Справа № 367/1800/15-ц
ІРПІНСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 червня 2015 року Ірпінський міський суд Київської області в складі:

головуючої судді Оладько С.І.,

при секретарі Костяк В

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ірпені цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2,3-і особи приватний нотаріус Ірпінського міського нотаріального округу ОСОБА_3,КП КОР «Північне БТІ» про визнання договору купівлі-продажу квартири удаваною угодою та визнання права власності на квартиру та по уточнюючій позовній заяві ОСОБА_1 до ОСОБА_2,ОСОБА_4,ОСОБА_5 ,3-і особи приватний нотаріус Ірпінського міського нотаріального округу ОСОБА_3, КП КОР «Північне БТІ» про визнання договору купівлі-продажу квартири удаваною угодою та визнання права власності на квартиру

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся до суду із позовом,відповідно до якого зазначив,він до 25.08.2011 року мав прізвище «КРИВОБОК», яке потім змінив на «ШУНЕВИЧ».

ОСОБА_6 являється його матірю.

Відповідач ОСОБА_2 являється його рідним дядьком по матері.

З вересня 1981 року він разом зі своєю матірю ОСОБА_7 проживав у двокімнатній квартирі АДРЕСА_1, яка розташована в Дніпровському районі м. Києва.

Вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 27.11.2001 року він був засуджений по ст. 101 ч.1 КК України до 3-х років позбавлення волі у звязку з чим відбував покарання в Житомирській виправній колонії №4.

Відповідно до Довідки Серії ОО №023363 Державного департаменту з питань виконання покарань від 13.08.2003 року він був звільнений з виправної колонії умовно - достроково 13.08.2003 року на 1 рік і 30 днів.

Під час його перебування в Житомирській виправній колонії №4, його мати ОСОБА_7 тяжко захворіла.

Так як квартира АДРЕСА_1, де він проживав з матірю ОСОБА_7, не була приватизована, то на вимогу відповідача, та прохання матері в Житомирській виправній колонії №4 він оформив доручення на імя відповідача ОСОБА_2Г, яким доручив відповідачу від його імені приватизувати належну йому та матері квартиру.

Його мати також своїм дорученням від 28.11.2002 року доручила відповідачу приватизувати належну йому та матері квартиру, так як на той час знаходилась в лікарні на лікуванні.

На підставі доручень відповідач в січні 2003 року від їхнього імені подав заяву про передачу їм з матірю у спільну часткову власність двокімнатної квартири АДРЕСА_1.

На підставі поданих заяв ,розпорядженням Дніпровської районної державної адміністрації м. Києва від 24.01.2003 року №58-940 квартира АДРЕСА_1 була передана йому та матері у спільну часткову власність.

В тому ж році, а саме 18.04.2003 року відповідач ОСОБА_2 від його імені та імені матері ОСОБА_7 на підставі їхніх доручень продав належну їм на праві спільної часткової власності двокімнатну квартиру АДРЕСА_1.

Позивач зазначає,що доручаючи відповідачу продати належну їм на праві власності квартиру, вони за отримані кошти від продажу квартири в м. Києві повинні були придбати аналогічну квартиру в м. Ірпінь Київської області. Це повязано з тим, що його мати тяжко хворіла і їй за станом здоровя краще було жити за межами м. Києва, ближче до природи.

Крім того, частина коштів від продажу квартири в м. Києві були використані для лікування матері. Саме тому в м. Ірпінь відповідач для їх з матірю придбав квартиру в старому будинку, яка коштувала набагато дешевше ніж квартира м. м. Києві.

Оскільки він в той період відбував покарання в місцях позбавлення волі, а його мати тяжко хворіла, то відповідач ОСОБА_2, хоча і придбав 07.06.2003 року для нього і матері 2-хкімнатну квартиру АДРЕСА_2, але в якості покупця в даному договорі купівлі - продажу квартири вказав не його і його матір, а себе.

Після оформлення 07.06.2003 року договору купівлі - продажу квартири АДРЕСА_3, в дану квартиру переїхала спочатку його мати із своїми меблями з проданої квартири, а з 13.08.2003 року переїхав також і він після звільнення з місць позбавлення волі.

З того часу, він та його мати постійно проживаємо в ній, несуть витрати по її утриманню, ремонту. Вони також погасили і борг попередніх власників даної квартири по оплаті комунальних послуг.

