Справа № 357/8145/15-ц
У Х В А Л А

"16" червня 2015 р. cуддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області Жарікова О. В. , розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Лізингова компанія Автофінанс» про захист прав споживача, визнання договору фінансового лізингу недійсним та стягнення грошових коштів,-

В С ТА Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду через свого представника ОСОБА_2 з цивільним позовом до ТОВ «Лізингова компанія Автофінанс» про захист прав споживача, визнання договору фінансового лізингу недійсним та стягнення грошових коштів.

Зазначена заява підлягала залишенню без руху, оскільки не відповідала вимогам ст. 119,120 ЦПК України.

Позивачем зазначено відповідачем - ТОВ «Лізингова компанія Автофінанс», посилаючись на ч.5 ст.110 ЦПК України, відповідно до якого позови про захист прав споживачів можуть предявлятися також за зареєстрованим місцем проживання чи перебування споживачів або за місцем заподіяння шкоди чи виконання договору. Позивач стверджує, що договір фінансового лізингу, який оскаржується позивачем, укладено в представництві, розташованому в м.Біла Церква Київської області, яке забезпечувало і його фактичне виконання. Однак, позивачем не надано доказів, що порушення його прав є наслідком порушень саме з боку Білоцерківського представництва ТОВ «Лізингова компанія Автофінанс». Позивач не зазначає адресу такого представництва, та не надає йому жодного процесуального статусу.

Як зазначається в п.38 Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №3 від 01.03.2013 року, оскільки філія або представництво юридичної особи діють у межах наданих їм повноважень, то пред'явлення позову за їх місцезнаходженням можливе лише тоді, коли спір випливає саме з їх діяльності.

У разі відсутності у філії або представництва юридичної особи відповідних повноважень та/або коли спір не пов'язаний з їх діяльністю, позовна заява повертається позивачеві для подання до належного суду (стаття 115 ЦПК) або якщо провадження у справі відкрито - передається судом до належного суду (стаття 116 ЦПК).

З позовної заяви та доданих до неї матеріалів не можливо встановити, чи діє Білоцерківське представництво ТОВ «Лізингова компанія Автофінанс» на час звернення позивача до суду та не додано будь-яких доказів на підтвердження того, що даний спір виник саме з діяльності цього представництва.

Крім того, як вбачається з копії самого оскаржуваного договору лізингу №001408 від 18 березня 2015 року, місцем його укладення зазначено місто Київ, а лише підписаний він представником ТОВ «Лізингова компанія Автофінанс» ОСОБА_3, а її адреса зазначена як: вул. Гагаріна, 3 в м. Біла Церква.

За таких обставин суд дійшов висновку про необхідність залишити вказаний позов без руху про що постановив ухвалу від 12.06.2015 року.

15.06.2015 року до канцелярії суду надійшла заява від представника позивача ОСОБА_2 про повернення вказаного позову до відкриття провадження у справі, яка після реєстрації передана судді 16.06.2015 року.

Відповідно до п.1 ч.3 ст.121 ЦПК України, заява повертається у випадку коли позивач до відкриття провадження у справі подав заяву про повернення позову.

Враховуючи викладене, суд вважає за можливе задовольнити заяву представника позивача та повернути позов з всіма додатками до нього.

Враховуючи викладене та керуючись ст.121 ЦПК України,-

У Х В А Л И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Лізингова компанія Автофінанс» про захист прав споживача, визнання договору фінансового лізингу недійсним та стягнення грошових коштів повернути позивачу.

Розяснити позивачу, що повернення позову не позбавляє права на повторне звернення до суду.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя ОСОБА_4