Справа №741/575/15
Провадження №2-о/741/29/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" червня 2015 р. м. Носівка

Носівський районний суд Чернігівської області в складі:

головуючого судді Кучерявця О.М.,

з участю секретаря Мартиненка С.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Носівка цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту перебування на утриманні померлого не менше одного року до його смерті та факту прийняття спадщини, заінтересовані особи: ОСОБА_2 та Носівська міська рада,

ВСТАНОВИВ:

Як в заяві до суду так і в судовому засіданні заявниця просила встановити факт перебування ОСОБА_3 на утриманні ОСОБА_4, який помер 26.10.1999 р. не менше одного року до його смерті та встановити факт прийняття спадщини ОСОБА_3 після смерті ОСОБА_4, який помер 26.10.1999 р. у якого вона перебувала на утриманні не менше одного року до його смерті, вказуючи, що після смерті її матері ОСОБА_3, яка померла 08.06.2014 р. відкрилася спадщина на земельні паї, яку вона прийняла і отримала свідоцтва про право на спадщину. Також ОСОБА_3 належало право на успадкований нею після смерті свого співмешканця ОСОБА_4, який помер 26.10.1999 р. земельний пай згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ЧН № 0293918 та право на будинок № 38 по вул. Котляревського в м. Носівка, свідоцтво про право власності на який у 1962 році видано ОСОБА_4 Із 1963 року її мати ОСОБА_3 проживала у фактичних шлюбних відносинах із ОСОБА_4 ОСОБА_4 вів домашнє гоподарство, мати мала слабке здоровя і їх сімя існувала завдяки ОСОБА_4 ЇЇ мати ОСОБА_3 була ІНФОРМАЦІЯ_1, а ОСОБА_4 був ІНФОРМАЦІЯ_2, тобто ОСОБА_4 був молодший від її матері ОСОБА_3 на 9-ть років. Так як її мати ОСОБА_3 була старша за ОСОБА_4 і як всі жінки пішла на пенсію за віком в 55 років і була пенсіонеркою за віком, а ОСОБА_4 продовжував працювати, то вона вважає, що її мати ОСОБА_3 була утриманкою ОСОБА_4, який до виходу на пенсію за віком до досягнення 60-и років працював постійно. Після смерті ОСОБА_4 її мати спадщину прийняла, вступивши у фактичне управління та володіння спадковим майном, але документальних доказів про прийняття її матірю ОСОБА_3 спадщини після ОСОБА_4 та перебування ОСОБА_3 на утриманні у ОСОБА_4 у неї заявниці не має, що перешкоджає їй в оформленні її спадкових прав і змусило її звернутися до суду з даною заявою.

В підтвердження вказаного в заяві до суду заявниця в додатки до заяви додала ксерокопії свідоцтв про смерть ОСОБА_3 та ОСОБА_4, свідоцтв про право на спадщину за законом, сертифікату на право на земельну частку (пай), свідоцтва про право особистої власності на домоволодіння та довідки виконавчого комітету Носівської міької ради.

Заінтересована особа - ОСОБА_2 будучи належним чином повідомленою про місце і час розгляду справи, в судове засідання не зявилася, але до суду надійшло її клопотання про розгляд справи за її відсутності та що вона проти задоволення заяви не заперечує.

Заінтересована особа - Носівська міська рада свого представника до суду для участі в розгляді заяви не делегувала, але надіслала до суду листа в якому вказала прохання про розгляд заяви в відсутність її представника за наявними матеріалами.

Для встановлення істини в поясненнях заявниці, в судовому засіданні були допитані свідки ОСОБА_5 та ОСОБА_6, які дали показання, що ОСОБА_4 та ОСОБА_3 стали разом проживати коли заявниці було 8 років, жили вони у фактичних шлюбних відносинах без реєстрації шлюбу. Будинок належав ОСОБА_4 ОСОБА_4 був на 8-10 років молодший за ОСОБА_3 Вони жили разом, вели домашнє господарство, держали худобу, птицю. ОСОБА_4 косив сіно, рубав дрова.

Проаналізувавши пояснення учасників розгляду заяви в судовому засіданні, дослідивши додатки додані до заяви, а також копію спадкової справи після смерті ОСОБА_3, надісланої Носівською районною державною нотаріальною конторою, копію актового запису про смерть ОСОБА_4 з відділу РАЦС Носівського РУЮ, копії пенсійних справ ОСОБА_3 та ОСОБА_4, надісланих УПФУ у Носівському районі та архівну довідку про роботу ОСОБА_3 після виходу її на пенсію, надіслану Трудовим архівом Носівської райдержадміністрації, які було витребовано на запит суду, в задоволенні заяви заявниці необхідно відмовити, так як ОСОБА_3 одержувала загальну пенсію за трудовим стажем із заробітку 160 крб. і її пенсія була 80 крб., аж ніяк не меншою від мінімальної пенсії на той час, ОСОБА_4 оформляючись на свою пенсію не вказав, що ОСОБА_3 перебувала на його утриманні. Після смерті ОСОБА_4, ОСОБА_3 до дня своєї смерті жила іще близько 15-и років і про те що вона була на утриманні ОСОБА_4 в відповідні органи за захистом своїх прав, ОСОБА_3 як утриманка ОСОБА_4 і як втративша годувальника, не зверталася, а тому керуючись п. 5 ч. 2 ст. 234, п. 1 ч. 1 ст. 256 ЦПК України,

РІШИВ:

У встановленні факту перебування ОСОБА_3 на утриманні ОСОБА_4, який помер 26.10.1999 року не менше одного року до його смерті відмовити.

У встановленні факту прийняття спадщини ОСОБА_3 після смерті ОСОБА_4, який помер 26.10.1999 року відмовити.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Чернігівської області на протязі 10-ти днів відповідно до ст. 294 ЦПК України.

СуддяОСОБА_7