Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний №336/1633/15-ц Головуючий у 1-й інстанції Кляшторний В.С.
Провадження № 22-ц/778/3926/15 Суддя-доповідач Онищенко Е.А.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 червня 2015 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Запорізької с області у складі:

Головуючого Бєлки В.Ю.

Суддів Онищенка Е.А.

Панкеєва О.В.

При секретарі Книш С.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 07 травня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_3 до Акціонерного товариства Банк «Фінанси та Кредит», третя особа Інспекція з питань захисту прав споживачів у Запорізькій області, про стягнення заборгованості за депозитом, -

В С Т А Н О В И Л А:

В березні 2015 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до АТ Банк «Фінанси та Кредит», третя особа - Інспекція з питань захисту прав споживачів у Запорізькій області, про стягнення заборгованості за депозитом.

В обґрунтування позову зазначав, що він 27.11.2014 року уклав з Банком договір про банківський строковий вклад (депозит) «Стандарт» на 3 місяці в іноземній валюті на суму 12300 доларів США, строком до 27.02.2015 року з процентною ставкою 11% річних.

24.02.2015 року після закінчення строку дії договору він звернувся до відповідача із письмовою заявою про повернення йому вкладу та процентів, однак відповіді не отримав. 02.03.2015 року він повторно звернувся з заявою про повернення коштів та відсотків за договором. Але станом на 02.03.2015 року суму вкладу та відсотків повернуто йому так і не було.

Заборгованість складається із суми вкладу в розмірі 12300 доларів США та процентів в сумі 78 доларів США.

Враховуючи вищевикладене просив суд стягнути з АТ Банк «Фінанси та Кредит» на його користь заборгованість в сумі 12378 доларів США та витрати на юридичні послуги в сумі 350 грн.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 07 травня 2015 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати, ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Заслухавши у судовому засіданні суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 309 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення, є неповне зясування судом обставин, що мають значення для справи, недоведеність висновків суду обставинам справи, порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права.

Відмовляючи у задоволенні позову ОСОБА_4 суд першої інстанції виходив з того, що на момент звернення позивача до Банку діяла Постанова НБУ № 785 « Про врегулювання ситуації на грошово-кредитному ринку України № від 01.12.2014 року, яка встановлювала зобовязання для Банків обмеження видачу готівкових коштів в іноземній валюті депозитних рахунків клієнтів.

Проте з такими висновками суду погодитись не можна.

Встановлено, що 27.11.2014 року сторони уклали договір про банківський строковий вклад (депозит) «Стандарт» на 3 місяці в іноземній валюті на суму 12300 доларів США, строком до 27.02.2015 року з процентною ставкою 11% річних.

24.02.2015 року після закінчення строку дії договору позивач звернувся до відповідача із письмовою заявою про повернення йому вкладу та процентів..

Відповіді позивач не отримав.

Заборгованість складається із суми вкладу в розмірі 12300 доларів США та процентів в сумі 78 доларів США.

Згідно із частиною другою статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до частини першої статті 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов'язки відповідно до договору.

Згідно із частиною першою статті 1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором.

Відповідно до статті 2 Закону України "Про банки і банківську діяльність" вклад (депозит) - це кошти в готівковій або у безготівковій формі, у валюті України або в іноземній валюті, які розміщені клієнтами на їх іменних рахунках у банку на договірних засадах на визначений строк зберігання або без зазначення такого строку і підлягають виплаті вкладнику відповідно до законодавства України та умов договору.

Згідно із частиною першою статті 1060 ЦК України договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад).

Відповідно до частини п'ятої статті 1061 ЦК України проценти на банківський вклад нараховуються від дня, наступного за днем надходження вкладу у банк, до дня, який передує його поверненню вкладникові або списанню з рахунка вкладника з інших підстав.

З огляду наведеного судова колегія вважає, що Банк був зобов'язаний повернути позивачу депозитні кошти з процентами в строк закінчення дії договору - 27 лютого 2015 року в розмірі 12300 доларів США та 78 доларів США відсотків всього 12378 доларів США.

Посилання суду першої інстанції на Постанову НБУ № 758 на думку колегії являються безпідставними, оскільки вона розповсюджується на правовідносини Банків та їх клієнтів в позасудовому правовому полі.

Судова колегія приходить до висновку, що вказані порушення призвели до неправильного вирішення справи, тому суд апеляційної інстанції на підставі ст. 309 ЦПК України рішення суду скасовує та ухвалює нове рішення про задоволення позову.

Відповідно до статті 88 ЦПК України судові витрати підлягають розподілу шляхом стягнення з Банку на користь держави за подачу позову в сумі 2840 грн. 07 коп., за подачу апеляційної скарги 1272 грн. 44 коп., а всього 4112 грн. 51 коп.

Керуючись ст. ст. 307, 309, 314, 316, 317 ЦПК України, колегія суддів,

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 07 травня 2015 року по цій справі скасувати та ухвалити нове рішення наступного змісту.

Позов позовом ОСОБА_3 до Акціонерного товариства Банк «Фінанси та Кредит», третя особа Інспекція з питань захисту прав споживачів у Запорізькій області, про стягнення заборгованості за депозитом задовольнити.

Стягнути з Акціонерного товариства Банк «Фінанси та Кредит», юридична адреса, 04050 м. Київ, вул. Артема 60 на користь ОСОБА_3 ( ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) заборгованість в сумі 12378 доларів США.

Стягнути з Акціонерного товариства Банк «Фінанси та Кредит» судові витрати на користь держави в сумі 4112 грн. 51 коп.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: