Справа № 639/3004/15-ц
Провадження № 2/639/1197/15
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
12 червня 2015 року Жовтневий районний суд м. Харкова у складі:
головуючого - судді Гаврилюк С.М.,
при секретарі Чигрінової І.А.,Волкової Н.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрмелатоп компані» про стягнення заробітної плати,
Позивач зазначає, що директор ТОВ «Укрмелатоп компані» обіцяв ввести його до складу засновників та виплатити заробітню плату. У зв'язку з чим позивачем були понесені витрати з друку, сканування та відправці документів, які йому не були повернуті.
У судове засідання позивач не з'явився, подав до суду заяву, в якій просить ухвалити рішення за наявними у справі доказами за відсутності сторін.
Відповідач в судове засідання не зявився, хоча відповідно до ч. 3 ст. 74 ЦПК України неодноразово повідомлявся про час і місце розгляду справи, однак судова повістка від відповідача поверталась до суду за закінченням терміну зберігання.
Відповідно до ч. 3 ст. 27 ЦПК України особи, які беруть участь у справі, зобов'язані добросовісно здійснювати свої процесуальні права та виконувати процесуальні обов'язки. У зв'язку з чим суд вважає за необхідне розглянути справу без участі відповідача , виходячи з вимог ч. 5 ст. 74 ЦПК України та рішення Конституційного суду України від 13.12.2011 року № 17-рп/2011, згідно яких в разі відсутності осіб, які беруть участь у справі за адресою, вказаної в матеріалах справи (зокрема, позовна заява), вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином.
Згідно статті 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Суд зі згоди позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що наказом № 9 від 20.06.2012 року позивача було прийнято на посаду начальника юридичного відділу в Товариство з обмеженою відповідальністю «Укрмелатоп компані», що підтверджується копією трудової книжки ( а.с. 3).
Згідно ч.1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Статтею 60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.
Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.
Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Матеріали справи не містять жодних належних та допустимих доказів стосовно наявності у ТОВ «Укрмелатоп компані» заборгованості перед позивачем ОСОБА_1 із заробітної плати у розмірі позовних вимог , а саме 385 000 грн.
Відповідно до ч. 1 ст. 133, ч.1 ст. 137 ЦПК України, особи, які беруть участь у справі і вважають, що подання потрібних доказів є неможливим або у них є складнощі в поданні цих доказів, мають право заявити клопотання про забезпечення , витребування цих доказів.
Частиною 1 ст. 137 ЦПК України передбачено , що у випадках, коли щодо отримання доказів у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, є складнощі, суд за їх клопотанням зобов'язаний витребувати такі докази.
Однак, жодних клопотань про забезпечення , в тому числі витребування доказів у відповідача на підтвердження наявності дійсної заборгованості з заробітної плати перед позивачем , ОСОБА_1 до суду не подавав.
Відповідно до ст. 94 Кодексу законів про працю України , заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу. У ч. 1 ст. 1 Закону України «Про оплату праці» від 24 березня 1995 року № 108/95-ВР , який є спеціальним нормативно-правовим актом, що регулює правовідносини у сфері оплати праці, міститься аналогічне визначення поняття заробітної плати.
Відповідно до ст. 97 Кодексу законів про працю України , оплата праці працівників здійснюється за погодинною, відрядною або іншими системами оплати праці. Оплата може провадитися за результатами індивідуальних і колективних робіт.
Конкретні розміри тарифних ставок (окладів) і відрядних розцінок робітникам, посадових окладів службовцям, а також надбавок, доплат, премій і винагород встановлюються власником або уповноваженим ним органом з урахуванням вимог, передбачених частиною другою цієї статті.
Власник або уповноважений ним орган чи фізична особа не має права в односторонньому порядку приймати рішення з питань оплати праці, що погіршують умови, встановлені законодавством, угодами, колективними договорами.
Оплата праці працівників здійснюється в першочерговому порядку. Всі інші платежі здійснюються власником або уповноваженим ним органом після виконання зобов'язань щодо оплати праці.
Згідно з ч. 2 ст. 233 Кодексу законів про працю України , у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати.
Відповідач не надав суду жодних належних та допустимих доказів, які б підтверджували факт наявності заборгованості ТОВ «Укрмелатоп компані» перед позивачем із заробітної плати в сумі 385 000 грн.
Аналізуючи викладені обставини, досліджені у судовому засіданні наявні в матеріалах справи докази, суд приходить до висновку про відсутність законних підстав для задоволення необгрунтованого позову ОСОБА_1 до ТОВ «Укрмелатоп компані» про стягнення заробітної плати.
Керуючись ст.ст. 3, 60, 74, 133, 137, 122, 213-215, 224, ЦПК України, ст. 94, 97, ч. 2 ст. 233 КЗпП України, суд
У задоволенні позову ОСОБА_1 до ТОВ «Укрмелатоп компані» про стягнення заробітної плати - відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особами, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення - шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя ( підпис) С.М.Гаврилюк

Рішення не набрало законної сили.

Оригінал знаходиться в матеріалах справи.

З оригіналом згідно.

Суддя С.М.Гаврилюк