У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 червня 2015 рокум. Київ
Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Дьоміна О.О., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 22 квітня 2015 року та рішення апеляційного суду м. Києва від 9 червня

2015 року в справі за позовом Органу опіки та піклування Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації в інтересах неповнолітнього ОСОБА_3 до ОСОБА_2 та ОСОБА_4, які діють у своїх інтересах та в інтересах малолітніх ОСОБА_5 і ОСОБА_6, треті особи: ОСОБА_7, Служба у справах дітей Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації, про усунення перешкод у користуванні житловим приміщенням, виселення та стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги,

в с т а н о в и в:

У лютому 2015 року Орган опіки та піклування Дніпровської районної в

м. Києві державної адміністрації в інтересах неповнолітнього ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом про усунення перешкод у користуванні житловим приміщенням, виселення та стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги.

Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 22 квітня 2015 року позов задоволено частково.

Усунуто перешкоди у здійсненні ОСОБА_3 права користування квартирою АДРЕСА_1.

Виселено ОСОБА_2, ОСОБА_4 та їх малолітніх дітей ОСОБА_5, ОСОБА_6 з вказаної квартири.

Стягнуто з ОСОБА_2 та ОСОБА_4 в дохід держави судовий збір по 121,80 грн з кожного.

В решті позову відмовлено.

Рішенням апеляційного суду м. Києва від 9 червня 2015 року рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 22 квітня 2015 року змінено в частині розподілу судових витрат.

Виключено з мотивувальної та резолютивної частини рішення першої інстанції посилання на стягнення з ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір в сумі 121,80 грн.

В решті рішення суду першої інстанції залишено без змін.

Не погодившись із вищезазначеними судовими рішеннями, ОСОБА_2 звернувся до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ з касаційною скаргою, в якій просив скасувати оскаржувані судові рішення та передати справу на новий розгляд до суду першої інстанції, посилаючись на неправильне застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та порушення норм процесуального права.

У відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити з таких підстав.

Суд першої інстанції, з рішенням якого частково погодився апеляційний суд, обґрунтовано дійшов висновку про задоволення позову в частині усунення перешкод у здійсненні ОСОБА_3 права користування квартирою АДРЕСА_1, виселення ОСОБА_2, ОСОБА_4 та їх малолітніх дітей з квартири, виходячи з того, що останні проживають у вказаній квартирі відповідно до укладеного між попереднім власником ОСОБА_8 та ОСОБА_2 договору найму житла від 3 січня 2012 року, строк дії якого сплив 18 грудня 2014 року та не був поновлений наймодавцем на новий строк. Внаслідок відмови відповідачів виселитись по закінченню дії договору неповнолітній ОСОБА_3 позбавлений можливості використовувати вказану квартиру, що належить йому на праві власності, для власного проживання.

Відповідно до частини 2 статті 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими (частина 1 статті 335 ЦПК України).

Згідно з пунктом 5 частини 4 статті 328 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Зі змісту рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 22 квітня

2015 року та рішення апеляційного суду м. Києва від 9 червня 2015 року і доданих матеріалів убачається, що касаційна скарга є необґрунтованою і наведені у ній доводи не дають підстав для висновків щодо незаконності оскаржуваних судових рішень.

Керуючись пунктом 5 частини 4 статті 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

Відмовити у відкритті касаційного провадження у справі за позовом Органу опіки та піклування Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації в інтересах неповнолітнього ОСОБА_3 до ОСОБА_2 та ОСОБА_4, які діють у своїх інтересах та в інтересах малолітніх ОСОБА_5 і ОСОБА_6, треті особи: ОСОБА_7, Служба у справах дітей Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації, про усунення перешкод у користуванні житловим приміщенням, виселення та стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги, за касаційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 22 квітня 2015 року та рішення апеляційного суду м. Києва від 9 червня 2015 року.

Копію цієї ухвали та додані до касаційної скарги матеріали повернути скаржнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних справ О.О. Дьоміна