№ 201/7986/15 ц
провадження 2з/201/259/2015
У Х В А Л А

30 червня 2015 року Жовтневий районний суд

м. Дніпропетровська

у складі: головуючого

судді Антонюка О.А.

при секретарі Плевако О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську клопотання представника позивача про витребування доказів по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «ПриватБанк» про зобовязання вчинити певні дії і видачу вкладу, визнання дій протиправними і стягнення моральної шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 19 травня 2015 року звернулася до суду з позовом до відповідача ПАТ «Комерційний банк «ПриватБанк» про зобовязання вчинити певні дії і видачу вкладу, визнання дій протиправними і стягнення моральної шкоди, позовні вимоги доповнювалися і уточнювалися. Справа прийнята до провадження, призначене судове засідання, по суті не слухалася, виносилися ухвали, спір по суті не вирішено.

Представник позивача звернувся до суду з заявою про забезпечення, витребування доказів, в цьому клопотанні ставиться питання про витребування від відповідача довідки про рух коштів на рахунках і вкладах позивача, інформацію про суми та правові підстави списання коштів з рахунків позивача, договір сторін «Про надання банківських послуг» і інформацію про заборгованість позивача, причини і термін виникнення заборгованості, її розрахунок з метою зясування обставин справи, що, на думку представника позивача, стосуються розгляду цієї цивільної справи і потрібно для доказу своїх вимог, всебічного і повного розгляду справи, оскільки отримати їх (вказані оригінали) позивач не може.

Відповідно ч. 1 ст. 133 ЦПК України особи, які беруть участь у справі і вважають, що подання потрібних доказів є неможливим або у них є складнощі в поданні цих доказів, мають право заявити клопотання про забезпечення цих доказів. Згідно ч. 1 ст. 131 ЦПК України ці докази потрібно заявляти і подавати під час попереднього судового засідання, а якщо воно не проводиться до початку розгляду справи по суті.

Згідно з ч. 1 ст. 137 ЦПК України у випадках, коли щодо отримання доказів у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, є складнощі, суд за їх клопотанням зобовязаний витребувати такі докази.

Відповідно до ч. 2 ст. 135 ЦПК України заява про забезпечення доказів розглядається протягом пяти днів з дня її надходження з повідомленням сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Присутність цих осіб не є обовязковою.

Зясувавши думку учасників спору, перевіривши матеріали справи та клопотання про забезпечення, витребування доказів, суд вважає необхідним в задоволенні клопотання відмовити, оскільки законом не передбачено право чи обовязок суду збирати і надавати в справу докази на підтвердження позиції чи вимогу будь-якої сторони, частина витребуваних документів матеріалах справи вже є (копії довідок, відповідей, даних про договір, рахунки та інш.), не зазначено в законі і можливість забезпечення та витребування доказів саме для проведення певних процесуальних дій.

Крім того, суду до цього клопотання не надано доказів того, що вказаний позивач звертався до відповідача стосовно надання йому вказаних документів, що йому було відмовлено в цьому або неможливо надання вказаних в клопотанні доказів.

З огляду на вказане суд вважає, що задоволення такого клопотання буде породжувати за собою тяганину в розгляді цієї справи, а ще і через це не можливо задоволення клопотання в такому вигляді про забезпечення, витребування доказів.

Крім того, в порушення закону клопотання не оплачене судовим збором, як це передбачено наступним. Представник позивача може вказувати на те, що клопотання про витребування доказів відповідно до ст. 137 ЦПК України не повинно бути оплачено судовим збором. Але відповідно до ч. 2 ст. 133 ЦПК України способами забезпечення доказів є саме витребування та огляд доказів, тому вказані заявником положення про витребування доказів охоплюються ст. 133 ЦПК України, яка в ч. 1 першій передбачає судовий збір, можливе ж посилання на Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ та його лист, але останній носить лише рекомендаційний характер і не замінює норму прямої дії, передбаченої ЦПК України.

Згідно ст. 2 Закону України «Про судовий збір» платники судового збору - громадяни України, іноземці, особи без громадянства, підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні) та фізичні особи - підприємці, які звертаються до суду.

Відповідно до ст. 3 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється: за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством.

Статтею 2 Закону України «Про судовий збір» передбачено вичерпний перелік випадків коли судовий збір не справляється.

Згідно до ст. 133 ЦПК України до клопотання про забезпечення доказів додається документ про сплату судового збору. Відповідно до п. п. 13 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір за подання заяви про забезпечення доказів або позову складає 121 гривень 80 коп .

При таких обставинах суд вважає не можливим задоволення клопотання в такому вигляді про витребування доказів.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 133, 134, 135, 137, 168, 208-210, 293 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання представника позивача про забезпечення доказів шляхом витребування певних документів у відповідача для долучення їх до матеріалів справи по цивільній справі про зобовязання вчинити певні дії і видачу вкладу, визнання дій протиправними і стягнення моральної шкоди відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя -