Справа № 577/2740/15-ц
Провадження № 4-с/577/19/15
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"24" червня 2015 р.

Конотопський міськрайонний суд Сумської області

в складі головуючого судді Ярмак О.М.

за участю секретаря Сущенко І.О. ,

заявниці ОСОБА_1,

заінтересованої особи

та представника заінтересованої особи ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Конотопі справу за скаргою ОСОБА_1, заінтересовані особи: відділ Державної виконавчої служби Конотопського міськрайонного управління юстиції у Сумській області, державний виконавець відділу Державної виконавчої служби Конотопського міськрайонного управління юстиції у Сумській області ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання неправомірними дій державного виконавця та скасування постанови про закінчення виконавчого провадження від 14 лютого 2014 року, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до суду з скаргою, уточнивши вимоги скарги (а.с. 137), та прохає суд визнати незаконними дії державного виконавця відділу Державної виконавчої служби Конотопського міськрайонного управління юстиції у Сумській області ОСОБА_2, які виразилися у винесенні 14 лютого 2014 року постанови про закінчення виконавчого провадження за виконавчим листом, виданим Конотопським міськрайонним судом Сумської області по справі № 2/577/5/2013 з метою виконання рішення суду від 7 лютого 2013 року про виселення ОСОБА_3 з квартири АДРЕСА_1 без надання іншого жилого приміщення; визнати незаконною та скасувати постанову державного виконавця відділу ДВС Конотопського міськрайонного управління юстиції у Сумській області ОСОБА_2 про закінчення виконавчого провадження від 14 лютого 2014 року. Вимоги своєї скарги обгрунтовує тим, що 7 лютого 2013 року Конотопським міськрайонним судом було ухвалене рішення про виселення ОСОБА_3 із квартири АДРЕСА_2. З метою виконання зазначеного рішення суду, їй 15 травня 2013 року був виданий виконавчий лист, який в подальшому вона пред»явила до виконання. Проте, 14 лютого 2014 року державний виконавець відділу ДВС Конотопського міськрайонного управління юстиції Сумської області ОСОБА_2 виніс постанову про закінчення виконавчого провадження. Вказану постанову вона отримала 1 грудня 2014 року. Як вбачається із постанови про закінчення виконавчого провадження від 14 лютого 2014 року, вона була винесена державним виконавцем на підставі п. 8 ч. 1 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження» у зв»язку з фактичним виконання рішення суду. Проте, постанова про закінчення виконавчого провадження винесена передчасно, так як фактично рішення суду про виселення ОСОБА_3 залишається невиконаним, у квартирі проживають рідні ОСОБА_3 син ОСОБА_4 та його родина. Постанова державного виконавця про закінчення виконавчого провадження щодо виселення ОСОБА_3 з квартири порушує її права як власника житла.

В судовому засіданні заявниця ОСОБА_1 вимоги своєї скарги підтримала в повному обсязі та пояснила, що постанова державного виконавця відділу ДВС ОСОБА_2 про закінчення виконавчого провадження від 14 лютого 2014 року щодо виселення ОСОБА_3 з квартири АДРЕСА_2 винесена ним без достатніх підстав. До її винесення державний виконавець не впевнився, що ОСОБА_3 дійсно не проживає у вказаній квартирі та що там не знаходяться її речі. Доказами підтвердження виконання рішення суду стали лише поясненнями ОСОБА_3 Проте, відповідно до довідки ОВК «Дім», яка датована 12 березня 2015 року, ОСОБА_3, ще й досі проживає у вказаній квартирі. Боржниця ОСОБА_3 стверджує, що вона ніколи не проживала у спірній квартирі, але рішення про її виселення із квартири було прийняте Конотопським міськрайонним судом у 2013 року та зазначеним рішенням встановлено, що вона проживає у ІНФОРМАЦІЯ_1. При виконанні рішення про виселення ОСОБА_3 вона запрошена не була, а тому не мала змоги особисто впевнитися, що боржниця у квартирі дійсно не проживає і там відсутні її речі. На даний час їй добре відомо, що ОСОБА_3 періодично проживає у спірній квартирі, там знаходяться її речі. В той же час, вона як власник житла позбавлена можливості користуватися належною їй квартирою. Сам державний виконавець Ларіонов С.А. до винесення постанови про закінчення виконавчого провадження від 14 лютого 2014 року також не був упевнений в тому, що ОСОБА_3 не проживає у ІНФОРМАЦІЯ_1, так як вже після закінчення виконавчого провадження у січні 2015 року продовжував з»ясовувати дані про осіб, які проживають у спірній квартирі. Винесенням постанови про закінчення виконавчого провадження державний виконавець позбавив її можливості повторно пред»явити виконавчий лист до виконання.

