Апеляційний суд Житомирської області
Категорія 25 Доповідач Заполовський В. Й.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 червня 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Житомирської області в складі:

головуючого судді Заполовського В.Й.,

суддів: Забродського М.І., Шевчук А.М.,

за участю секретаря судового засідання Кучерявого О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Акціонерна страхова компанія «ІНГО Україна», ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, заподіяної дорожньо-транспортною пригодою та стягнення страхового відшкодування, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Богунського районного суду м.Житомира від 07 квітня 2015 року, -

в с т а н о в и л а :

У листопаді 2014 року ОСОБА_1 звернувся до суду даним позовом.

Зазначав, що 18.05.2014 року на майдані Згоди у м.Житомирі з вини ОСОБА_2, який керував автомобілем «Мерседес», державний номер НОМЕР_1, сталося зіткнення з його автомобілем «Фольксваген», державний номер НОМЕР_2. Внаслідок зіткнення був пошкоджений його автомобіль та у звязку з цим заподіяна матеріальна шкода.

Згідно звіту № 10439 від 02.06.2014 року розмір завданого матеріального збитку становить 67643,10 грн. Страхове відшкодування було виплачено в добровільному порядку лише в сумі 25327,79 грн..

За наведених обставин та після уточнення позовних вимог, ОСОБА_1 просив стягнути з Приватного акціонерного товариства «Акціонерна страхова компанія «ІНГО Україна» та ОСОБА_2 на свою користь 44 314,63 грн. матеріальної шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та понесені судові витрати.

Рішенням Богунського районного суду м.Житомира від 07 квітня 2015 року відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_1

Не погодившись з рішенням суду ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу. Посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити його позовні вимоги в повному обсязі.

Зокрема зазначає, що пригода сталася у вихідний день, а не під час виконання працівником ОСОБА_2 своїх трудових обовязків, при використанні автомобіля у власних цілях, що згідно ст. 1172 ЦК України виключає покладення відповідальності за завдану шкоду на роботодавця.

Крім того, ні представник ПрАТ «СК «ІНГО Україна», ні ОСОБА_3 не довели та не надали жодного доказу, який би свідчив про правові підстави володіння або розпорядження фізичною особою підприємцем ОСОБА_4 транспортним засобом Mercedes-benz 316DI, що на праві власності належить ОСОБА_2

Також, судом першої інстанції не було взято до уваги висновок № 44 експертного автотоварознавчого дослідження від 04.09.2014 року, проведеного судовим експертом підприємцем ОСОБА_5 та безпідставно відмовлено в задоволенні позовних вимог з посиланням на те, що вимоги були заявлені до обох відповідачів в солідарному порядку.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах визначених ст. 303 ЦПК України колегія суддів визнає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, виходячи з наступного.

За змістом ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

За статтею 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобовязана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Відповідно до п. п. 22.1, 22.3 ст.22 Закону України „Про обовязкове страхування власників цивільно-правової відповідальності наземних транспортних засобів, (в редакції, що діяла на момент настання даного страхового випадку) при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоровю, майну третьої особи.

Відповідно до ст.1172 ЦК України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним трудових (службових) обовязків.

Суд першої інстанції встановив та підтверджено матеріалами справи, що 18.05.2014 року на майдані Згоди у м.Житомирі з вини ОСОБА_2, який керував автомобілем «Мерседес», державний номер НОМЕР_1, сталося зіткнення з автомобілем «Фольксваген», державний номер НОМЕР_2, який належить ОСОБА_1 Внаслідок даного зіткнення був пошкоджений автомобіль останнього та у звязку з цим заподіяна матеріальна шкода.

Вина ОСОБА_2 в скоєні даного ДТП підтверджується постановою суду від 20.06.2014 року, якою останній притягнутий до адміністративної відповідальності за ст.124 ОСОБА_4.

Згідно полісу №АС 8821076 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 14.03.2014 року, ОСОБА_4, як страхувальник, застрахував свою цивільну відповідальність забезпеченого транспортного засобу марки «Мерседес», державний номер НОМЕР_1 у ПрАТ «Акціонерна страхова компанія «ІНГО Україна» терміном до 13.09.2014 року з встановленням ліміту відповідальності: за шкоду заподіяну життю і здоровю 100 000 грн.;за шкоду заподіяну майну 50 000 грн. Розмір франшизи становить 00 грн. (а.с.48).

Відтак, відповідно до Закону України „Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів відповідальним за завдані позивачу збитки є ПрАТ «Акціонерна страхова компанія «ІНГО Україна» лише в межах передбачених полісом №АС 8821076.

Вирішуючи спір суд першої інстанції визнав, що винний у даній дорожній пригоді ОСОБА_2 перебував у трудових відносинах з ОСОБА_4 (працював на посаді водія) та дана дорожньо-транспортна пригода сталася під час виконання ним своїх трудових (службових) обовязків, а тому з врахуванням вимог ст.1172 ЦК України покладення обовязку по відшкодуванню шкоди ОСОБА_1 на ОСОБА_2 бути не може.

Проте, вказаний висновок судом першої інстанції зроблений без наявності у справі відповідних доказів, які б достовірно підтверджували факт перебування ОСОБА_2 у трудових відносинах з ОСОБА_4, а також заподіяння ним шкоди при виконанні трудових обовязків.

Тому вказаний висновок судом зроблений передчасно.

Такі докази, які підтвердили факт перебування ОСОБА_2 у трудових відносинах з ОСОБА_4, а також заподіяння ним шкоди при виконанні трудових обовязків, зокрема дорожній лист та копія трудового договору, ОСОБА_2 надані суду апеляційної інстанції (а.с.130, 131).

Крім того, в процесі апеляційного розгляду справи позивач частково відмовився від позову та апеляційним судом прийнята відмова позивача від позову до одного з відповідачів. Зокрема до Приватного акціонерного товариства «Акціонерна страхова компанія «ІНГО Україна» про стягнення страхового відшкодування, що з врахуванням вище наведеного та ст.ст. 306, 309, 310 ЦПК України є підставою для скасування рішення суду та закриття провадження у справі щодо позовних вимог ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Акціонерна страхова компанія «ІНГО Україна» та відмови ОСОБА_1 у позові до ОСОБА_2 за безпідставністю.

Керуючись ст.ст. 209, 303, 304, 307, 309, 313, 314, 316 ЦПК України, колегія суддів апеляційного суду, -

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Богунського районного суду м.Житомира від 07 квітня 2015 року скасувати та ухвалити нове рішення.

Відмовити ОСОБА_1 у задоволенні позову до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, заподіяної дорожньо-транспортною пригодою з інших підстав.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржене в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий Судді