АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 червня 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду міста Києва в складі:

головуючого: Невідомої Т.О.

суддів: Головачова Я.В., Лапчевської О.Ф.

при секретарі: Дрозд Ю.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві справу за апеляційною скаргою Ніколаєва Олексія Станіславовича в інтересах Фірми «Т.М.М.» - Товариства з обмеженою відповідальністю на ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 20 березня 2015 року у справі за заявою Фірми «Т.М.М.» - Товариства з обмеженою відповідальністю про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг з ОСОБА_2,

№ апеляційного провадження: №22-ц/796/6795/2015
Головуючий у суді першої інстанції: Середа К.О.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Невідома Т.О.

в с т а н о в и л а :

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 20 березня 2015 року відмовлено Фірмі «Т.М.М.» - Товариству з обмеженою відповідальністю (далі по тексту - Фірма «Т.М.М.» - ТОВ) у прийнятті заяви про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг.

Не погодившись із такою ухвалою суду, Ніколаєв О.С. в інтересах Фірма «Т.М.М.» - ТОВ подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судом першої інстанції норм процесуального права, просив ухвалу суду першої інстанції скасувати та передати питання на новий розгляд до суду першої інстанції. Зазначає, що судом першої інстанції не враховано положення ст. 97 ЦПК України та порушено право заявника обирати підсудність відповідно до вимог ст. 110 ЦПК України.

В суді апеляційної інстанції Случак О.О. в інтересах Фірми «Т.М.М.» - ТОВ апеляційну скаргу підтримав з наведених в ній підстав.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення Случака О.О. в інтересах Фірми «Т.М.М.» - ТОВ, з'ясувавши обставини справи та оговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваної ухвали, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

З матеріалів справи вбачається, що 08 грудня 2014 року Фірма «Т.М.М.» - ТОВ звернулася до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги з ОСОБА_2 (а.с.2-3). Заявником було зазначено, що боржник проживає в квартирі АДРЕСА_1 та є її власником.

Відмовляючи у прийнятті вказаної заяви, суд першої інстанції виходив з того, що на момент вирішення питання про відкриття провадження у справі отримана судом інформація не дає можливості встановити зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання боржника, а тому заява підлягає поверненню заявнику.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Частиною 6 статті 100 ЦПК України встановлено, що у разі якщо отримана судом інформація не дає можливості встановити зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) фізичної особи - боржника, суд відмовляє у прийнятті заяви про видачу судового наказу.

За відомостями адресно-довідкового підрозділу ГУДМС України в м. Києві, одержаними судом в порядку ч. 6 ст. 100 ЦПК України, ОСОБА_2 по м. Києву та Київській області зареєстрованою у встановленому законом порядку не значиться, інші відомості про місце проживання (перебування) фізичної особи боржника відсутні.

Таким чином, на момент вирішення питання про відкриття провадження у справі отримана судом інформація не дає можливості встановити зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання боржника, а тому суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відмову у прийнятті заяви Фірми «Т.М.М.» - ТОВ про видачу судового наказу.

При цьому, відповідно до ч. 2 ст. 101 ЦПК України відмова у прийнятті заяви унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою, проте заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.

Зазначене право роз'яснено заявнику оскаржуваною ухвалою.

Колегія суддів відхиляє посилання апелянта на порушення судом першої інстанції положень ст. 97 ЦПК України та права заявника обирати підсудність відповідно до вимог ст. 110 ЦПК України з огляду на наступне.

Під підсудністю у цивільному процесуальному праві розуміють інститут (тобто сукупність правових норм), який регулює віднесення справ, які підлягають розгляду судами цивільної юрисдикції, до відання конкретного суду судової системи України для розгляду по першій інстанції. Тобто, визначити підсудність цивільної справи означає встановити компетентний, належний суд у цій справі.

Відповідно до ч. 1 ст. 97 ЦПК України заява про видачу судового наказу подається до суду першої інстанції за загальними правилами підсудності, встановленими цим Кодексом.

Так, за загальним правилом, визначеним ч. 1 ст. 109 ЦПК України позови до фізичної особи пред'являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її перебування.

Статтями 110-114 ЦПК встановлені виключення із загального правила територіальної підсудності.

Підсудність за вибором позивача називається альтернативною підсудністю, оскільки закон, як виключення із загального правила територіальної підсудності, надає позивачу право вибору із двох або більшої кількості судів той суд, в який йому найбільш зручніше пред'явити позов.

Оскільки судовий наказ є особливою формою судового рішення, який повинен бути доведений до відома заінтересованих осіб, а боржник відповідно до вимог ст.ст.105, 105-1 ЦПК України має право протягом десяти днів з дня отримання копії судового наказу та доданих до неї документів подати заяву про його скасування, відсутність відомостей про місце перебування боржника унеможливлює вчинення даних елементів правозастосовної процедури.

Таким чином, колегія суддів вважає, що ухвала Печерського районного суду м. Києва від 20 березня 2015 року постановлена з дотриманням норм процесуального права, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, що відповідно до ст. 312 ЦПК України є підставою для відхилення апеляційної скарги і залишення ухвали без змін.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 312, 314, 315, 319 ЦПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу Ніколаєва ОлексіяСтаніславовича в інтересах Фірми «Т.М.М.» - Товариство з обмеженою відповідальністю відхилити.

Ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 20 березня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили, шляхом подання касаційної скарги до цього суду.

Головуючий: Т.О. Невідома

Судді: Я.В. Головачов

О.Ф.Лапчевська