Старший державний виконавець відділу ДВС Конотопського міськрайонного управління юстиції у Сумській області ОСОБА_2, який також за довіреністю представляє відділ ДВС Конотопського міськрайонного управління юстиції (а.с. 113) проти задоволення скарги заперечує та пояснив, що постанова про закінчення виконавчого провадження від 14 лютого 2014 року щодо виконання рішення суду про виселення ОСОБА_3 з квартири АДРЕСА_2 без надання іншого жилого приміщення винесена ним з дотриманням вимог Закону України «Про виконавче провадження». До її винесення було з»ясовано у ОСОБА_3 чи дійсно вона проживає у ІНФОРМАЦІЯ_1 та чи знаходяться там її речі. ОСОБА_3 надала письмові пояснення, в яких вказала що вона у квартирі, з якої була виселена за рішення суду, не проживає, належні їй речі у квартирі відсутні. Було встановлено, що у спірній квартирі з жовтня 2013 року проживає ОСОБА_5 з родиною. Державним виконавцем 5 лютого 2014 року був здійснений вихід за адресою: м. Конотоп, вул. Будівельників, 44/40 та встановлено, що ОСОБА_3 не проживає у спірній квартирі. Відповідно до Закону України «Про виконавче провадження» виселити з квартири особу можливо лише тоді, коли вона дійсно проживає у вказаній квартирі, чи там знаходяться її речі. Права на виселення з квартири інших осіб, ніж ті, які зазначені у рішення суду, він не має. Після того як було встановлено, що ОСОБА_3 у квартирі АДРЕСА_1 не проживає, там відсутні її речі, ним 14 лютого 2014 року була винесена постанова про закінчення виконавчого провадження. 27 січня 2015 року він звертався до Конотопського МВ УМВС України в Сумській області з метою перевірки даних щодо осіб, які проживають у ІНФОРМАЦІЯ_2 та за її наслідками також було підтверджено, що ОСОБА_3 у спірній квартирі не проживає. Крім того, у зв»язку з тим, що ОСОБА_1 подала скаргу на постанову про закінчення виконавчого провадження та надала довідку ОВК «Дім», то він додатково здійснив вихід за місцем проживання ОСОБА_6, яка зазначена як особа, на підставі слів якої ОВК «Дім» складена довідка від 12 березня 2015 року, та відібрав пояснення у вказаної особи і склав акт державного виконавця від 6 квітня 2015 року. Стягувач за виконавчим листом - ОСОБА_1 не була повідомлена про час вчинення виконавчих дій щодо виселення ОСОБА_3 з квартири, так як не зверталася до державного виконавця з відповідною заявою. Вважає, що постанова про закінчення виконавчого провадження від 14 лютого 2014 року винесена ним у встановленому законом порядку, а тому не може бути скасована як незаконна.

Заінтересована особа ОСОБА_3 в судове засідання не з»явилася, в той час як вона належним чином була оповіщена про час і місце розгляду справи, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення їй поштового відправлення (а.с. 144).

Суд, вислухавши пояснення заявниці, державного виконавця, дослідивши матеріали справи та матеріали виконавчого провадження № 37976064, вважає, що скарга підлягає задоволенню.

