Справа № 362/4002/13ц Головуючий у І інстанції Орда О.О.
Провадження № 22-ц/780/1579/15 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_1
Категорія 42 26.06.2015
РІШЕННЯ

Іменем України

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Київської області в складі:

головуючого:ОСОБА_1,
суддів:ОСОБА_2, ОСОБА_3,
при секретарі:ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_5 на рішення Васильківського міськрайонного суду Київської області від 16 січня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_6 про поділ житлового будинку та зобовязання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И Л А:

В липні 2013 року ОСОБА_5 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_6 про поділ житлового будинку та зобовязання вчинити дії, який обґрунтувала тим, що згідно договору дарування від 19 січня 1996 року, посвідченого приватним нотаріусом Васильківського нотаріального округу ОСОБА_7М та зареєстрованого в реєстрі за № 97 ОСОБА_8 подарувала, а ОСОБА_6 та ОСОБА_5 прийняли в дар в рівних частках жиловий будинок з надвірними будівлями, що знаходиться за адресою: Київська область, Васильківський район, с. Путрівка, пров. Польовий, 21. Спору щодо земельної ділянки у сторін не має. У сторін склався порядок користування житловим будинком, згідно якого позивач займала приміщення 1-1 площею 5,8 кв.м, приміщення жиле 1-3 площею 14,8 кв.м, а відповідач приміщення площею 6,9 кв.м та жилу площею 11 кв.м.

Посилалася на те, що ОСОБА_6 без її згоди самовільно здійснила переобладнання будинку та обрізала газовідведення, що призвело до неможливості опалення частини будинку, яка їй належить, і внаслідок вказаних дій відповідачки, ОСОБА_5 не може отримати свідоцтво про право власності на свою ? частку житлового будинку.

Просила провести розподіл житлового будинку в натурі за запропонованим нею варіантом, зобовязавши за рахунок відповідачки відновити опалення, електропостачання та газопостачання житлового будинку.

Доповнивши позовні вимоги, також просила стягнути з ОСОБА_6 на її користь 3916,80 грн. за проведення експертизи та вирішити питання щодо судових витрат.

Рішенням Васильківського міськрайонного суду Київської області від 16 січня 2015 року відмовлено в задоволенні позову.

Позивач ОСОБА_5 не погоджуючись із рішенням суду, подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення та неправильне застосування норм матеріального та процесуального права, просила скасувати рішення та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з таких підстав.

Із матеріалів справи колегія суддів вбачає, що згідно договору дарування будинку від 19 січня 1996 року, посвідченого приватним нотаріусом Васильківського нотаріального округу Київської області ОСОБА_7 та зареєстрованого в реєстрі за № 97, ОСОБА_8 подарувала а ОСОБА_6 та ОСОБА_5 прийняли в дар в рівних частинах кожна житловий будинок з надвірними будівлями в с. Путрівка, Васильківського району Київської області по пров. Польовому, 21, що зареєстрованого у Фастівському міжміському бюро технічної інвентаризації 30.07.1996 року та записано в реєстровую книгу № 2, реєстр 217 (а.с. 15).

Згідно технічного паспорту житловий будинок складається з наступних приміщень: 1-1 кухня, загальна площа 5,8 кв.м., 1-2 жилова, загальна площа 9,0 кв.м., 1-3 жилова загальна площа 14,8 кв.м., всього по приміщенню 1 29,6 кв.м; 2-1 кухня, загальна площа 15,4 кв.м., 2-2 житлова, загальна площа 11,0 кв.м.,1 - веранда, загальна площа 6, 9 кв.м.(самочинна забудова), всього по приміщенню 2 33,3 кв.м., всього по будинку 62,9 кв.м.(з урахуванням самочинної забудови проведеної відповідачкою)

Відповідно до Висновку експерта за результатами проведення судової будівельно-технічної експертизи № 8707/13-43 від 09.09.2014 у відповідності з вимогами пунктів 2.22, 2.23, 2.24 ДБН В 2.2-15-2005 «Житлові будинки. Основні положення», розділити житловий будинок по провулку Польовому, 21 в с. Путрівка Васильківського району Київської області загальною площею 56 кв.м., неможливо через недостатню площу будинку, оскільки на ? частку в будинку припадає 28 кв.м, що недостатньо для влаштування окремої однокімнатної квартири. Однак, враховуючи ту обставину, що на момент проведення дослідження будинок фактично поділений між співвласниками, та розділений на дві окремі квартири, має два окремі виходи, співвласники проживають в будинку, експерт вважає за можливе розрахувати варіант розділу будинку, який фактично існує на момент проведення дослідження. Розподіл житлового будинку по провулку Польовому, 21 в селі Путрівка Васильківського району Київської області, між співвласниками (1/2 та 1/2 ідеальні частки) можливий при умові відступу від рівності часток співвласників ( по фактичному користуванню).

Пропонується виділити в натурі: власнику ОСОБА_5 1/2 частину будинку, що складається з приміщень а саме: кухня, площею 5,8 кв.м (1-1), житлова, площею 9,0 кв.м (1-2), житлова, площею 14,8 кв.м (1-3), ганок, всього в будинку 29,6 кв.м, сарай (Б),сарай (В) , убиральня літній душ (Е-Т), ворота (№3), колодязь питний (№4), відхилення від ідеальної частки складають 1,6 м.2, вартість складає 13877 грн 00 коп; власнику ОСОБА_6 1/2 частину будинку, що складається з приміщень а саме кухня, площею 15,4 кв.м (2-1), житлова, площею 11,0 кв.м (2-2), всього в будинку 26,4 кв.м, ворота (№1), відхилення від ідеальної частки складають -1,6 м.2, вартість складає - 13877 грн 00 коп. Описаний варіант не потребує переобладнань для облащтування окремих квартир, окільки існує вже фактично. Однак, для приведення приміщень квартир співвласників у відповідність вимогам п.2.24 ДБН В.2.2-15-2005 «Житлові будинки. Основні положення» необхідно виконати перепланування квартир, при якому використати самочинну збудовану веранду для обладнання кухні. Вартість і поточний перелік робіт по зміні обємно просторового рішення житлового будинку, а також вартість по влаштуванню або переобладнанню систем інженерного устаткування, залежить від прийнятих рішень, які обумовлюються розробленою і погодженою у встановленому законом порядку проектно кошторисною документацією. Експертом у висновку зазначено, що розробка проектно-кошторисної документації, не відноситься до діяльності Київського НДІ судових експертиз (а.с. 54-61)

Вказані обставини підтверджуються наявними у справі доказами.

Відмовляючи в задоволенні позову ОСОБА_5, суд першої інстанції виходив із того, що відсутній дозвіл виконавчого комітету місцевої ради на переобладнання будинку, а сторони не зверталися до компетентних органів для отримання вказаного дозволу, а крім того позивачем не надано доказів протиправної поведінки відповідача.

Колегія суддів із вказаними висновками суду першої інстанції в повній мірі не погоджується, так як вони не відповідають вимогам закону.

Відповідно до статей 364, 367 ЦК України кожен із співвласників має право на виділ його частки майна, що є у спільній частковій власності в натурі або його поділ з дотриманням вимог ст. 183 ЦК України. За відсутності згоди співвласників про поділ спільного майна це питання вирішується судом.

Статтею 152 ЖК УРСР передбачено, що переобладнання і перепланування жилого будинку (квартири), що належить громадянинові на праві приватної власності, провадяться з дозволу виконавчого комітету місцевої ОСОБА_1 народних депутатів.

У п. 7 постанови Пленуму Верховного Суду України від 04 жовтня 1991 року № 7 "Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності на жилий будинок" судам роз'яснено, що в спорах про поділ будинку в натурі учасникам спільної часткової власності на будинок може бути виділено відокремлену частину будинку, яка відповідає розміру їх часток у праві власності. У тих випадках, коли для поділу необхідне переобладнання та перепланування будинку, він проводиться при наявності дозволу на це виконкому місцевої ради (ст. 152 ЖК УРСР).

Дійсно, позивачка та відповідачка не зверталися до виконкому місцевої ради, щодо отримання відповідного дозволу, однак судом першої інстанції, в порушення ст. 10 ЦПК України, не було роз»яснено сторонам необхідність отримання такого дозволу, та було відмовлено в позові з формальних підстав, з якими колегія суддів погодитися не може, а тому таке рішення не може залишатися без змін і підлягає скасуванню.

