У Х В А Л АІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21 травня 2015 року м. Київ

Колегія суддів Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Журавель В.І., Черненко В.А., Штелик С.П.

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом Харківської міської ради Харківської області до ОСОБА_4 про відшкодування збитків у вигляді упущеної вигоди (неодержаного прибутку), за касаційною скаргою Харківської міської ради Харківської області на рішення Київського районного суду м. Харкова від 5 грудня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Харківської області від 03 березня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У серпні 2014 року Харківська міська рада Харківської області звернулася до суду з вищезазначеним позовом, у якому просила стягнути з ОСОБА_4 понесені збитки у вигляді упущеної вигоди (неодержаного доходу) у розмірі 1 479 870, 60 грн.

Свої вимоги позивач обґрунтовував тим, що відповідачка не сплатила кошти пайової участі у розвитку інфраструктури м. Харкова, чим заподіяла збитки (шкоду) як неодержаний дохід до Харківського міського бюджету (втрачена вигода).

Зазначав, що згідно з декларацією про готовність об'єкта до експлуатації, зареєстрованою Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у Харківській області 14 червня 2012 року, ОСОБА_4 здійснила реконструкцію із технічним переоснащенням частини приміщень корпусу ТПН № 3 під ательє з пошиття одягу по АДРЕСА_1 19 липня 2013 року та 19 серпня 2013 року відповідачці надсилались листи та проект договору про пайову участь у розвитку інфраструктури м. Харкова, на які вона не відреагувала.

Посилаючись на ст. ст. 2, 7, 10, 27 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», ст. ст. 2, 40 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», ст. ст. 3, 11, 14,16, 22, 623 ЦК України, позивач просив позов задовольнити.

Рішенням Київського районного суду м. Харкова від 05 грудня 2014 року, залишеним без зміни ухвалою апеляційного суду Харківської області від 03 березня 2015 року, у задоволенні позову Харківської міської ради відмовлено.

У касаційній скарзі Харківська міська рада Харківської області, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати судові рішення судів попередніх інстанцій, ухвалити нове рішення про задоволення позову у повному обсязі.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Відповідно до частини другої статті 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог Харківської міської ради, суд першої інстанції виходив з їх безпідставності та необґрунтованості.

Апеляційний суд, залишаючи рішення суду першої інстанції без змін, зазначив, що ОСОБА_4 не є замовником будівництва, в розумінні ст. 1 Закону України «Про врегулювання містобудівної діяльності» та Порядку пайової участі замовників у розвитку інфраструктури м. Харкова, затвердженого рішенням виконавчого комітету Харківської міської ради від 09 листопада 2011 року № 804, зі змінами внесеними рішенням від 22 травня 2013 року № 319, оскільки здійснила лише реконструкцію належних їй нежитлових приміщень, розташованих у підвальному та на першому поверсі 4-х поверхової будівлі - корпусу ТНП № 3 по АДРЕСА_1 під ательє з пошиття одягу, а тому не є суб'єктом правовідносин щодо пайової участі у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури м. Харкова (населеного пункту).

Колегія суддів погоджується з такими висновками судів.

Оцінивши всі зібрані у справі докази, правильно встановивши характер правовідносин та вірно застосувавши норми матеріального права, суди попередніх інстанцій з урахуванням встановлених обставин справи обґрунтовано дійшли висновку про відмову Харківській міській раді Харківської області у позові.

Доводи скарги та матеріали витребуваної справи не дають підстав вважати, що судами при розгляді даної справи допущені порушення норм матеріального чи процесуального права, які передбачені статтями 338-341 ЦПК України як підстави для скасування рішення.

Згідно із частиною першою статті 335 ЦПК України суд касаційної інстанції не вправі встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, а тому доводи касаційної скарги не можуть бути визнані як підстава для призначення справи до судового розгляду.

Оскаржувані судові рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, наведені в касаційній скарзі доводи висновків судів не спростовують.

Враховуючи наведене та керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія суддів Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Харківської міської ради Харківської області відхилити, рішення Київського районного суду м. Харкова від 05 грудня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Харківської області від 03 березня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий В.І. Журавель

Судді В.А. Черненко

С.П. Штелик