Справа № 0907/2-7007/2011
Провадження № 2/344/30/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 червня 2015 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді Бородовського С.О.

за участі секретаря Гупан Х.М.

представника позивача ПАТ Фінанси та Кредит ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ПАТ Фінанси та Кредит до ОСОБА_3 про стягнення з поручителя заборгованості за кредитним договором та зустрічний позов ОСОБА_3 до ПАТ Фінанси та Кредит про припинення договорів поруки, -

ВСТАНОВИВ:

до Івано-Франківського міського суду звернулось ПАТ Фінанси та Кредит з позовом до ОСОБА_3 про стягнення з поручителя заборгованості за кредитним договором. В позові вказано, що позивач та відповідач уклали договір поруки, за умовами якого відповідач виступив поручителем за кредитними договорами №09-01-08 та №08-01-08 від 08/02/2008 р., якими було надано позики ТОВ «УкрНафтоГазКомплект». Оскільки боржник не виконав зобов`язань з договорів позики, тому позивач просив стягнути заборгованість з поручителя.

ОСОБА_3 подав до ПАТ Фінанси та Кредит зустрічний позов про припинення договорів поруки. В зустрічному позові вказано, що, оскільки позивач пропустив строк для звернення до суду з вимогою до поручителя, тому його право на позов припинено на підставі закону. Відповідач просив суд відмовити позивачу в позові та припинити договір поруки.

В судовому засіданні представник позивача підтримала позов та просила задовольнити його з підстав, що вказані в позові. Також представник заперечила зустрічний позов та просила в його задоволенні відмовити у зв`язку з відсутністю такого способу захисту цивільного права, як визнання договору поруки припиненим.

В судовому засіданні представник відповідача заперечив позов з тієї підстави, що сплив строк для заявлення вимоги про стягнення з поручителя грошових коштів на забезпечення договору поруки. При цьому представник підтримав зустрічний позов, в якому просив суд відмовити у первісному позові та припинити спірну поруку за договорами позики ТОВ «УкрНафтоГазКомплект» з ПАТ Фінанси та Кредит.

Судом встановлено наступні обставини.

08/02/2008 р. між ПАТ Фінанси та Кредит та ТОВ «УкрНафтоГазКомплект» укладено договір позики №09-01-08 відповідно до умов якого надано позику в сумі 2083000 гривень по 09/02/2009 р. під 18% річних, а у випадку порушення термінів повернення позики, під 27% річних.

08/02/2008 р. між ПАТ Фінанси та Кредит та ТОВ «УкрНафтоГазКомплект» укладено договір позики №08-01-08 відповідно до умов якого надано позику в сумі 417000 гривень по 09/02/2009 р. під 18% річних, а у випадку порушення термінів повернення позики, під 27% річних.

13/05/2008 р. між ПАТ Фінанси та Кредит та ОСОБА_3 укладено договір поручительства №2, відповідно до якого відповідач зобов`язався перед позивачем за виконання в повному об`ємі зобов`язань за кредитним договором № 09-01-08 від 08/02/2008 р. під 20% річних. Відповідно до п. 3.1. вказаного договору поручитель зобов`язується не пізніше, ніж за 2 банківські дні з моменту повідомлення його кредитором про невиконання боржником зобов`язань зі сплати грошових коштів, виконати зобов`язання за договором поруки.

13/05/2008 р. між ПАТ Фінанси та Кредит та ОСОБА_3 укладено договір поручительства №1, відповідно до якого відповідач зобов`язався перед позивачем за виконання в повному об`ємі зобов`язань за кредитним договором № 08-01-08 від 08/02/2008 р. під 20% річних. Відповідно до п. 3.1. вказаного договору поручитель зобов`язується не пізніше, ніж за 2 банківські дні з моменту повідомлення його кредитором про невиконання боржником зобов`язань зі сплати грошових коштів, виконати зобов`язання за договором поруки.

24/09/2009 року позивач надіслав відповідачу лист про стягнення заборгованості за позикою ТОВ «УкрНафтоГазКомплект» з поручителя.

В судовому засіданні представник позивача та представник відповідача надали суду пояснення про те, що вказаний лист є вимогою до поручителя про оплату заборгованості за договорами позики, за якими відповідач є поручителем.

Відповідно до п. 2.3. договору поруки у разі не погашення Боржником заборгованості за кредитним договором протягом 1-го банківського дня з моменту настання терміну сплати основного боргу, процентів, комісійної винагороди, у Кредитора наступає право сплати боргу в повному об`ємі від поручителя.

В ст. ст. 6, 627 ЦК України встановлено свободу договору.

Отже позивач самостійно визначив момент виникнення права вимоги на сплату боргу за договором поруки в повному об`ємі.

Відповідно до п. 4 ст. 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобов'язання не встановлений або встановлений моментом пред'явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред'явить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки.

В договорах позики встановлено строк основного зобов'язання, по 09/02/2009 р.

Позов подано до суду 30/08/2011 р.

Таким чином строк для пред`явлення позову до поручителя пропущено.