Для з»ясування всіх обставин справи, під час розгляду справи апеляційним судом було зроблено відповідний запит до Путрівської сільської ради щодо дачі дозволу на переобладнання будинку з одноквартирного у двохквартирний, з урахуванням висновку судової експертизи.

16 червня 2015 року на адресу Апеляційного суду надійшло рішення Путрівської сільради від 29 травня 2015 року, відповідно до якого виконком Путріської сільради вирішив: «вважати можливим переобладнання житлового будинку в селі Пітрівка по провулку Польовому,21 з одноквартирного в двохквартирний».

Дане рішення виконкому колегією суддів розцінюється критично, оскільки фактично не містить дозволу на переобладнання (в розумінні ст. 152 ЖК УРСР), а має рекомендативний, не чіткий характер, з якого не вбачається, хто і коли повинен «вважати можливим» таке переобладнання.

Враховуючи наведене, колегія суддів дійшла висновку, що відповідний дозвіл (ст. 152 ЖК УРСР), необхідний для переобладнання та перепланування будинку виконкомом місцевої ради надано не було.

Крім того, посилання апелянта на висновок експертного будівельно-технічного дослідження від 09 вересня 2014 року, яким встановлено можливість розподілити вказаний житловий будинок на дві окремі ізольовані квартири колегія суддів оцінює критично, оскільки вказана можливість розподілити будинок обумовлена використанням самочинних будівель та з порушенням п.2.24 ДБН В.2.2-15-2005 «Житлові будинки. Основні положення», що чітко зазначено у висновку експертизи, а такий поділ суперечить нормам законодавства.

Отже, під час вирішення зазначеного спору колегія суддів враховує роз'яснення, викладені в постанові Пленуму Верховного Суду України від 4 жовтня 1991 року № 7 "Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності на житловий будинок".

Зокрема, виходячи з положень ст. ст. 183, 367 ЦК України та роз'яснень, викладених у п.п. 6, 7 зазначеної постанови, виділ частки в натурі (поділ будинку) може мати місце за наявності технічної можливості виділення кожній із сторін відокремленої частини будинку із самостійним виходом (квартири), яка відповідає розміру їх часток у приватній власності або наявності технічної можливості переобладнання будинку в ізольовані квартири.

Міністерство з питань житлово-комунального господарства України наказом від 18 червня 2007 року за № 55, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 06 липня 2007 року за № 774/14041, затвердило Інструкцію про проведення розподілу, виділу і розрахунку часток об'єктів нерухомого майна (далі - Інструкція), яка встановлює, що розподіл і виділення частки в натурі здійснюється у відповідності до законодавства із наданням Висновку стосовно технічної можливості розподілу об'єкта нерухомого майна або Висновку відносно технічної можливості виділу в натурі частки з об'єкта нерухомого майна.

В той же час, пункт 2.3 Інструкції передбачає наступне обмеження - не підлягають розподілу об'єкти нерухомого майна, до складу котрих належать самочинно побудовані (реконструйовані, переплановані) об'єкти нерухомого майна. Питання стосовно розподілу таких об'єктів нерухомого майна можуть розглядатися лише після визнання права власності на них у відповідності до закону.

Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу.

Таким чином, колегія судді ввважає, що позов є необгрунтований і безпідставний, а тому в його задоволенні слід відмовити, оскільки колегією суддів було безспірно встановлено, що проведення поділу будинку в натурі можливе лише за умови порушення ДБН(відсутня технічна можливість) та з урахуванням самочинних будов (перепланувань, реконструкцій).

За таких обставин колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції не відповідає обставинам справи, ухвалене з порушенням норм матеріального і процесуального права і його слід скасувати, та ухвалити нове рішення про відмову в позові з інших підстав.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 309, 313, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 задовольнити частково.

Рішення Васильківського міськрайонного суду Київської області від 16 січня 2015 року скасувати та ухвалити нове рішення.

В задоволені позовних вимог ОСОБА_5 відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржено в касаційному порядку протягом двадцяти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ з моменту набрання законної сили.

Головуючий: Р.В.Березовенко

Судді: Н.С.Воробйова

ОСОБА_3