АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 червня 2015 року м. Чернівці

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Чернівецької області у складі:

головуючого Владичан А.І.

суддів: Литвинюк І.М., Лисака І.Н.

при секретарі: Шерівській Ю.А.

з участю сторін: представників позивача - ОСОБА_1, ОСОБА_2

представників апелянта - ОСОБА_3, ОСОБА_4.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_6 про стягнення заборгованості та за зустрічним позовом ОСОБА_6, в інтересах якої виступає ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про зарахування авансу як штрафу, стягнення заборгованості за спожитий газ та моральну шкоду, за апеляційною скаргою ОСОБА_6, в інтересах якої виступає ОСОБА_4 на рішення Новоселицького районного суду Чернівецької області від 29 квітня 2015 року, -

В С Т А Н О В И Л А :

У жовтні 2014 року ОСОБА_5 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_6 про стягнення заборгованості.

Свої вимоги обґрунтовувала тим, що 13 серпня 2013 року між нею та ОСОБА_6 був укладений попередній договір згідно умов якого, у строк не пізніше 13 серпня 2014 року ОСОБА_6 продасть, а вона купить житловий будинок та земельну ділянку розташовану по вул. Головній 42, с. Ревківці, Слобідської сільради, Новоселицького району, Чернівецької області. Договір посвідчений приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу за реєстровим №8691.

Відповідно до п.2 попереднього договору, відчуження нерухомого майна має відбутися за 319720 грн., що еквівалентно 40000 доларів США.

_____________________________________________________________________________

№ 22ц/794/851/ 2015 р. Головуючий у 1 інстанції: Вівчар Г.А.

Категорія: 19 Суддя - Доповідач: Владичан А.І.

Згідно п.3 договору продавець зобовязалась взяти на себе зобовязання зібрати всі необхідні документи для укладання договорів купівлі - продажу в тому числі правовстановлюючі документи, витяги, довідки, експертні оцінки.

На підтвердження дійсних намірів укласти договір купівлі-продажу нею передано ОСОБА_6 грошові кошти в сумі 79930 грн., що еквівалентно 10000 доларів США за офіційним курсом Національного банку України.

В порушення п.1 та 3 попереднього договору, станом на 13.08.2014 року ОСОБА_6 не зібрала всі необхідні документи для укладання договору купівлі продажу нерухомого майна, в звязку з чим було укладено додаткову угоду, посвідчену нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу за реєстровим №4453, до попереднього договору за реєстровим №8691 від 13.08.2013 року, згідно умов якої відповідач ОСОБА_6 не пізніше 15 жовтня 2014 року підготує всі необхідні документи і продасть житловий будинок та земельну ділянку яка знаходиться за адресою вул.. Головна 42, с. Ревківці, сільради с. Слобода Новоселицького району Чернівецької області, а вона в свою чергу купить даний будинок.

Станом на 15 жовтня 2014 року відповідач не підготувала всі необхідні документи для продажу житлового будинку та земельної ділянки у звязку з чим не було можливості нотаріально посвідчити договір купівлі продажу.

16 жовтня 2014 року вона звернулася із заявою до приватного нотаріуса , в якій просила передати відповідачці вимогу про повернення сплаченого нею авансу. Дану заяву відповідачка отримала 20 жовтня 2014 року, однак вимогу її не виконала.

Вважає, що у звязку із невиконанням укладеного попереднього договору про купівлю-продаж житлового будинку та земельної ділянки від 13.08.2013 року відповідач має відшкодувати їй сплачену нею суму авансу в розмірі 79930 грн., сплатити їй штраф відповідно до п.8 договору у розмірі 100% від суми сплаченого авансу та сплатити пеню у розмірі 10% від суми, що підлягає поверненню за кожен день прострочення виконання що в загальній сумі складає 1 353 454 гривні

Відповідач в добровільному порядку відмовляється сплатити вказані суми, а тому вона просила суд стягнути в примусовому порядку на її користь з відповідача загальну суму боргу, яка становить 1 353 454 гривні, та понесені судові витрати.

02 грудня 2014 року під час проведення підготовчого судового засідання представник відповідача звернувся до суду з зустрічним позовом в якому зазначив, що заявлений позов ОСОБА_5 не визнає в повному обсязі і посилається на те, що 15.10.2014 року знаходячись у приватного нотаріуса Чернівецького міського нотаріального округу, ОСОБА_7 остання відмовилась укласти договір купівлі- продажу будинку, мотивуючи відсутністю коштів. У звязку з цим вони уклали додаткову угоду, згідно умов якої ОСОБА_5 зобовязувалася у строк не пізніше 15 жовтня 2014 року купити житловий будинок та земельну ділянку.