Верховний Суд України 17 вересня 2014 року ухвалив постанову у справі № 6-53цс14 предметом якої був спір про стягнення заборгованості за кредитним договором і зробив правовий висновок про те, що, регулюючи правовідносини з припинення поруки у звязку із закінченням строку її чинності, частина четверта статті 559 ЦК України передбачає три випадки визначення строку дії поруки: протягом строку, установленого договором поруки (перше речення частини четвертої статті 559 ЦК України); протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобовязання, якщо кредитор не предявить вимоги до поручителя (друге речення частини четвертої статті 559 ЦК України); протягом одного року від дня укладення договору поруки (якщо строк основного зобовязання не встановлено або встановлено моментом предявлення вимоги), якщо кредитор не предявить позову до поручителя (третє речення частини четвертої статті 559 ЦК України).

Аналіз зазначеної норми права дає підстави для висновку про те, що строк дії поруки (будь-який із зазначених у частині четвертій статті 559 ЦК України) не є строком захисту порушеного права, а є строком існування субєктивного права кредитора й субєктивного обовязку поручителя, після закінчення якого вони припиняються.

Це означає, що зі збігом цього строку (який є преклюзивним) жодних дій щодо реалізації свого права за договором поруки, зокрема й застосування судових заходів захисту свого права (шляхом предявлення позову), кредитор вчиняти не може.

З огляду на преклюзивний характер строку поруки й обумовлене цим припинення права кредитора на реалізацію даного виду забезпечення виконання зобовязань застосоване в другому реченні частини четвертої статті 559 ЦК України словосполучення "предявлення вимоги" до поручителя протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобовязання як умови чинності поруки слід розуміти як предявлення кредитором у встановленому законом порядку протягом зазначеного строку саме позовної, а не будь-якої іншої вимоги до поручителя.

При цьому зазначене положення не виключає можливості предявлення кредитором до поручителя іншої письмової вимоги про погашення заборгованості за боржника, однак і в такому разі кредитор може звернутися з такою вимогою до суду протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобовязання.

Отже, виходячи з положень другого речення частини четвертої статті 559 ЦК України, слід дійти висновку про те, що вимогу до поручителя про виконання ним солідарного з боржником зобовязання за договором повинно бути предявлено у судовому порядку в межах строку дії поруки, тобто упродовж шести місяців із моменту настання строку погашення чергового платежу за основним зобовязанням (якщо умовами договору передбачено погашення кредиту періодичними платежами), або із дня, встановленого кредитором для дострокового погашення кредиту в порядку реалізації ним свого права, передбаченого частиною другою статті 1050 ЦК України, або із дня настання строку виконання основного зобовязання (у разі, якщо кредит повинен бути погашений одноразовим платежем).

Таким чином, закінчення строку, установленого договором поруки, так само як сплив шести місяців від дня настання строку виконання основного зобовязання або одного року від дня укладення договору поруки, якщо строк основного зобовязання не встановлений, припиняє поруку за умови, що кредитор протягом строку дії поруки не звернувся з позовом до поручителя.

В ст. 360-7 ЦПК України вказано, що висновок Верховного Суду України щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права. Суд має право відступити від правової позиції, викладеної у висновках Верховного Суду України, з одночасним наведенням відповідних мотивів.

Відповідно до п. 1 ст. 13 ЦК України цивільні права особа здійснює у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства.

В п. 2 ст. 13 ЦК України зазначено, що при здійсненні своїх прав особа зобов'язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб. Не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах (п. 3 ст. 13 ЦК України).

В п. 6 ст. 13 ЦК України у разі недодержання особою при здійсненні своїх прав вимог, які встановлені частинами другою - п'ятою цієї статті, суд може зобов'язати її припинити зловживання своїми правами, а також застосувати інші наслідки, встановлені законом.

Відповідно до п. 3 ст. 16 ЦК України суд може відмовити у захисті цивільного права та інтересу особи в разі порушення нею положень частин другої - п'ятої статті 13 цього Кодексу.

Відповідно до п. 1 ст. 598 ЦК України зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

На підставі п. 4 ст. 559 ЦК України спірний договір поруки є припиненим.

Оскільки право вимоги до поручителя є припиненим на підставі закону, тому не може бути задоволений зустрічний позов відповідача про припинення договору поруки, оскільки рішенням суду не може бути припинено правовідношення, яке є припиненим на підставі закону.

Таким чином позов позбавлений правових підстав є незаконним та необґрунтованим, а тому не підлягає до задоволення.

Усі інші пояснення сторін, їх докази і арґументи не спростовують висновків суду, зазначених в цьому судовому рішенні, їх дослідження та оцінка судом не надало можливості встановити обставини, які б були підставою для ухвалення будь-якого іншого судового рішення.

Відповідно до зазначеного суд, -

У Х В А Л И В:

в позові ПАТ Фінанси та Кредит до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитними договорами №09-01-08 та №08-01-08 від 08/02/2008 р., відмовити;

в зустрічному позові ОСОБА_3 до ПАТ Фінанси та Кредит про припинення договору поручительства від 08/02/2008 року, відмовити;

в компенсації судових витрат сторонам, відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Івано-Франківської області протягом 10 днів з моменту його проголошення. Рішення набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Головуючий суддя С.О. Бородовський