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних справ І.М. Завгородня