Він як представник продавця не відмовлявся від укладання договору купівлі продажу а тому вважає, що немає підстав для повернення сплаченого покупцем авансу по попередньому договору від 13.08.2013 року, посвідченого приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу, ОСОБА_7 за реєстровим №8691.

Крім того, зі сторони позивача він не отримав жодної вимоги щодо повернення сплаченого авансу, направлену 16.10.2014 року нотаріусом ОСОБА_8

Також вважає, що ОСОБА_5 має відшкодувати ОСОБА_6 витрати на оплату за використаний газ в сумі 3040 грн. 64 коп., в звязку з тим що остання посилила в житловий будинок своїх родичів, які проживали практично цілий рік та безоплатно користувалися газом світлом та житловим будинком.

Представник відповідача вважає, що позивач має відшкодувати ОСОБА_6 моральну соду в сумі 20000 грн., оскільки ОСОБА_9 разом зі своїми родичами проживали в будинку, вводили його та ОСОБА_6 в обману, що мають намір купити будинок, вказаний час продавець змушена була відмовити іншим покупцям в продажу будинку.

Просив зарахувати сплачений ОСОБА_6 на користь ОСОБА_5 аванс в сумі 79930 гривень, як штраф, у розмірі 100 відсотків від суми авансу, переданого за попереднім договором, стягнути 3040,64 грн. витрат за спожитий газ, а також моральну шкоду в сумі 20000 гривень

Рішенням Новоселицького районного суду Чернівецької області від 29 квітня 2015 року позов ОСОБА_5 задоволено частково, стягнуто з ОСОБА_6 79930 гривень сплаченого авансу, 10630,69 гривень індексу інфляції, 79930 гривень штрафу та 79930 гривень пені. Вирішено питання судових витрат. В задоволенні зустрічного позову ОСОБА_6 відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням ОСОБА_6, інтереси якої за довіреністю представляє ОСОБА_4, подала апеляційну скаргу, в якій вважає, що рішення Новоселицького районного суду Чернівецької області є незаконним, необґрунтованим, ухваленим з порушенням норм матеріального та процесуального права, з неповним зясуванням обставин, що мають значення для справи, обставини які суд вважав встановленими не є доведеними.

В своїй апеляційній скарзі посилається на те, що саме ОСОБА_5 відмовилася від оформлення договору купівлі-продажу, оскільки неодноразово змінювала нотаріальні контори, не давши можливість нотаріусу розпочати роботу над складанням договору. Вона, як продавець не відмовлялася і не ухилялася від укладання основного договору, вживала всіх належних заходів для належного виконання умов попереднього договору, тому підстав для повернення авансу немає.

Крім того зазначає, суд першої інстанції неправомірно стягнув з неї неустойку, оскільки в попередньому договорі жодним чином не згадується про неустойку, тому підстав для її стягнення немає. Судом не звернуто уваги на покази свідків, які підтвердили, що саме ОСОБА_5П, відмовилася укладати договір купівлі-продажу будинку.

Також суд не дав належної оцінки письмовим доказам, які підтверджують виконання нею своїх зобовязань по попередньому договору, а саме те, що 16.10.2014 року оформлено витяг з Державного земельного кадастру та витяг про нормативно-грошову оцінку на земельну ділянку. Згідно довідки Новоселицької РДА дані документи оформлені 16.10.2014 року через збої в роботі системи, тому умисно вона не ухилялася від укладання основного договору і її вини в цьому немає.

Вказує, що жодної вимоги з боку ОСОБА_5 про повернення авансу вона не отримувала, крім того в даній заяві допущено багато помилок. А саме неправильно зазначена адреса проживання, не вірно вказане ім'я покупця. Твердження суду про особисте отримання нею чи її представником вказаної вимоги є надуманим та необґрунтованим.

Судом першої інстанції залишено поза увагою той факт, що у неї, як продавця перед ОСОБА_5 не було жодних боргових зобовязань, а було лише зобовязання продати будинок, а тому на дані правовідносини, які склалися між сторонами не поширються вимоги ч.2 ст.625 ЦК України, тому суд безпідставно стягнув з неї суму боргу з урахуванням індексу інфляції.

Просить скасувати рішення Новоселицького районного суду Чернівецької області від 29 квітня 2015 року, та ухвалити нове рішення, яким відмовити ОСОБА_5 у задоволенні її позовних вимог, їх зустрічні позовні вимоги задовольнити повністю, зняти накладений арешт на майно.

Заслухавши доповідача про суть оскаржуваного рішення, доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, виходячи з наступних підстав.

Згідно ч.1 ст.303 ЦПК України, апеляційний суд перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог заявлених в суді першої інстанції.

Ст. 213 ЦПК встановлено те, що рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим, тобто суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, повинен вирішити справу згідно із законом, ухваливши рішення на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до вимог ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права. Не може бути скасовано правильне по суті та справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Задовольняючи частково позовні вимоги ОСОБА_5 суд першої інстанції виходив з того, що станом на 15.10.2014 року ОСОБА_6 та ОСОБА_4, який представляв інтереси своєї матері ОСОБА_6 як сторона по договору не виконали взяті на себе зобовязання відповідно до п.3 Попереднього договору від 13.08.2013 року, а також не виконала взятий на себе обовязок по додатковій угоді до попереднього договору від 13.08.2014 року.

Колегія суддів вважає, що висновки суду є правильними, оскільки ґрунтуються на всебічному, повному, обєктивному дослідженні наявних у справі доказів та на основі повно і всебічно зясованих обставинах, вірно застосовано до правовідносин, що склалися, норми матеріального та процесуального права.

Згідно з ч.1,3 ст.635 ЦК України попереднім є договір, сторони якого зобовязуються протягом певного строку (у певний термін) укласти договір в майбутньому (основний договір) на умовах, встановлених попереднім договором. Зобовязання, встановлене попереднім договором, припиняється, якщо основний договір не укладений протягом строку (у термін), встановленого попереднім договором, або якщо жодна із сторін не направить другій стороні пропозицію про його укладення.

Судом першої інстанції вірно встановлено, що 13 серпня 2013 року між ОСОБА_5 та ОСОБА_6 був укладений попередній договір, згідно умов якого, у строк не пізніше 13 серпня 2014 року ОСОБА_6 продасть, а ОСОБА_5 купить житловий будинок та земельну ділянку розташовану по вул. Головній 42, с. Ревківці, Слобідської сільради, Новоселицького району, Чернівецької області. Договір посвідчений приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу за реєстровим №8691, 13.08.2013 року.

Відповідно до п.2 договору, відчуження нерухомого майна мало би відбутися за 319720 грн., що еквівалентно 40000 доларів США.

Відповідно до п.3 договору продавець зобовязалась взяти на себе зобовязання зібрати всі необхідні документи для укладання договору купівлі - продажу в тому числі правовстановлюючі документи, витяги, довідки, експертні оцінки.

Відповідно до п.5 попереднього договору на підтвердження дійсних намірів про наступне укладання договору купівлі-продажу позивач передала, а ОСОБА_6 отримала гроші у сумі 79930 грн., що еквівалентно 10000 доларів США за офіційним курсом Національного банку України.

При цьому вказана сума була визначена сторонами як аванс.

Відповідач станом на 13.08.2014 року не зібрала всі необхідні документи для укладання договору купівлі продажу нерухомого майна в звязку з чим нею були порушені п.1 та п.3 попереднього договору від 13.08.2013 року.

13 серпня 2014 року між сторонами була укладена додаткова угода, яка посвідчена нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу за реєстровим №4453, до попереднього договору за реєстровим №8691 від 13.08.2013 року.

Додатковою угодою було передбачено, що відповідач ОСОБА_6 не пізніше 15 жовтня 2014 року підготує всі необхідні документи і продасть житловий будинок та земельну ділянку яка знаходиться за адресою вул.. Головна 42, с. Ревківці, сільради с. Слобода Новоселицького району Чернівецької області, а ОСОБА_5 в свою чергу купить даний будинок.

Новоселицькою державною нотаріальною конторою Чернівецької області визначено перелік документів необхідних для оформлення договорів відчуження нерухомого майна (а.с. 31). Станом на 15 жовтня 2014 року ОСОБА_6 жодного документу із вказаного переліку надано не було.

Дана обставина також підтверджується листами№3411, №3410, №3409 від 13.11.2014 року з Новоселицької райдержадміністрації, з яких вбачається, що оформленням витягів про нормативно грошову оцінку займається відділ Держземагенства у Новоселицькому районі та у період з 01.01.2014 року по 15.10.2014 року звернень щодо отримання висновку про права третіх осіб, про нормативно - грошову оцінку, щодо отримання висновку на земельну ділянку розташовану по вул..Головній 42, с. Ревківці, Новоселицького району не було.

Лише 16.10.2014 року вона отримала витяг з державного земельного кадастру та витяг про нормативно-грошову оцінку на земельну ділянку.

Враховуючи вищенаведене колегія суддів вважає, що суд першої інстанції прийшов правильного висновку,що ОСОБА_6 як сторона по договору не виконала взятий на себе обовязок передбачений п.3 попереднього договору, а також п.1.1. додаткової угоди, згідно яких вона зобовязувалася зібрати всі необхідні документи для укладання договору купівлі - продажу в тому числі правовстановлюючі документи, витяги, довідки, експертні оцінки, тобто зобовязана повернути сплачену ОСОБА_9 суму сплаченого авансу

Згідно з ч.1,2 ст.571 ЦК України, якщо порушення зобов'язання сталося з вини боржника, завдаток залишається у кредитора.

Якщо порушення зобов'язання сталося з вини кредитора, він зобов'язаний повернути боржникові завдаток та додатково сплатити суму у розмірі завдатку або його вартості.

Сторона, винна у порушенні зобов'язання, має відшкодувати другій стороні збитки в сумі, на яку вони перевищують розмір (вартість) завдатку, якщо інше не встановлено договором.

Згідно з ч. 2 ст. 570 ЦК України якщо не буде встановлено, що сума, сплачена в рахунок належних з боржника платежів, є завдатком, вона вважається авансом.

Статтею 571 ЦК України передбачено правові наслідки порушення або припинення зобов'язання, забезпеченого завдатком. Якщо порушення зобов'язання сталося з вини боржника, завдаток залишається у кредитора. Якщо порушення зобов'язання сталося з вини кредитора, він зобов'язаний повернути боржникові завдаток та додатково сплатити суму у розмірі завдатку або його вартості. Сторона, винна у порушенні зобов'язання, має відшкодувати другій стороні збитки в сумі, на яку вони перевищують розмір (вартість) завдатку, якщо інше не встановлено договором. У разі припинення зобов'язання до початку його виконання або внаслідок неможливості його виконання завдаток підлягає поверненню.

Правила ст. 571 ЦК України про залишення завдатку особі, яка його одержала, або стягнення з неї подвійної суми завдатку застосовується в таких випадках, коли між сторонами укладено договір, проте він не виконується з вини якоїсь із сторін.

У разі коли сторони лише домовилися укласти договір, але відповідно його не оформили, сплачені в рахунок виконання договору платежі визнаються авансом і мають бути повернуті в тому розмірі, в якому вони надавалися. Внесення завдатку як способу виконання зобов'язання може мати місце лише у випадку, якщо таке зобов'язання випливає із договору, укладеного сторонами.

В даному випадку сторони лише домовилися про укладення договору, тому суд першої інстанції правомірно задовольнив вимогу ОСОБА_5 про повернення ОСОБА_6 отриманого нею авансу.

Крім того, відповідно до положень ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата штрафу.

Необґрунтоване ухилення однієї зі сторін від укладення основного договору, передбаченого попереднім договором, може бути підставою для відшкодування другій стороні збитків, завданих простроченням, якщо інше не встановлено попереднім договором або актами цивільного законодавства (ч. 2 ст. 635 ЦК України).

Відповідно до частин 1, 2 ст. 614 ЦК України особа, яка порушила зобов'язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов'язання. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов'язання.

Аналіз положень статті 614 ЦК України дає підстави для висновку про те, що, установлюючи презумпцію вини особи, яка порушила зобов'язання, ЦК України покладає на неї обов'язок довести відсутність своєї вини.

Особа звільняється від відповідальності лише у тому випадку, коли доведе відсутність своєї вини у порушенні зобов'язання.

Отже посилання апелянта на відсутність її вини в не укладенні основного договору, у звязку з чим суд першої інстанції безпідставно стягнув з неї суму штрафу є необґрунтованими, оскільки пунктом 8. попереднього договору визначено, що сторона, яка відмовлятиметься (ухилятиметься) від укладення договору купівлі-продажу, незалежно від його вини повинна сплатити іншій стороні штраф у розмірі 100 % від суми авансу, переданого за цим попереднім договором, а також при несвоєчасному поверненні авансу сплачується пеня у розмірі 10 % від суми, що підлягає поверненню, за кожен день прострочення виконання.

Суд першої інстанції прийшов правильного висновку, що для настання негативних наслідків у вигляді відшкодування другій стороні збитків, завданих простроченням або невиконанням попереднього договору, необхідною умовою є необґрунтоване ухилення однієї із сторін попереднього договору від укладення основного договору протягом строку, встановленого попереднім договором. При цьому під ухиленням слід розуміти не намір відмовитись від договору, а конкретні дії учасників правовідносин, спрямованих на невиконання умов договору. Також враховується настання строку виконання умов попереднього договору та відсутність можливості його виконання у строк, визначений договором.

Відповідно до загальних засад змагальності (ч. 3 ст. 10 та ч. 1 ст. 60 ЦПК України) саме на відповідача законом покладено обов'язок довести відсутність перешкод для укладення договору купівлі-продажу у строк, передбачений п. 3. попереднього договору, та відсутність своєї вини в неукладені такого договору.

Проте ні відповідачем, ні його представником не надано доказів, які б свідчили про наявність перешкод для укладення основного договору, тому позовна вимога про стягнення пені (неустойки) у звязку з невиконанням ОСОБА_6 своїх зобовязань правомірна і не суперечить закону.

Згідно з ч.2 ст.625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три процента річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Оскільки ОСОБА_6 прострочила виконання грошового зобовязання, тобто не повернула суму отриманого авансу у встановлений договором строк, тому судом правомірно задоволено вимогу про стягнення індексу інфляції.

Посилання апелянта на те, що вона як продавець не відмовлялася та не ухилялася від укладення основного договору, та вживала всіх належних заходів щодо належного виконання зобовязання є необґрунтованими та не знайшли свого підтвердження в матеріалах справи.

Не відповідають дійсності посилання апелянта на те, що з боку позивача ОСОБА_5 не було жодної вимоги про повернення авансу і в заяві направленої нотаріусом ОСОБА_8 не вірно вказано місце розташування будинку та ім'я ОСОБА_10 замість ОСОБА_8.

Як вбачається з матеріалів справи (а.с.11-12) дійсно у зверненні ОСОБА_5 до приватного нотаріуса Чернівецького міського нотаріального округу ОСОБА_8 помилково вказано місцезнаходження будинку замість «село Ревківці» зазначено «село Рідківці», та ім'я «Оксана» замість «Олександра», але вимога про повернення авансу із заявою направлена саме продавцеві ОСОБА_6. Відповідно до рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с.13) вказані документи вручені адресату 20.10.2014 року, за довіреністю. Таким чином, з цього числа слід вираховувати строк, протягом якого ОСОБА_6 повинна була повернути отриманий від ОСОБА_5 аванс.

Згідно з п.6 укладеного сторонами попереднього договору такий строк складає одну добу з дня вимоги заявленої у будь-якій формі.

Відповідно до наведених обставин позивач обґрунтовано визначив початок строку (20.10.2014 р.) стягнення інфляційних витрат, 100% штрафу та пені відповідно до вимог п.8 попереднього договору.

Дослідивши матеріали справи колегія суддів прийшла до висновку, що судом першої інстанції правомірно відмовлено в задоволенні зустрічних позовних вимог ОСОБА_6, оскільки викладені докази у своїй сукупності дають суд підстави вважати, що по зустрічному позову відсутні правові підстави для зарахування сплаченого позивачем авансу в сумі 79930 грн. по договору як штраф у звязку відмовою ОСОБА_5 від укладання договору купівлі продажу житлового будинку, так як станом на 15.10.2014 року ОСОБА_6 та ОСОБА_4 який представляв інтереси своєї матері ОСОБА_6 не виконали взяті на себе зобовязання відповідно до п. 3 Попереднього договору від 13.08.2013 року та не виконали взяті на себе обовязки по додатковій угоді до попереднього договору від 13.08.2014 року.

Доводи апеляційної скарги зазначених висновків суду не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права. Рішення суду ухвалено відповідно до норм матеріального і процесуального права і підстав для його скасування по доводам апеляційної скарги не має.

Керуючись ст. ст. 307, 308 ЦПК України, колегія суддів ,-

УХВАЛИЛА :

Апеляційну скаргу ОСОБА_6, в інтересах якої виступає ОСОБА_4, відхилити.

Рішення Новоселицького районного суду Чернівецької області від 29 квітня 2015 року, залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: