Номер провадження: 22-ц/785/4522/15
Головуючий у першій інстанції Добров П.В.
Доповідач Мартинова К. П.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.07.2015 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого - Мартинової К.П.,

суддів - Гірняк Л.А., Доценко Л.І.,

за участю секретаря - Решетник М.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ТОВ «ОТП Факторинг Україна» до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Комінтернівського районного суду Одеської області від 09 лютого 2015 року,

ВСТАНОВИЛА :

У жовтні 2014 року ТОВ «ОТП Факторинг Україна» звернулося до суду з позовною заявою до ОСОБА_4. про стягнення заборгованості.

Позивач посилався на те, що 14.03.2006 року між ЗАТ «ОТП Банк», правонаступником усіх прав та обов'язків якого є ПАТ«ОТП Банк», що підтверджується ст. 1 Статуту Банку, зареєстрованого 30.06.2009 року, та ОСОБА_4 був укладений Кредитний договір № МL-501/043/2006, за умовами якого надано кредит у розмірі 62 000 доларів США на строк до 2026 року.

Відповідно до підпункту 1.5.1. частини №2 Кредитного договору погашення відповідної частини кредиту здійснюється позичальником щомісяця у розмірі та строки, визначені графіком повернення кредиту та сплати процентів, шляхом безготівкового перерахування їх на поточний рахунок. Нараховані в порядку, передбаченому кредитним договором, проценти сплачуються позичальником одночасно з погашенням відповідної частини кредиту в строк, передбачений графіком повернення кредиту та сплати процентів.

Однак, в порушення умов кредитного договору, погашення частин кредиту та нарахованих за його користування процентів у передбачених графіком повернення кредиту та сплати процентів у розмірі та строк не відбувається.

Згідно з умовами договору купівлі-продажу кредитного портфелю № б/н від 26.11.2010 року та договору відступлення прав б/н від 26.11.2010 року за Кредитним договором № ML -501/043/2006 від 14.03.206 року ПАТ «ОТП Банк» у відповідності ст.ст. 512/514, 1077 - 1079, 1082, 1084 ЦК України відступило, а TOB «ОТП Факторинг Україна» прийняло право вимоги за Кредитним договором № ML - 501/043/2006 від 14.03.2006 року, укладеним між ЗАТ «ОТП Банк», правонаступником усіх прав та обов'язків якого є ПАТ«ОТП Банк», та ОСОБА_4.

На досудову вимогу № 200187959 від 23.09.2014 року про повне дострокове погашення заборгованості за кредитним договором протягом 30 календарних днів банк відповіді не отримав.

Станом на 23.09.2014 року заборгованість за кредитним договором складає 67 127,83 доларів США, що всього за курсом НБУ на 23.09.2014 року складає 13.5261 гривень за 1 долар США, становить 907 977,73 грн. та 3305202,36 грн. пені за період з 23.09.2013 року по 23.09.2014 року.

Рішенням Комінтернівського районного суду Одеської області від 09 лютого 2015 року позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_4. на користь ТОВ «ОТП Факторинг Україна» суму заборгованості за кредитним договором № ML - 501/043/2006 від 14.03.2006 року в розмірі 67 127,83 доларів США, що становить 907 977,73 грн. та 3 305 202,36 грн. пені.

Вирішено питання судових витрат.

В апеляційній скарзі Лук»янчук О.В. просить рішення суду скасувати, тому що воно ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог ТОВ «ОТП Факторинг Україна» відмовити у повному обсязі.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи апеляційної скарги, заперечення на неї, перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених вимог колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Апеляційний суд досліджує докази, які судом першої інстанції були досліджені з порушенням порядку або в дослідженні яких було неправомірно відмовлено, а також нові докази, неподання яких до суду першої інстанції було зумовлено поважними причинами.

Апеляційний суд не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, які є обов»язковою підставою для скасування рішення.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов»язковим для виконання сторонами.

Відповідно до статей 1049, 1050, 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов"язується надати грошові кошти /кредит/ позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов"язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ст. 526, 527, 530 ЦК України, зобов»язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК, інших актів законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 598 ЦК України зобов»язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Статтею 559 ЦК України передбачено, що зобов»язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог та на підставі наданих сторонами доказів.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов"язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 ЦПК. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об"єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 14.03.2006 року між ЗАТ «ОТП Банк», правонаступником якого є ПАТ «ОТП Банк»/ на ОСОБА_4 був укладений кредитний договір, за умовами якого позичальнику надано кредитні кошти у розмірі 62000 доларів США на строк до 2026 року.

Відповідно до п.п. 1.5.1. кредитного договору погашення відповідної частини кредиту здійснюється позичальником щомісяця у розміри та строки, визначені графіком погашення кредиту.

Згідно з п.3 ч.1 кредитного договору встановлено порядок розрахунку процентів за користування кредитом, а саме використана плаваюча процентна ставка, яка визначається як фіксований відсоток + FIDR де фіксований відсоток дорівнює 6,5%. Відповідно проценти нараховуються у день сплати процентів, але не пізніше дати, визначеної у графіку повернення кредиту та сплати процентів кожного календарного місяця на фактичну суму непогашених кредитних коштів і за фактичний час користування такими коштами, включаючи день видачі та виключаючи день повернення.

Умови кредитного договору позичальником не виконуються з листопада 2009 року, в зв»язку з чим виникла заборгованість на суму 59898, 52 дол. США, заборгованість по відсоткам у розмірі 7229,31 дол. США, та пеня за період з 23.09.2013 року по 23.09.2014 року у розмірі 3 305 202, 36 грн., яка нарахована відповідно до умов кредитного договору.

Розмір заборгованості та пені визначено розрахунком, який знаходиться в матеріалах справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України та п. 1.9.1 кредитного договору банк має право вимагати повного дострокового виконання боргових зобов»язань за кредитним договором.

На досудову вимогу від 23.09.2014 року про дострокове виконання ОСОБА_4 кредитних зобов»язань банк відповіді не отримав та звернувся з позовом до суду.

При встановлених обставинах суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором та пені.

Посилання апеляційної скарги на те, що суд першої інстанції не вправі був вирішувати справу в загальному порядку без участі відповідача, чим позбавив його права надавати докази, є безпідставними.

Встановлено та матеріалами справи підтверджено, що сторони по справі були повідомлені про час та місце судового розгляду справи в суді першої інстанції, що підтверджується розписками про отримання судових повісток про виклик.

При розгляді справи в суді апеляційної інстанції, сприяючи повному, всебічному з»ясуванню всіх обставин справи, представнику відповідача були роз»яснені положення статей 10 та 11 ЦПК України.

Однак, ні до апеляційної скарги, ні в судовому засіданні не були надані докази відсутності заборгованості у ОСОБА_4. за спірним кредитним договором.

Навпаки, в судовому засіданні представник відповідача підтвердив факт наявності у ОСОБА_4. заборгованості за кредитним договором. Однак, розміру кредитної заборгованості сторона відповідача не надала, хоча не була позбавлена такої можливості.

Посилання апеляційної скарги на те, що судом не застосовано строки позовної давності та не встановлено з якого моменту у позивача виникло право на звернення до суду з позовом про стягнення заборгованості, не може бути підставою для скасування судового рішення.

Відповідно до ч. 5 ст. 261 ЦК України за зобов»язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання.

За зобов»язаннями, строк виконання яких не визначено або визначений моментом вимоги, перебіг позовної давності починається від дня, коли у кредитора виникає право пред»явити вимогу про виконання зобов»язання.

Кредитний договір від 14.03.2006 року був укладений на строк до 14.03.2026 року.

Досудова вимога про погашення заборгованості за цим кредитним договором була направлена позичальнику 23.09.2014 року / а.с. 21-23/.

З позовом до суду банк звернувся у жовтні 2014 року / а.с. 1/.

Відповідно до п. 3 ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою нею до винесення рішення.

Відповідачем не було заявлено про застосування строків позовної давності щодо вимог позивача в суді першої інстанції, не зважаючи на те, що він був повідомлений в установленому законом порядку про час та місце судового розгляду справи.

Позиція застосування строків висловлена в постанові Верховного Суду України від 04.02.2015 року по справі № 6-239/цс14, та є обов"язковою.

Разом з тим колегія суддів приходить до висновку, що доводи апеляційної скарги стосовно застосування норм ч. 3 ст. 551 ЦК України заслуговують на увагу.

Відповідно до ч. 3 ст. 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшено за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Визначена позивачем пеня у розмірі 3 305 202,36 грн. за період з 23.09.2013 року по 23.09.2014 року, значно перевищує суму заборгованості, яка становить 907 977,73 грн.

Враховуючи те, що розмір пені значно перевищує розмір заборгованості, враховуючи наявність фінансової кризи, в період якої відбувається виконання зобов»язань за кредитним договором, який був доларовим, а не гривневим, колегія суддів приходить до висновку, що ці обставини є виключними та дають можливість застосувати дію ч. 3 ст. 551 ЦК України.

Відповідно до п.п. 3, 4 ч. 1 ст. 309 ЦПК України, враховуючи загальні засади цивільного судочинства: справедливість, добросовісність та розумність /ст. 3 ЦК України/, колегія суддів частково задовольняє апеляційну скаргу та зменшує розмір пені, стягнутої з ОСОБА_4 на користь ТОВ «ОТП Факторинг Україна», з 3 305 202,36 грн. до 907 977, 73 грн., тобто до розміру заборгованості.

В решті рішення постановлено судом першої інстанції з дотриманням вимог закону.

Керуючись ст.ст. 209, 303, 304, 305, 307, 309 ч. 1 п. 3, 4, 313, 314, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 задовольнити частково.

Рішення Комінтернівського районного суду Одеської області від 09 лютого 2015 року в частині розміру стягнутої пені змінити.

Зменшити розмір стягнутої з ОСОБА_4 на користь ТОВ «ОТП Факторинг Україна» пені з 3 305 202, 36 гривень до 907 977, 73 / дев»ятсот сім тисяч дев»ятсот сімдесят сім гривень 73 копійки/ гривень.

В решті рішення Комінтернівського районного суду Одеської області від 09 лютого 2015 року залишити без змін.

Рішення суду набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржене до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий К.П. Мартинова

Судді Л.А. Гірняк

Л.І. Доценко