Справа № 357/8302/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(ЗАОЧНЕ)

22 липня 2015 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді - Подрєзова Г. О. ,

при секретарі - Александрова А. С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Білій Церкві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна, що є спільною сумісною власністю подружжя;

В С Т А Н О В И В :

Позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про поділ майна, що є спільною сумісною власністю подружжя, мотивуючи тим, що з 27.04.1991року вона перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем. За час зареєстрованого шлюбу подружжям набуто наступне майно : за договором купівлі-продажу від 11.09.1997 року придбано квартиру АДРЕСА_1. А у 2000р. за спільні кошти було придбано автомобіль ГАЗ 31029 д.н.з. НОМЕР_3. Шлюб між сторонами було розірвано 29.05.2012р. Коли постало питання поділу спільно нажитого майна, відповідач в добровільному порядку відмовився від його поділу, а тому на нормою ст..ст.60,61 СК України майно, набуте подружжям на час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності. Посилаючись на зазначені обставини, а також на те, що добровільно поділити майно можливості не має, а тому просила суд поділити майно, що є спільною сумісною власністю подружжя та виділити їй у власність квартиру АДРЕСА_1, а відповідача вищезазначений автомобіль.

В судовому засіданні позивачка позовні вимоги повністю підтримала.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з»явився, хоч про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, надав через канцелярію суду письмову заяву про визнання позову та розгляд справи у його відсутності.

Заслухавши пояснення позивачки, розглянувши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають до задоволення, а по справі може бути постановлено заочне рішення.

Так, в судовому засіданні було встановлено, що дійсно сторони ОСОБА_2 та ОСОБА_1 перебували у зареєстрованому шлюбі з 27.04.1991року, на цей час шлюб розірваний згідно з свідоцтвом про розірвання шлюбу, виданим 29.05.2012року Відділом РАЦС Білоцерківського міськрайонного управління юстиції Київської області згідно актового запису № 151.

Дані обставини підтверджуються поясненнями позивачки.

Відповідно до договору купівлі-продажу житлового будинку від 11.09.1997року, засвідченому приватним нотаріусом Білоцерківського міського нотаріального округу Панкратьєвою Є.В., зареєстрованого в реєстрі № 8208 на ім.»я ОСОБА_2 було придбано житловий будинок АДРЕСА_1, житловою площею 50,2кв.м., гараж з погрібом, сарай , туалет, огорожа, криниця, вартістю - 14540 грн.

Згідно з реєстровим написом, житловий будинок АДРЕСА_1 зареєстрований за ОСОБА_2 за реєстровим номером №9270 в реєстровій книзі № 81.

Також, судом встановлено, що згідно з повідомленням Відділу Держземагенства у м. Білій Церкві від 07.07.2015року земельна ділянка яка розташована по АДРЕСА_1 у власність, оренду не надавалася.

Згідно з свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу від 23.11.2006 року, виданим Білоцерківським РЕВ 5-го МРВ ДАІ УДАІ ГУ МВС України у Київській області за ОСОБА_2 зареєстрований автомобіль ГАЗ 31029 1994 р.в.

В судовому засіданні позивачка послалася на те, що після розірвання шлюбу спорів між сторонами щодо поділу спільно нажитого майна не було, але добровільно поділити це майно відповідач не бажає.

Відповідно до ч.3 ст. 368 ЦК України майно набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч.2 ст.372 цього Кодексу у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом.

Суд, вважає, що в даному випадку є всі законні підстави вважати, що житловий будинок та автомобіль дійсно є спільною сумісною власністю подружжя, докази наявності інших істотних обставин, які б підлягали врахуванню судом при визначенні часток сторін у спірному майні - відсутні.

З огляду на вищенаведене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги доведені належними та допустимими доказами, а тому позов підлягає до задоволення і за позивачем може бути визнане право власності на житловий будинок АДРЕСА_1, а за відповідачем визнане право власності на автомобіль, який зареєстрований на його ім.»я.

Керуючись ст.ст. 15,60,209,212-215,218, 223,224 ЦПК України, ст.ст. 57,60,61 Сімейного Кодексу України, ст.ст.368,372 ЦК України, суд-

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити .

Поділити майно, що є у спільній сумісній власності подружжя та визнати за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок по АДРЕСА_1, який зареєстрований за ОСОБА_2 на підставі договору купівлі-продажу посвідченого приватним нотаріусом Білоцерківського міського нотаріального округу 11.09.1997року за номером 8208.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на автомобіль ГАЗ 31029, легковий седан-В, д.н.з. НОМЕР_2, 1994 року випуску, номер шасі (кузова, рами) VIN НОМЕР_4, згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу виданого Білоцерківським РЕВ ДАІ в Київський області від 23.11.2006 року.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір 1107грн.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Київської області через Білоцерківський міськрайонний суд протягом 10 днів з дня отримання його копії. Заява про перегляд заочного рішення може бути подана протягом 10 днів з дня отримання його копії.

Суддя Г. О. Подрєзова