АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И[1]

16 червня 2015 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду міста Києва у складі:

головуючого судді: Мазурик О.Ф.,

суддів: Левенця Б.Б., Махлай Л.Д.,

при секретарі: Калініній Я.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «БГ Банк», в інтересах якого діє уповноважена особа Фонду Новікова Марія Миколаївна,

на рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 09 квітня 2015 року

у справі за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «БГ Банк» про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И Л А:

В грудні 2014 року позивач звернувся до суду з позовом, вимоги якого було збільшено в подальшому, про стягнення з Публічного акціонерного товариства «БГ Банк» (далі ПАТ «БГ Банк», Банк) заборгованості у розмірі 16283,61 доларів США, інфляційних та 3% річних з 09.10.2014 по день ухвалення рішення.

Свої вимоги обґрунтовував тим, що 21.03.2012 відповідач відкрив позивачу поточний рахунок в трьох валютах - долари США, євро, гривня, проте коли 09.10.2014 позивач звернувся до Банку з письмовою вимогою про здійснення виплати грошових коштів, які знаходяться на його поточному рахунку, вона була залишена без задоволення.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 09 квітня 2015 року позов ОСОБА_2 задоволено частково.

Стягнуто з ПАТ «БГ Банк» на користь ОСОБА_2 грошові кошти у розмірі 2 940 доларів США 87 центів, що за курсом НБУ станом на 09.04.2015 року становить 69 139 грн. 85 коп.

Стягнуто з ПАТ «БГ Банк» на користь ОСОБА_2 3 % річних за період з 09.10.2014 року по 27.11.2014 року у розмірі 66 доларів США 90 центів США, що за курсом НБУ станом на 09.04.2015 року становить 1572 грн. 82 коп. В іншій частині позову відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду, відповідач через свого представника звернувся до суду з апеляційною скаргою в якій зазначив, що рішення суду першої інстанції ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права. Вказував на те, що у звязку із прийняттям Національним банком України рішення про ліквідацію ПАТ «БГ Банк» задоволення вимог кредиторів банку здійснюється виключно в межах процедури ліквідації в порядку черговості та у відповідності до Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб». Задоволення вимог клієнтів банку в індивідуальному порядку суперечить положенням вказаного Закону.

Просив рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 09 квітня 2015 року скасувати та закрити провадження у справі.

Представник ПАТ «БГ Банк» Іскра І.Ю. в судовому засіданні апеляційну скаргу підтримала та просила задовольнити, з підстав викладених в ній.

Позивач, належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи, в судове засідання не зявився, причину неявки суду не повідомив.

Відповідно до ч. 2 ст. 305 ЦПК України, колегія суддів вважає за можливе розглянути справу за відсутності позивача.

Вислухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника відповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, що заявлялись у суді першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного.

Виходячи з положень ст. 1066, 1068, 1074 ЦК України, суд першої інстанції дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог ОСОБА_2 та стягнув з ПАТ «БГ Банк» на користь позивача кошти в сумі 2 940 дол. США 87 центів США та 3 % річних за період з 09.10.2014 року по 27.11.2014 року.

Колегія суддів не може погодитись з таким висновком суду.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України суди повинні неухильно додержувати вимог про законність і обґрунтованість рішення у цивільній справі.

Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно зясованих обставин справи, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам закону рішення суду першої інстанції не відповідає, з огляду на наступне.

Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, 21.03.2012 між ПАТ «Банк Перший», який в подальшому змінив назву на ПАТ «БГ Банк» та ОСОБА_2, укладено договір банківського рахунку, відповідно до умов якого відповідач відкрив позивачу поточний рахунок НОМЕР_1 в трьох валютах (в національній валюті України, доларах США та ЄВРО).

Відповідно до Виписки про рух коштів по рахунку з 03.11.2014 по 27.02.2015, на вказаному рахунку обліковується грошова сума в розмірі 16283,61 доларів США.

В звязку із відсутністю у ПАТ «БГ БАНК» коштів для виконання зобовязань перед вкладниками і кредиторами, а також у звязку із невідповідністю діяльності ПАТ «БГ Банк» вимогам банківського законодавства, Правлінням Національного банку України (далі - НБУ) прийнято постанову №745 від 27.11.2014 про віднесення ПАТ «БГ Банк» до категорії неплатоспроможних (а.с. 28).

На підставі вказаної вище постанови 27.11.2014 Виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення № 131 про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ «БГ БАНК» та призначено уповноважену особу Фонду на здійснення тимчасової адміністрації ПАТ «БГ БАНК» Новікову Марію Миколаївну (а.с. 30).

Відповідно до ч. 1 ст. 1074 ЦК України обмеження прав клієнта щодо розпорядження грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, не допускається, крім випадків обмеження права розпоряджання рахунком за рішенням суду або в інших випадках, встановлених законом, а також у разі зупинення фінансових операцій, які можуть бути повязані з легалізацією (відмиванням) доходів, одержаним злочинним шляхом, або фінансування тероризму, передбачених законом.

Тобто, випадки обмеження прав клієнта щодо розпоряджання грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, можуть бути передбачені в спеціальному законі.

Процедура щодо виведення неплатоспроможних банків з ринку врегульована Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», який є спеціальним законом, що регулює дані правовідносини.

Згідно з ч. 8 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» законодавчі та інші нормативно-правові акти, прийняті до набрання чинності цим Законом, застосовуються у частині, що не суперечить цьому Закону.

Таким чином, у спорах, повязаних з виконанням банком, у якому введена тимчасова адміністрація та/або запроваджена процедура ліквідації, своїх зобовязань перед його кредиторами, норми Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» є спеціальними, і цей Закон є пріоритетним відносно інших законодавчих актів України у цих правовідносинах.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 1 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» цим Законом встановлюються правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі - Фонд), порядок виплати Фондом відшкодування за вкладами, а також регулюються відносини між Фондом, банками, Національним банком України, визначаються повноваження та функції Фонду щодо виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків. Метою цього Закону є захист прав і законних інтересів вкладників банків, зміцнення довіри до банківської системи України, стимулювання залучення коштів у банківську систему України, забезпечення ефективної процедури виведення неплатоспроможних банків з ринку та ліквідації банків.

Статтею 36 вказаного Закону України врегульовано наслідки запровадження тимчасової адміністрації.

Зокрема, згідно з пп. 1, 2 ч. 5 ст. 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» під час тимчасової адміністрації не здійснюється: задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку; примусове стягнення коштів та майна банку, звернення стягнення на майно банку, накладення арешту на кошти та майно банку.

Відповідно до ч. 2 ст. 46 цього Закону з дня призначення уповноваженої особи Фонду банківська діяльність завершується закінченням технологічного циклу конкретних операцій у разі, якщо це сприятиме збереженню чи збільшенню ліквідаційної маси.

Частинами 4 та 5 ст. 45 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» передбачено, що уповноважена особа Фонду в семиденний строк з дати прийняття Національним банком України рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку розміщує оголошення, що містить відомості про ліквідацію банку відповідно до частини третьої цієї статті, в усіх приміщеннях банку, в яких здійснюється обслуговування клієнтів.

Протягом 30 днів з дня опублікування відомостей про відкликання банківської ліцензії, ліквідацію банку та призначення уповноваженої особи Фонду кредитори мають право заявити уповноваженій особі Фонду про свої вимоги до банку. Вимоги фізичних осіб-вкладників у межах гарантованої Фондом суми відшкодування за вкладами не заявляються.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 49 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» уповноважена особа Фонду припиняє приймання вимог кредиторів після закінчення 30 днів з дня опублікування відомостей відповідно до частини другої статті 45 цього Закону. Будь-які вимоги, що надійшли після закінчення цього строку, вважаються погашеними, крім вимог вкладників у межах гарантованої Фондом суми відшкодування за вкладами.

З матеріалів справи вбачається, що в номері 40 (6044) від 05.03.2015 р. та номері 41 (6045) від 06.03.15 р. газети «Голос країни» опубліковано оголошення про ліквідацію ПАТ «БГ Банк» та початок здійснення виплат вкладникам через установу банку - агента Фонду, а саме - ПАТ «Укрінбанк».