З часу придбання квартири в м. Ірпені Київської області відповідач ОСОБА_2 в ній ніколи не проживав, його майна в ній не було і немає на даний час, на протязі всього часу він визнавав, але вона являється його та його матері власністю, оскільки була придбана виключно за їхні з матірю кошти, які були отримані від продажу більшої квартири в м. Києві, а на своє імя відповідач оформив лише тому, що він-позивач відбував покарання, а мати в той час тяжко хворіла. При цьому відповідач не тальки визнавав за ним та матірю право власності на дану квартиру, але й постійно обіцяв її переоформити на нього та матір.

11.10.2007 року його мати ОСОБА_7 померла.

Після смерті матері він продовжував проживати в придбаній квартирі, а коли одружився, то до нього в 2011 році вселилась його дружина, а 02.07.2014 року у них народилась також дочка ОСОБА_8.

Відповідач і після смерті ОСОБА_7, також обіцяв переоформити квартиру на нього-позивача, а він продовжував утримувати квартиру, проводив ремонтні роботи.

Але в лютому 2015 року відповідач повідомив про те, щоб він із своєю сімєю переїздив до своїх батьків і звільнив квартиру, так як йому потрібні кошти на будівництво на земельній ділянці, яку він придбав в с. Шпітьки після продажу їхньої квартири в м. Києві При цьому відповідач чомусь заявив, що йому належить лише 1/2 частина квартири, а не вся квартира.

Оскільки відповідач ОСОБА_2 лише в лютому 2015 року став оспорювати його право на квартиру, придбану за його та покійної матері кошти, в якій він постійно проживає і яку фактично відмовився переоформити на його імя, то він змушений звертатись в суд з даним позовом.

Враховуючи, що договір купівлі - продажу квартири АДРЕСА_2 від 07.06.2003 року був укладений на імя відповідача ОСОБА_2 без їхніх доручень на її придбання на його імя, то даний договір повинен бути визнаний удаваною угодою із застосуванням правил, що регулюють фактично укладену угоду, а покупцями по даній угоді повинні бути визнані він та його мати ОСОБА_7 в рівних частках.

Після смерті 10.10.2007 року його матері ОСОБА_7 відкрилась спадщина на належну їй 1/2 частину квартири АДРЕСА_4.

Він як єдиний спадкоємець 1-ї черги після смерті своєї матері на підставі ст. 1268 ч.3 ЦК України прийняв спадщину, так як постійно проживав з нею в квартирі однією сімєю як на час її смерті, так і після, а тому за ним право власності на 1/2 частину квартири повинно бути визнано в порядку спадкування за законом.

Позивач просив визнати Договір купівлі - продажу квартири АДРЕСА_4 від 07.06.2003 року, укладений між ОСОБА_4 і ОСОБА_5 з одного боку і ОСОБА_2 з другого, посвідчений приватним нотаріусом Ірпінського міського нотаріального округу ОСОБА_3, реєстраційний №1711 удаваною угодою, визнавши, що покупцями даної квартири являються КРИВОБОК ( зараз ШУНЕВИЧ) ОСОБА_9 та ОСОБА_7 в рівних частках.

Визнати за ним право власності на 1/2 (одну другу) частину квартири АДРЕСА_4 в порядку спадкування за законом після смерті 10.10.2007 року моєї матері БУРКЕВИ Ч ОСОБА_10.

У послідуючому позивач подав до суду доповнюючу уточнюючу позовну заяву до ОСОБА_2,ОСОБА_4,ОСОБА_5 ,3-і особи приватний нотаріус Ірпінського міського нотаріального округу ОСОБА_3, КП КОР «Північне БТІ» про визнання договору купівлі-продажу квартири удаваною угодою та визнання права власності на квартиру,відповідно до якої просить визнати Договір купівлі - продажу квартири АДРЕСА_4 від 07.06.2003 року, укладений між ОСОБА_4 і ОСОБА_5 з одного боку і ОСОБА_2 з другого, посвідчений приватним нотаріусом Ірпінського міського нотаріального округу ОСОБА_3, реєстраційний №1711 удаваною угодою, визнавши, що покупцями даної квартири являються КРИВОБОК ( зараз ШУНЕВИЧ) ОСОБА_9 та ОСОБА_7 в рівних частках.