Встановлено, що рішенням Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 7 лютого 2013 року задоволені позовні вимоги ОСОБА_7 Прийняте рішення виселити ОСОБА_4, ОСОБА_3 та ОСОБА_8 без надання іншого жилого приміщення з квартири АДРЕСА_1. Вселити ОСОБА_1 до квартири АДРЕСА_2. Зобов»язати ОСОБА_4, ОСОБА_3 та ОСОБА_8 усунути перешкоди в користуванні квартирою № 40 по вул. Будівельників, 44 в м. Конотопі Сумської області, дозволивши ОСОБА_1 демонтувати металеві двері даної квартири (а.с. 122-124). Вказане рішення Конотопського міськрайонного суду Сумської області набрало законної сили 3 квітня 2013 року (а.с. 125-127).

З метою виконання рішення Конотопським міськрайонного суду від 7 лютого 2013 року в частині виселення ОСОБА_3 без надання іншого жилого приміщення з квартири АДРЕСА_1, судом 15 травня 2013 року по справі № 2/577/5/13 був виданий виконавчий лист (а.с. 36), який в цей же день був пред»явлений ОСОБА_1 до виконання (а. 1 виконавчого провадження).

18 травня 2013 року старшим державним виконавцем відділу ДВС Конотопського міськрайонного управління юстиції Сумської області ОСОБА_9 була винесена постанова про відкриття виконавчого провадження № 37976064 . Вказаною постановою боржниці ОСОБА_3 встановлений строк для добровільного виконання рішення суду щодо її виселення з квартири АДРЕСА_2 до 2 червня 2013 року (а.с. 81, 90, а. 3 виконавчого провадження).

Постанова про відкриття виконавчого провадження була отримана боржницею ОСОБА_3 21 травня 2013 року, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення їй поштового відправлення (а. 2 виконавчого провадження).

В подальшому виконавче провадження № 37976064 було передане для проведення виконавчих дій державному виконавцю відділу ДВС Конотопського міськрайонного управління юстиції у Сумській області ОСОБА_2 (матеріали виконавчого провадження).

Встановлено також, що 14 лютого 2014 року державним виконавцем відділу ДВС Конотопського міськрайонного управління юстиції ОСОБА_2 винесено постанову про закінчення виконавчого провадження за виконавчим листом, виданим Конотопським міськрайонним судом Сумської області 15 травня 2013 року по справі № 2/577/5/2013 з метою виконання рішення суду про виселення ОСОБА_3 з квартири АДРЕСА_1 без надання іншого жилого приміщення (а.с. 37, 83, 94, а. 14 виконавчого провадження).

Відповідно до ст. 383 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

ОСОБА_1 скористався наданим їй правом, звернувшись у встановленому законом порядку до суду із скаргою на неправомірні дії державного виконавця та щодо оскарження постанови про закінчення виконавчого провадження.

Як вбачається із постанови державного виконавця відділу ДВС Конотопського міськрайонного управління юстиції ОСОБА_2 про закінчення виконавчого провадження від 14 лютого 2014 року, виконавче провадження закінчене на підставі п. 8 ч. 1 ст. 49, ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження» у зв»язку з виконанням у повному обсязі вимог виконавчого документу (а.с. 4, а. 16 виконавчого провадження).

Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

З наведеного витікає, що вирішальним при винесенні постанови про закінчення виконавчого провадження є фактичне виконання в повному обсязі рішення суду.

Порядок виконання рішення суду про виселення, передбачений ст. 78 Закону України «Про виконавче провадження», зокрема, визначено що державний виконавець перевіряє стан виконання рішення про виселення боржника на наступний день після закінчення строку, встановленого ч. 2 ст. 25 цього Закону для самостійного виконання рішення. У разі невиконання боржником рішення самостійно державний виконавець виконує його примусово. Державний виконавець зобов»язаний письмово повідомити боржника про день і час примусового виселення. Виселення полягає у звільненні приміщення, зазначеного у виконавчому документі, від особи (осіб), яка виселяється, її майна, домашніх тварин та у забороні такій особі користуватися цим приміщенням. Виселення здійснюється у присутності понятих за сприянням органів внутрішніх справ з обов»язковим описом майна державним виконавцем. У разі якщо виконання рішення здійснюється за відсутності осіб, які підлягають виселенню, державний виконавець зобов»язаний провести опис майна. Про виконання рішення про виселення боржника державний виконавець складає акт, що підписується особами, які брали участь у виконанні.

На підтвердження правомірності винесення постанови про закінчення виконавчого провадження від 14 лютого 2014 року державний виконавець посилається на акт від 5 лютого 2014 року та пояснення ОСОБА_3 від 25 січня 2014 року про те, що вона не проживає на ніколи на проживала у ІНФОРМАЦІЯ_3 облавсті та у вказаній квартирі відсутнє належне їй майно (а.с. 54, 82, 92, 93, а. 12 виконавчого провадження)

В той же час, державний виконавець не прийняв до уваги той факт, що рішення суду про виселення ОСОБА_3 з квартири АДРЕСА_1 були прийняте 7 лютого 2013 року, виконавчий лист по справі № 2/577/5/2013 був виданий судом та пред»явлений ОСОБА_1 до виконання 15 травня 2013 року.

3 червня 2013 року ОСОБА_3 звернулася до державного виконавця із заявою про відкладення виконавчого провадження (а. 4 виконавчого провадження).

Зі змісту постанови державного виконавця про відкладення виконавчого провадження від 3 червня 2013 року вбачається, що воно було відкладене до 13 червня 2013 року за заявою боржниці (а. 4 виконавчого провадження).

Відповідно до акту державного виконавця від 14 червня 2013 року, при виході за адресою: м. Конотоп Сумської області, вул. Будівельників, 44/40 було встановлено, що боржниця ОСОБА_3 вимоги виконавчого листа не виконала, виселення з квартири не здійснила (а.с. 91, а. 7 виконавчого провадження).

Наведене ставить під сумнів пояснення боржниці ОСОБА_3 про те, що вона ніколи не проживала у спірній квартирі та в ній відсутні її речі

Частинами 1, 2 ст. 6 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що державний виконавець зобов»язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб. Державний виконавець роз»яснює особам, які беруть участь у виконавчому провадженні або залучаються до проведення виконавчих дій, їхні права згідно з вимогами цього Закону.

Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 11 вищевказаного закону державний виконавець зобов»язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Державний виконавець здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом, роз»яснює сторонам їхні права і обов»язки.

До прав сторони виконавчого провадження, відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження», відноситься і право сторони виконавчого провадження брати участь у провадженні виконавчих дій.

Аналогічне положення містить і п. 2.1.4. Інструкції про проведення виконавчих дій, затв. наказом Міністерства юстиції України від 15.12.99 № 74/5.

З акту державного виконавця вбачається, що виселення ОСОБА_3 з квартири АДРЕСА_2 відбувалося 5 лютого 2014 року (а.с. 54, 82, 92).

Стягувач за виконавчим листом ОСОБА_1 була відсутня під час виконання рішення суду від 7 лютого 2013 року щодо виселення ОСОБА_3 без надання іншого житла з квартири АДРЕСА_1.

В судовому засіданні заявниця пояснила, що вона не була повідомлена державним виконавцем про час проведення вказаних дій, в той час як бажала бути присутньою при проведенні виконавчих дій щодо виселення ОСОБА_3 з квартири, про що в усній формі неодноразово повідомляла державного виконавця відділу ДВС Конотопського міськрайонного управління юстиції ОСОБА_2 Про необхідність звернення з письмовим клопотанням для прийняття участі у вчиненні виконавчих дій державним виконавецем їй роз»яснено не було.

Матеріали справи та матеріали виконавчого провадження № 37976064 не містить даних шодо роз»яснення ОСОБА_1 як стягувачу за виконавчим листом її прав, в тому числі і права бути присутньою при проведенні виконавчих дій щодо виселення ОСОБА_3 з квартири.

Боржниця ОСОБА_3 також була відсутня при проведенні виконавчих щодо її виселення з квартири. Матеріали виконавчого провадження не містять доказів письмового повідомлення боржниці про день і час примусового її виселення з квартири АДРЕСА_2.

Таким чином, незважаючи на наявність спірної ситуації щодо встановлення факту дійсного проживання ОСОБА_3 у квартирі АДРЕСА_1 та знаходження у квартирі належних їй речей, про проведення 5 лютого 2014 року виконавчих дій щодо виселення ОСОБА_3 з квартири сторони виконавчого провадження повідомлені не були.

Пунктом 8.4.6. Інструкції про проведення виконавчих дій, затв. наказом Міністерства юстиції України від 15.12.99 № 74/5 передбачено, що про виконання рішення державним виконавцем складається акт, який підписується особами, що брали участь у виконанні.

Однак, в матеріалах виконавчого провадження № 37976064 акт державного виконавця від 5 лютого 2014 року, який став підставою для винесення постанови про закінчення виконавчого провадження від 14 лютого 2014 року, взагалі відсутній.

Як пояснив в судовому засіданні державний виконавець відділу ДВС Конотопського міськрайонного управління юстиції у Сумській області ОСОБА_2, акт державного виконавця від 5 лютого 2014 року міститься в матеріалах виконавчих проваджень щодо виселення інших осіб з квартири АДРЕСА_1.

Проте, постанова про об»єднання виконавчого провадження № 37976064 з іншим виконавчим провадженням чи про приєданння його до зведеного виконавчого провадження як того вимагає п. 4.1.5. Інструкції про проведення виконавчих дій, затв. наказом Міністерства юстиції України від 15.12.99 № 74/5, державним виконавцем не виносилася.

Пунктом 3.3. Порядку роботи з документами в органах державної виконавчої служби, затв. наказом Міністерства юстиції України від 25.12.2008 № 2274/5 передбачено, що документи виконавчого провадження, в тому числі скарги, заяви (клопотання) сторін виконавчого провадження, які подаються відповідно до Закону України «Про виконавче провадження» та матеріали за наслідками їх розгляду, є невід»ємною

частиною виконавчого провадження і приєднуються до нього.

В основу прийняття державним виконавцем постанови про закінчення виконавчого провадження від 14 лютого 2014 року фактично покладені пояснення заінтересованої особи (боржниці ОСОБА_3В.).

Зі змісту ст. 78 Закону України «Про виконавче провадження» вбачається, що виселення полягає не лише у звільненні приміщення, зазначеного у виконавчому документі, від особи (осіб), яка виселяється, але й у звільненні приміщення від її майна та у забороні такій особі користуватися цим приміщенням.

В матеріалах виконавчого провадження відсутні дані про те, що державним виконавцем боржниці ОСОБА_3 була роз»яснена заборона користуватия квартирою № 40 по вул. Будівельників, 44 в м. Конотопі Сумської області.

До винесення 14 лютого 2014 року державним виконавцем відділу ДВС Конотопського міськрайонного управління юстиції ОСОБА_2 постанови про закінченням виконавчого провадження, ним фактично не було перевірено чи користується боржниця ОСОБА_3 квартирою, про що свідчить той факт, вже після закінчення виконавчого провадження 27 січня 2015 року державний виконавець звертався до Конотопського МВ УМВС України в Сумській області для встановлення осіб, які проживають та зареєстровані за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с. 49-52, 95-98) та акт державного виконавця від 6 квітня 2015 року (а.с. 87).

Суд також враховує, що в супереч вимогам ч. 6 ст. 78 Закону України «Про виконавче провадження» державним виконавцем до винесення постанови про закінчення виконавчого провадження щодо виселення ОСОБА_3 з квартири АДРЕСА_1 не був проведений опис майна, яке знаходиться у спірній квартирі, та не був складений акт опису такого майна.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади, їх посадові особи зобов»язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ст. 124 Конституції України, судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов»язковими до виконання на всій території України.

Частинами 1, 2 ст. 14 ЦПК України передбачено, що судові рішення, що набрали законної сили, обов»язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Пунктом 8 ч. 1 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавче провадження підлягає закінченню лише у разі фактичного повного виконання рішення згідно з виконавчим документом.

Проте, відповідно до довідки ОВК «Дім» від 12 березня 2015 року на даний час квартирою № 40 по вул. Будівельників, 44 в м. Конотопі Сумської області користуються та в ній проживають родина ОСОБА_3 (батьки ОСОБА_8, ОСОБА_3 та їх донька ОСОБА_4М.) та вказаний факт підтверджується мешканцями квартир № 31 та № 38 будинку № 44 по вул. Будівельників в м. Конотопі (а.с. 63).

Зазначена довідка вказує на те, що рішення Конотопського міськрайонного суду суду від 7 лютого 2013 року щодо виселення ОСОБА_3 без надання іншого жилого приміщення з квартири АДРЕСА_2 на час винесення державним виконавцем постанови про закінчення виконавчого провадження від 14 лютого 2014 року залишалося невиконаним, що порушує права заявниці на належне виконання рішення суду, а також її права як власника житла.

Суд враховує, що відповідно до ч. 1 ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження» завершене виконавче провадження не може бути розпочате знову, крім

випадків, передбачених цим Законом.

Наведене свідчить про те, що незважаючи на невиконання рішення Конотопського міськрайонного суду від 7 лютого 2013 року щодо виселення ОСОБА_3 із квартири АДРЕСА_1, ОСОБА_1, при наявності постанови про закінчення виконавчого провадження від 14 лютого 2014 року, позбавлена можливості пред»явити повторно виконавчий лист до виконання.

З ч. 1 ст. 51 Закону України «Про виконавче провадження» витікає, що виконавче провадження може бути відновлене лише у разі, якщо постанова державного виконавця про закінчення виконавчого провадження визнана судом незаконною чи скасована начальником відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець,

або керівником відповідного органу державної виконавчої служби.

За таких обставин, з метою захисту прав заявниці ОСОБА_1 як стягувача за виконавчим листом слід визнати незаконними дії державного виконавця відділу ДВС Конотопського міськрайонного управління юстиції Сумської області ОСОБА_2, які виразилися у винесенні 14 лютого 2014 року постанови про закінчення виконавчого провадження, а також визнати незаконною та скасувати вказану постанову як таку, що винесена передчасно, без фактичного виконання рішення суду про виселення ОСОБА_3 з квартири АДРЕСА_1.

Керуючись ч. 2 ст. 19, ст. 124 Конституції України, ст. ст. 1, 6, 11, 12, 49, 51, 50, 78 Закону України «Про виконавче провадження», Інструкцією про проведення виконавчих дій, затв. наказом Міністерства юстиції України від 15.12.99 № 74/5, Порядком роботи з документами в органах державної виконавчої служби, затв. наказом Міністерства юстиції України від 25.12.2008 № 2274/5, ст. ст. 383-388 ЦПК України, -

У Х В А Л И В :

Скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати незаконними дії державного виконавця відділу Державної виконавчої служби Конотопського міськрайонного управління юстиції Сумської області ОСОБА_2, які виразилися у винесенні 14 лютого 2014 року постанови про закінчення виконавчого провадження за виконавчим листом, виданим Конотопським міськрайонним судом Сумської області по справі № 2/577/5/2013 з метою виконання рішення суду від 7 лютого 2013 року про виселення ОСОБА_3 без надання іншого жилого приміщення з квартири АДРЕСА_3 в

м. Конотопі Сумської області.

Визнати незаконною та скасувати постанову державного виконавця відділу Державної виконавчої служби Конотопського міськрайонного управління юстиції Сумської області ОСОБА_2 про закінчення виконавчого провадження від 14 лютого 2014 року, винесену за виконавчим листом, виданим Конотопським міськрайонним судом Сумської області по справі № 2/577/5/2013 з метою виконання рішення суду від 7 лютого 2013 року про виселення ОСОБА_3 без надання іншого жилого приміщення з квартири АДРЕСА_3 в

м. Конотопі Сумської області.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Сумської області через Конотопський міськрайонний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом п»яти днів з дня проголошення ухвали, а особами, як брали участь у справі, але не були присутні

в судовому засіданні під час проголошення ухвали протягом п»яти днів з дня отримання копії ухвали.

СуддяОСОБА_10