Протягом 90 днів з дня опублікування відомостей відповідно до частини другої статті 45 цього Закону уповноважена особа Фонду здійснює такі заходи: 1) визначає суму заборгованості кожному кредитору та відносить вимоги до певної черги погашення; 2) відхиляє вимоги в разі їх не підтвердження фактичними даними, що містяться у розпорядженні уповноваженої особи Фонду, та, у разі потреби, заявляє в установленому законодавством порядку заперечення за заявленими до банку вимогами кредиторів; 3) складає реєстр акцептованих вимог кредиторів відповідно до вимог, встановлених нормативно-правовими актами Фонду.

Реєстр акцептованих вимог кредиторів та зміни до нього підлягають затвердженню виконавчою дирекцією Фонду.

Таким чином, у процесі ліквідаційної процедури банку визначається заборгованість кожному кредитору банку та встановлюється черговість погашення вимог кредиторів, що унеможливлює індивідуальне задоволення вимог окремого кредитора позачергово.

Згідно з ст. 52 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» кошти, одержані в результаті ліквідації та реалізації майна банку, спрямовуються уповноваженою особою Фонду на задоволення вимог кредиторів у такій черговості: 1) зобовязання, що виникли внаслідок заподіяння шкоди життю та здоровю громадян; 2) грошові вимоги щодо заробітної плати, що виникли із зобовязань банку перед працівниками до прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку; 3) вимоги Фонду, що виникли у випадках, визначених цим Законом, у тому числі щодо повернення цільової позики банку, наданої протягом здійснення тимчасової адміністрації з метою забезпечення виплат відповідно до пункту 1 частини шостої статті 36 цього Закону, та щодо покриття витрат Фонду, передбачених у пункті 17 частини пятої статті 12 цього Закону; 4) вимоги вкладників - фізичних осіб у частині, що перевищує суму, виплачену Фондом; 5) вимоги Національного банку України, що виникли в результаті зниження вартості застави, наданої для забезпечення кредитів рефінансування; 6) вимоги фізичних осіб, платежі яких або платежі на імя яких заблоковано (крім фізичних осіб - субєктів підприємницької діяльності); 7) інші вимоги, крім вимог за субординованим боргом; 8) вимоги за субординованим боргом.

Відтак, вимоги кредиторів банку після прийняття Національним банком України рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку підлягають задоволенню в порядку, визначеному Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб». Отримані під час виконання ліквідаційної процедури кошти, спрямовуються у визначеній чинним законодавством черговості, задоволення вимог кредиторів банку поза її межами Законом не передбачено.

Враховуючи ту обставину, що 27.11.2014 Виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення № 131 про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ «БГ БАНК», а позивач звернувся до суду з позовом в грудні 2014,вимоги ОСОБА_2 підлягають задоволенню в порядку, визначеному Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», згідно встановленої черговості.

26.03.2015 ОСОБА_2 звернувся до Банку із заявою про визнання грошових вимог кредитора та його було включено до Переліку (реєстру) вимог кредиторів ПАТ «БГ Багк», акцептованих уповноваженою особою Фонду, а 11.03.2015 року позивачу була здійснена виплата в розмірі 200 тисяч гривень.

Указані обставини, ураховуючи положення ст. 309 ЦПК України, дають суду апеляційної інстанції підстави для скасування оскаржуваного рішення та ухвалення нового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

Керуючись ст. 218, 303, 307, 309, 313-315, 317, 325, 327 ЦПК України, колегія суддів,-

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «БГ Банк», в інтересах якого діє уповноважена особа Фонду Новікова Марія Миколаївна задовольнити частково.

Рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 09 квітня 2015 року скасувати та ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позову ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «БГ Банк» про стягнення заборгованості відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржено протягом двадцяти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до цього суду.

Головуючий:

Судді:

Справа № 761/37959/14-ц

№ апеляційного провадження: 22-ц/796/8537/2015

Головуючий у суді першої інстанції: Саадулаєв А.І.

Доповідач у суді апеляційної інстанції: Мазурик О.Ф.