АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/867/15Головуючий по 1 інстанції
Категорія : 50 Позарецька С. М.
Доповідач в апеляційній інстанції
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 березня 2015 року Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючогоЮвшина В. І.
суддівГончар Н. І. , Пономаренка В. В.
при секретаріНаконечна М.М.

адвоката Дмитрик С.В.

позивача ОСОБА_7

відповідача ОСОБА_8

представника відповідача ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси апеляційну скаргу ОСОБА_8 на рішення Придніпровського районного суду Черкаської області від 27 січня 2015 року по справі за позовом ОСОБА_7 до ОСОБА_8 про зменшення розміру аліментів,-

в с т а н о в и л а :

ОСОБА_7 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_8 про зменшення розміру аліментів, мотивуючи свої вимоги тим, що 16.12.2004 року між ними був укладений шлюб. Від шлюбу у них народились двоє синів - ОСОБА_14, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_13, ІНФОРМАЦІЯ_1 які знаходяться на утримані і вихованні матері.

25.04.2013 року рішенням Придніпровського районного суду шлюб між позивачем та відповідачем розірвано, а 26.04.2013 року ОСОБА_7 та ОСОБА_8 уклали договір щодо сплати аліментів на дітей, утримання матері, визначення місця проживання дітей та здійснення батьківських прав. Розмір аліментів визначено не менше як по одній мінімальній заробітній платі для відповідної категорії громадян на кожного з дітей, з урахуванням змін до Закону України «Про державний бюджет України» на відповідний рік.

Позивач стверджує, що на даний час ніде не працює та не має постійного заробітку. Крім того він зареєстрував шлюб з ОСОБА_10 від якого у них народився син ОСОБА_11 ІНФОРМАЦІЯ_2

Просив суд зменшити розмір аліментів шляхом внесення змін до договору між батьками щодо сплати аліментів на дітей, утримання матері, визначення місця проживання дітей, укладеного між ОСОБА_7 та ОСОБА_8 від 26.04.2013 року в частині сплати аліментів на дітей та утримання матері: встановивши в п.п.1.3 договору що - сума аліментів на дітей встановлюється у розмірі по 400 грн. на кожного з дітей, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку з урахуванням його зміни згідно із законами України «Про Державний бюджет України» на відповідний рік, щомісяця до досягнення дітьми вісімнадцятирічного віку;-в п.1.10 зазначити - сума на утримання матері встановлюється у розмірі 250 грн. щомісяця до досягнення дітьми трирічного віку.

10.11.2014 р. ОСОБА_7 подав до суду заяву про зміну та уточнення своїх позовних вимог та просив суд зменшити розмір аліментів на утримання дитини ОСОБА_12 з однієї мінімальної заробітної плати для відповідної категорії громадян визначеної України «Про Державний бюджет України» на відповідний рік до 400 грн. щомісяця по день його повноліття, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Зменшити розмір аліментів на утримання дитини ОСОБА_13 з однієї мінімальної заробітної плати для відповідної категорії громадян визначеної України «Про Державний бюджет України» на відповідний рік до 400 грн. щомісяця по день його повноліття, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Зменшити розмір аліментів на утримання дружини з однієї мінімальної заробітної плати до 250 грн. щомісяця до досягнення дітьми трьох років.

Рішенням Придніпровського районного суду Черкаської області від 27 січня 2015 року позов ОСОБА_7 задоволено частково. Зменшено розмір аліментів на утримання дітей ОСОБА_12 та ОСОБА_13 з однієї мінімальної заробітної плати для кожного з дітей відповідної категорії громадян визначеної України «Про Державний бюджет України» на відповідний рік до 650 грн. на кожну дитину щомісяця по день повноліття дітей, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для кожного з дітей відповідного віку та 500 грн. на утримання матері ОСОБА_8 до досягнення дітьми трьох років.

Не погоджуючись з вказаним рішенням ОСОБА_8 подала апеляційну скаргу та просять скасувати рішення Придніпровського районного суду Черкаської області від 27 січня 2015 року і ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог ОСОБА_7 в повному обсязі.

Вислухавши учасників процесу, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до роз'яснень Пленуму Верховного Суду України, що викладені в п. 2 Постанови від 18.12.2009 року №14 "Про судове рішення у цивільній справі", рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства відповідно до статті 2 ЦПК України, вирішив справу згідно з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин відповідно до статті 8 ЦПК, а також правильно витлумачив ці норми.

Обґрунтованим визнається рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні і які відповідають вимогам закону про їх належність і допустимість, або обставин, що не підлягають доказуванню, а також якщо рішення містить вичерпні висновки суду, що відповідають встановленим на підставі достовірних доказів обставинам, які мають значення для вирішення справи.

Рішення суду першої інстанції повністю відповідає зазначеним вимогам, оскільки ґрунтується на повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в сукупності.

Частково задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_7 до ОСОБА_8 про зменшення розміру аліментів, суд першої інстанції прийшов до правильного висновку, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них.

Встановлено, що 16.12.2004 року ОСОБА_7 та ОСОБА_8 уклали шлюб. 25.04.2013 року шлюб між ними розірвано. Від шлюбу у них народились двоє синів - ОСОБА_14, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_13, ІНФОРМАЦІЯ_1, які знаходяться на утримані і вихованні матері. 26.04.2013 року позивач та відповідач уклали договір, щодо сплати аліментів на дітей, утримання матері, визначення місця проживання дітей та здійснення батьківських прав. Відповідно до цього договору позивач щомісяця зобов'язувався сплачувати аліменти на утримання дітей та матері ОСОБА_8 в розмірі 3654 грн.

25.05.2013 року ОСОБА_7 уклав новий шлюб з ОСОБА_10, від якого в них ІНФОРМАЦІЯ_2 році народився син ОСОБА_11

З матеріалів справи вбачається, що позивач на даний час ніде не працює, інших доходів не має. Крім того відповідно до довідки виданої державним центром зайнятості ОСОБА_7 перебуває на обліку, як безробітній.

За змістом ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до положень ст. 183 СК України розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини.

Статтею 192 СК України передбачено, що розмір аліментів, визначений судом, може бути змінено за рішенням суду за позовом платника аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану.

Враховуючи зміст ст. ст. 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Виходячи із системного аналізу положень ст. 192 СК України, зробленого у постанові Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року N 143цс13, зазначена стаття вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Доводи апеляційної скарги про те, що суд першої інстанції не міг зменшити розмір аліментів не розірвавши договір про сплату аліментів є безпідставними.

Якщо особисті немайнові та майнові відносини між подружжям, батьками та дітьми, іншими членами сім'ї та родичами не врегульовані Сімейним кодексом, вони регулюються відповідними нормами Кодексу, якщо це не суперечить суті сімейних відносин (стаття 8 Сімейного кодексу).

У випадку, коли спеціальна норма закону встановила інший, ніж визначений ст. 16 ЦК, спосіб захисту, застосовується спосіб захисту, встановлений спеціальною нормою. Одночасно можуть застосовуватися положення ст. 16 ЦК і положення спеціальної норми щодо способу захисту у випадках, коли ці способи тотожні й на них поширюється дія ЦК (ст. 8 Сімейного кодексу України).

Пунктом 1.8 договору, укладеного сторонами між собою 26 квітня 2013 року щодо сплати аліментів на дітей, утримання матері, визначення місця проживання дітей та здійснення батьківських прав, який є нотаріально посвідченим, передбачає, що розмір аліментів на дітей, визначений в цьому договорі, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом батька або матері у разі зміни матеріального або сімейного стану, поліпшення або погіршення здоров'я когось із них та в інших випадках передбачених законом.

Даний пункт договору та ст. 192 СК України не передбачає зміни договору в випадку зменшення розміру аліментів.

Встановивши, що правовідносини сторін та правовий режим сплати аліментів урегульовано сторонами в договорі, суд першої інстанції обґрунтовано, виходячи з принципу свободи договору (стаття 8 СК України, статті 6, 627 ЦК України) застосував до цих правовідносин норми договору, а не загальні норми СК чи ЦК України. Такий висновок суду відповідає правовій позиції Верховного Суду України (постанова від 28.01.2015 року по справі №6-230цс14).

Дослідивши всі наявні по справі докази в сукупності, колегія суддів погоджується з висновком районного суду про те, що матеріальний стан позивача змінився, а тому є підстави зменшення розміру аліментів.

Посилання апелянта в своїй апеляційній скарзі про те, що позивач може в подальшому влаштуватися на більш оплачувану роботу для збільшення своїх доходів нічим не підтверджено і ґрунтується лише на припущеннях.

Тому вірно встановивши факти і відповідно їм правовідносини, постановивши рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального права на підставі наявних та наданих сторонами належних та допустимих доказів, суд першої інстанції ухвалив правильне та справедливе рішення

Керуючись ст.ст. 209, 303, 307, 308, 315, ЦПК України, колегія суддів судової палати, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_8 на рішення Придніпровського районного суду Черкаської області від 27 січня 2015 року відхилити, а рішення Придніпровського районного суду Черкаської області від 27 січня 2015 року залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає чинності негайно після її проголошення, але може бути оскаржена до суду касаційної інстанції на протязі двадцяти днів, починаючи з дня її проголошення.

Головуючий :

Судді :