У х в а л а

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 серпня 2015 рокум. Київ
Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Нагорняк В.А., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Центрального районного суду м. Миколаєва від 22 квітня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Миколаївської області від 09 липня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, Управління з використання та розвитку комунальної власності Миколаївської міської ради про визнання незаконним та скасування розпорядження про приватизацію та визнання недійсним свідоцтва про право власності на житло,

в с т а н о в и в :

У жовтні 2014 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до

ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, Управління з використання та розвитку комунальної власності Миколаївської міської ради про визнання незаконним та скасування розпорядження про приватизацію та визнання недійсним свідоцтва про право власності на житло.

В обґрунтування позову позивач посилався на те, що він є власником квартири АДРЕСА_1. У дворі будинку знаходяться допоміжні приміщення, в тому числі і сарай літ. Г. У жовтні

2014 року він дізнався про те, що частина сараю літ. Г передані у спільну часткову власність відповідачам в порядку приватизації як частка квартири

АДРЕСА_2. Посилаючись на те, що ці приміщення сараю літ. Г розташовані в окремій будівлі, є допоміжними приміщеннями всього будинку, які не підлягають приватизації, позивач просив визнати незаконним та скасувати розпорядження органу приватизації від

29 березня 2000 року № 4733-р та визнати недійсним свідоцтво про право власності на житло від 30 березня 2000 року № 2202/ж, видане на ім'я відповідачів.

Рішенням Центрального районного суду м. Миколаєва від 22 квітня

2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Миколаївської області від 09 липня 2015 року, відмовлено ОСОБА_2 у задоволенні позову.

У касаційній скарзі ОСОБА_2, посилаючись на порушення норм матеріального права та процесуального права, просить скасувати рішення суду першої та ухвалу апеляційного суду, ухвалити нове рішення про задоволення позову.

У відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Суди попередніх інстанцій, ухвалюючи рішення про відмову в задоволенні позову про визнання незаконним та скасування розпорядження про приватизацію та визнання недійсним свідоцтва про право власності на житло, правильно встановили характер правовідносин сторін у справі та застосували норми матеріального права, які регулюють ці правовідносини, вирішили спір з урахуванням меж заявлених позовних вимог та конкретних обставин справи на підставі наданих сторонами доказів з дотриманням норм процесуального права.

Доводи, наведені в касаційній скарзі, фактично зводяться до переоцінки доказів та незгоди заявника з висновками судів попередніх інстанцій та з їх оцінкою.

Доводи касаційної скарги та зміст оскаржуваних рішень не дають підстав для висновку, що судами попередніх інстанцій при розгляді справи були допущені порушення норм матеріального чи процесуального права, які відповідно до ст. ст. 338-341 ЦПК України є підставами для скасування судових рішень.

Керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

Відмовити ОСОБА_2 у відкритті касаційного провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, Управління з використання та розвитку комунальної власності Миколаївської міської ради про визнання незаконним та скасування розпорядження про приватизацію та визнання недійсним свідоцтва про право власності на житло.

Додані до скарги матеріали повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду цивільних

і кримінальних справ В.А. Нагорняк