Визнати за ним право власності на 1/2 (одну другу) частину квартири АДРЕСА_4 в порядку спадкування за законом після смерті 10.10.2007 року моєї матері БУРКЕВИ Ч ОСОБА_10.

05.06.2015р позивач подав до суду заяву про збільшення позовних вимог,відповідно до якої просить визнати причину його звернення в суд з пропуском строку позовної давності поважною та поновити строк для звернення в суд за захистом свого права. визнати Договір купівлі - продажу квартири АДРЕСА_4 від 07.06.2003 року, укладений між ОСОБА_4 і ОСОБА_5 з одного боку і ОСОБА_2 з другого, посвідчений приватним нотаріусом Ірпінського міського нотаріального округу ОСОБА_3, реєстраційний №1711 удаваною угодою, визнавши, що покупцями даної квартири являються КРИВОБОК ( зараз ШУНЕВИЧ) ОСОБА_9 та ОСОБА_7 в рівних частках.Визнати за ним право власності на 1/2 (одну другу) частину квартири АДРЕСА_4 в порядку спадкування за законом після смерті 10.10.2007 року моєї матері БУРКЕВИ Ч ОСОБА_10.

Позивач та його представник ОСОБА_11І у судовому засіданні позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2Г та його представник ОСОБА_12В у судовому засіданні позовні вимоги не визнали,просили у позові відмовити,поскільки відсутні будь-які правові підстави для визнання договору купівлі-продажу квартири удаваною угодою.Крім того,вважають,що позивач пропустив строк позовної давності.

Відповідачі ОСОБА_4С та ОСОБА_5М у судове засідання не з»явились,про день розгляду справи повідомлялись належним чином.

3-я особа приватний нотаріус ОСОБА_3М у судове засідання не з»явилась,до суду надійшла заява про розгляд справи за її відсутності (а.с.95).

Представник КП КОР «Північне БТІ» у судове засідання не з»явився,до суду надійшов лист із проханням розглядати справу за їх відсутності (а.с.155).

Суд,заслухавши пояснення сторін,покази свідків,дослідивши письмові докази по справі,вважає позов таким,що не підлягає до задоволення.

Відповідно до ст.3 ЦПК України «Кожна особа має право у порядку,встановленому цим Кодексом,звернутися до суду за захистом своїх порушених,невизнаних або оспорюваних прав,свобод чи інтересів. У випадках,встановлених законом,до суду можуть звертатися органи та особи,яким надано право захищати права,свободи та інтереси інших осіб,або державні чи суспільні інтереси».

Відповідно до ст..11 ч 1 ЦПК України «Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб,поданим відповідно до цього Кодексу,в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб,які беруть участь у справі».

Відповідно до ст.. 60 ЦПК України «Кожна сторона зобов»язана довести ті обставини,на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень,крім випадків,встановлених ст.. 61 цього Кодексу».

Відповідно до ст.. 61 ч 3 ЦПК України «Обставини,встановлені судовим рішенням у цивільній,господарській або адміністративній справі,що набрало законної сили,не доказуються при розгляді інших справ,у яких беруть участь ті самі особи або особа,щодо якої встановлено ці обставини. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях».

У судовому засіданні було встановлено,що позивач ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, до 25.08.2011 року мав прізвище «КРИВОБОК», яке потім змінив на «ШУНЕВИЧ».

ОСОБА_6 являється матірю позивача .

Викладені вище обставини стверджуються копіями паспорта позивача на імя «КРИВОБОК» і «ШУНЕВИЧ», копією його свідоцтва про народження та копією свідоцтва про зміну імені (а.с.29,34).Дані обставини не заперечуються відповідачем по справі ОСОБА_2 ,який є рідним дядьком позивача по матері.

Також,у судовому засіданні було встановлено,що з вересня 1981 року позивач разом зі своєю матірю ОСОБА_7 проживали у двокімнатній квартирі АДРЕСА_1, яка розташована в Дніпровському районі м. Києва,що стверджується копіями паспорта позивача на імя ОСОБА_13 та ОСОБА_7, довідкою ЖРЕО №408 м. Києва (а.с.25-26,28).

Вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 27.11.2001 року позивач був засуджений по ст. 101 ч.1 КК України до 3-х років позбавлення волі у звязку з чим відбував покарання в Житомирській виправній колонії №4.

Відповідно до Довідки Серії ОО №023363 Державного департаменту з питань виконання покарань від 13.08.2003 року позивач був звільнений з виправної колонії умовно - достроково 13.08.2003 року на 1 рік і 30 днів,що стверджується копіями Довідки про звільнення від 13.08.2003 року та довідкою Житомирської виправної колонії №4, (а.с.15,33)

Також,у судовому засіданні було встановлено,що позивач перебуваючи Житомирській виправній колонії №4 оформив доручення на імя відповідача ОСОБА_2, яким уповноважив ОСОБА_2Г від одержувати необхідні документи та довідки,розписуватись за нього а також виконувати інші дії пов»язані даним дорученням ,що стверджується копією вказаного доручення (а.с.16).

Мати позивача ОСОБА_7Г також своїм дорученням від 28.11.2002 року доручила відповідачу ОСОБА_2Г пред»ставляти її інтереси в органах державної влади та управліня,установах,організаціях,уповноваженому органі приватизації м.Києва з приводу приватизації на її ім.»я квартириі №54 по вул. С.Стальського №18 м. Києва (а.с.17.)

На підставі зазначених доручень відповідач в січні 2003 року від мені позивача та ОСОБА_7Г подав заяву про передачу позивачу та ОСОБА_7Г у спільну часткову власність двокімнатну квартиру АДРЕСА_1,що стверджується копією заяви.

На підставі поданих заяв, розпорядженням Дніпровської районної державної адміністрації м. Києва від 24.01.2003 року №58-940 квартира АДРЕСА_1 була передана позивачу та його матері ОСОБА_7Г у спільну часткову власність,що стерджується копією розпорядження Дніпровської районної у м. Києві державної адміністрації №58-940 від 24.01.2003 року з копіями документів на підставі яких було прийняте розпорядження (а.с.10-17).

16.04.2003р позивач по справі ОСОБА_2В надав відповідачу ОСОБА_2Г довіреність,відповідно до якої надав відповідачу право подавати від його імені заяви,підпис ати договір купівлі-продажу,отримати належні йому гроші та виконати всі інші необхідні дії пов»язані з цим дорученням.

18.04.2003 року відповідач ОСОБА_2 від імені позивача та імені його матері ОСОБА_7 на підставі вказаних доручень продав двокімнатну квартиру АДРЕСА_1,що стверджується копією договору купівлі-продажу та документами,на підставі яких даний договір був посвідчений (а.с.107-115).

Крім того,у судовому засіданні було встановлено,що 07.06.2003 року між ОСОБА_4 і ОСОБА_5 з одного боку і ОСОБА_2 з другого був укладений договір купівлі продажу 2-хкімнатної квартири АДРЕСА_2, який був посвідчений приватним нотаріусом Ірпінського міського нотаріального округу ОСОБА_3, реєстраційний №1711.Наведені обставини справи стверджуються копією договору купівлі-продажу та доданими до договору документами(а..с.102-106)

Позивач просить визнати даний договір купівлі-продажу 2-х кімнатної квартири АДРЕСА_2 удаваною угодою визнавши, що покупцями даної квартири являються КРИВОБОК ( зараз ШУНЕВИЧ) ОСОБА_9 та ОСОБА_7 в рівних частках.

Дані позовні вимоги не підлягають до задоволення виходячи із наступного:

Оскільки договір купівлі - продажу спірного будинку був оформлений 07.06.2003 року під час дії Цивільного кодексу УРСР в редакції 1963 року, то даний позов в частині визнання договору купівлі - продажу удаваною угодою необхідно розглядати на підставі ЦК УРСР 1963 року.

Відповідно до . 58 ч.2 ЦК УРСР 1963 р., якщо угода укладена з метою приховати іншу угоду (удавана угода), то застосовуються правила, що регулюють ту угоду, яку сторону мали на увазі.

Згідно вимог ст. 59 ЦК УРСР 1963 року угода, яка визнана недійсною, визнається недійсною з моменту її укладення.

Ставлячи питання про визнання договору купівлі-продажу квартири від 07.06.2003р удаваною угодою,позивач не надав до суду доказів тих обставин,яку саме угоду було приховано спірним договором купівлі-продажу.

Зазначаючи у позовній заяві ,що спірна квартира АДРЕСА_2 була придбана за кошти позивача та його матері і придбана для позивача та його матері,позивач з даного приводу також не надав до суду відповідних доказів.

