УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 червня 2015 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Іваненко Ю.Г., Євграфової Є.П., Завгородньої І.М.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Женева» до ОСОБА_4, третя особа - Товариство з обмеженою відповідальністю «Даарія Плюс», про витребування нерухомого майна з чужого незаконного володіння, за касаційною скаргою представника ОСОБА_4 - ОСОБА_5 на рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 21 жовтня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Івано-Франківської області від 06 лютого 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У квітні 2014 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Женева» (далі - ТОВ «Женева») звернулося до суду з позовом про витребування з чужого незаконного володіння нерухомого майна - магазину «ІНФОРМАЦІЯ_1», що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

В обґрунтування заявлених вимог вказувало на те, що постановою господарського суду м. Києва від 21 листопада 2013 року у справі № 5011-43/12756-2012 ТОВ «Женева» визнано банкрутом та відкрито ліквідаційну процедуру, ліквідатором банкрута призначено, арбітражного керуючого Гороховського А.В.

Відповідно до даних бухгалтерського обліку та правовстановлюючих документів, ТОВ «Женева» є власником нерухомого майна: магазин «ІНФОРМАЦІЯ_1», що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, згідно з договором купівлі-продажу від 17 липня 2003 року.

Рішенням Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 01 квітня 2013 року в справі № 200/2991/13-ц було задоволено зустрічний позов ОСОБА_7 до ТОВ «Женева», припинено право власності ТОВ «Женева» та визнано за ОСОБА_7 право власності на нерухоме майно: магазин «ІНФОРМАЦІЯ_1», що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

Рішенням апеляційного суду Дніпропетровської області від 13 березня 2014 року рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 01 квітня 2013 року в частині задоволенні зустрічного позову скасовано, у задоволенні позову відмовлено.

ОСОБА_7 передав до статутного капіталу Товариства з обмеженою відповідальністю «Даарія Плюс» (далі - ТОВ «Даарія Плюс»), що підтверджується протоколом загальних зборів засновників (учасників) ТОВ «Даарія Плюс» від 01 липня 2013 року, статутом та актом приймання-передачі.

28 березня 2014 року за договором купівлі-продажу, посвідченого нотаріусом Скульською Т.А. та зареєстрованого за № 1294, ТОВ «Даарія Плюс» передала магазин «ІНФОРМАЦІЯ_1», що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 у власність громадянина ОСОБА_4

Позивач вважає, що володіння цим майном ОСОБА_4 є незаконним, а тому це майно слід витребувати у нього та передати ТОВ «Женева».

Рішенням Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 21 жовтня 2014 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Івано-Франківської області від 06 лютого 2015 року, позов задоволено.

Витребувано у ОСОБА_4, на користь ТОВ «Женева» нерухоме майно з реєстраційним № 01 - магазин «ІНФОРМАЦІЯ_1», що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У касаційній скарзі представник ОСОБА_4 - ОСОБА_5 просить скасувати судові рішення, справу направити на новий розгляд, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення судами норм процесуального права.

Заслухавши суддю-доповідача у справі, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Перевіривши доводи касаційної скарги, дослідивши матеріали справи, суд касаційної інстанції дійшов висновку про відхилення касаційної скарги та залишення без змін рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 21 жовтня 2014 року та ухвали апеляційного суду Івано-Франківської області від 06 лютого 2015 року, оскільки вони законні та обґрунтовані.

Задовольняючи позовні вимоги, суди попередніх інстанцій виходили з того, що майно вибуло з володіння ТОВ «Женева» поза його волею, припинення права власності на магазин мало місце не на підставі цивільно-правової угоди, а на підставі рішення суду, яке в подальшому було скасовано, а тому підлягає витребуванню з володіння ОСОБА_4 на підставі ст. 388 ЦК України.

Доводи касаційної скарги не знайшли свого підтвердження та не дають підстав для висновку про порушення норм процесуального та матеріального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд касаційної інстанції при попередньому розгляді справи відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу представника ОСОБА_4 - ОСОБА_5 відхилити.

Рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 21 жовтня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Івано-Франківської області від 06 лютого 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: Ю.Г. Іваненко Є.П. Євграфова І.М. Завгородня