У судовому засіданні було встановлено,що після оформлення 07.06.2003 року договору купівлі - продажу квартири АДРЕСА_3, в дану квартиру переїхала проживати спочатку ОСОБА_7Г, а з 13.08.2003 року у дану квартиру переїхав проживати позивач після звільнення з місць позбавлення волі.

11.10.2007 року ОСОБА_7 померла.

На даний час у квартирі проживає позивач із своєю сім»єю.

Позивач згідно позовної заяви посилається на ті обставини,що з часу придбання квартири в м. Ірпені Київської області відповідач ОСОБА_2 в ній ніколи не проживав, його майна в ній не було і немає на даний час.Однак дані обставини не свідчать та не можуть свідчити про те,що договір купівлі-продажу спірної квартири є удаваним.

Позивач зазначає,що спірна квартира являється його та його матері власністю, оскільки була придбана виключно за їхні з матірю кошти, які були отримані від продажу більшої квартири в м. Києві. Однак позивачем з даного приводу до суду не було надано жодного доказу,а саме не було надано жодного жоказу на підтвердження тих обставин,що спірна квартира була придбана саме за кошти,які були отримані відповідачем за продаж квартири АДРЕСА_5.

Також не доведені у судовому засіданні посилання позивача на ті обставини,що відповідач після смерті ОСОБА_7, обіцяв переоформити квартиру на позивача. Покази з даного приводу в якості свідка позивача по справі суд не приймає до уваги,поскільки він зацікавлений у наслідках розгляду справи. Свідок ОСОБА_14М у судовому засіданні показала,що зі слів її дідуся та бабусі їй відомо,що ОСОБА_2Г обіцяв переоформити квартиру на позивача.Покази даного свідка суд також не приймає до уваги,поскільки дані обставини свідку відомі зі слів інших осіб.Свідок ОСОБА_15І показала,що мама позивача тяжко хворіла, часто говорила незрозумілі речі.

Позивач згідно позовної заяви зазначає,що проживаючи у квартирі він утримував її, проводив ремонтні роботи.До суду надано квитанції про сплату комунальних послуг,із яких вбачається,що комунальні послуги оплачувались як ОСОБА_2Г так і позивачем та його матір»ю ОСОБА_7Г (а.с.47-58).Однак дані обставини не свідчать про те,що договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_3 є удаваним.Позивач по справі ОСОБА_2В та ОСОБА_7Г були зареєстровані у зазначений квартирі (а.с.25-28) і відповідно до ст.. 66-68 ЖК України зобов»язані сплачувати надані комунальні послуги.

Враховуючи викладені обставини справи,суд відмовляє позивачу у позовних вимогах в частині визнання договору купівлі-продажу 2-х кімнатної квартири АДРЕСА_2 удаваною угодою та в частині визнання, що покупцями даної квартири являються КРИВОБОК ( зараз ШУНЕВИЧ) ОСОБА_9 та ОСОБА_7 в рівних частках.

Поскільки суд відмовляє позивачу у позовних вимогах в частині визнання договору купівлі-продажу 2-х кімнатної квартири АДРЕСА_2 удаваною угодою визнавши, що покупцями даної квартири являються КРИВОБОК ( зараз ШУНЕВИЧ) ОСОБА_9 та ОСОБА_7 в рівних частках,то відповідно після смерті 11.10.2007 року ОСОБА_7не відкрилась спадщина на 1/2 частину спірної квартири АДРЕСА_2,поскільки власником зазначеної квартири на даний час є відповідач по справі ОСОБА_2Тому позовні вимоги позивача про визнання за ним права власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_2 у порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_7Г є безпідставними ,у зв»язку з чим суд відмовляє у даних позовних вимогах.

На підставі ст. 58,59,79,224-225 ЦК УРСР в редакції 1963р, ст..ст.1216-1223,1261,1268-1270 ЦК України ,керуючись ст. ст. 3, 10, 60, 213-218 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в :

ОСОБА_1 у позові відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене до апеляційного суду Київської області через Ірпінський міський суд шляхом подачі апеляційної скарги на протязі 10 днів.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

З мотивованим рішенням суду сторони зможуть ознайомитись 22.06.2015р.

Суддя: ОСОБА_16