Справа № 209/1053/15-ц
Провадження № 2/209/860/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 червня 2015 року Дніпровський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Байбара Г.А.,

при секретарі Вітязь Х.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Дніпродзержинську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа - орган опіки та піклування - виконавчий комітет Дніпровської районної у місті Дніпродзержигнську ради, про надання дозволу на тимчасовий виїзд за кордон неповнолітньої дитини без згоди батька,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_3 звернувся з позовом до ОСОБА_2, в якому просить: Надати малолітній ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, дозвіл на виїзд за межі України до країн ближнього та дальнього зарубіжжя без згоди та супроводу її батька ОСОБА_2, у супроводі матері ОСОБА_3 до досягнення ОСОБА_4 повноліття. Дозволити ОСОБА_3 або її офіційному представникові, без згоди батька, ОСОБА_2, оформлювати документи для виїзду або супроводу неповнолітньої ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, за межі України до країн ближнього та дальнього зарубіжжя до досягнення нею повноліття.

На обґрунтування позовних вимог зазначила, що з 20 липня 2002 року вона перебувала в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2. Відповідно свідоцтва про розірвання шлюбу від 19.12.2007 року їхній шлюб було розірвано, про що в книзі реєстрації актів про розірваня шлюбу було зроблено відповідний запис № 439 від 19 грудня 2007 року. Від шлюбу мають неповнолітню дочку ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2. Після розірвання шлюбу з відповідачем дочка проживає з нею та її новим чоловіком - ОСОБА_5, шлюб з яким було укладено 22 квітня 2008 року. Вони з новим чоловіком матеріально утримують та належним чином піклуються про здоров'я дочки, її фізичний, інтелектуальний, духовний та моральний розвиток. З часу розірвання шлюбу, відповідач не приймає ніякої участі у вихованні та догляді за дитиною, не приділяє їй уваги, жодним чином не сприяє її всебічному розвитку. Він не цікавиться життям дитини, а також не надає ніякої матеріальної допомоги на її утримання. Відповідач безпідставно чинить перешкоди у здійсненні заходів, спрямованих на покращення здоров'я дочки, її фізичного, інтелектуального, духовного та морального розвитку. Відповідач відмовляється надати у передбаченому законодавством України порядку дозвіл на виїзд їхньої малолітньої дочки ОСОБА_4 за кордон для відпочинку та її оздоровлення. На її думку така подорож матиме неабияке значення для розвитку їхньої дочки, оскільки виїзд дитини за кордон вочевидь сприятиме розширенню її світогляду та добре позначиться на її духовному та інтелектуальному розвитку як особистості. У той же час вона матиме можливість оздоровити дочку в морській кліматичній зоні, яка є надзвичайно сприятливою для дітей такого віку. Але не зважаючи на її аргументи, відповідач безпідставно не надає згоди на тимчасовий виїзд дитини за межі України. При цьому жодних вагомих аргументів, які б пояснювали та обгрунтовували його відмову, він не наводить. Вважає, що така позиція її колишнього чоловіка і батька неповнолітньої ОСОБА_4, шкодить її інтересам та не сприяє її всебічному розвитку, а також порушує право дитини на повний та гармонічний розвиток її особистості та вказує на зловживання відповідачем своїми батьківськими правами.

Позивачка в судове засідання не зявилася, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позов підтримує в повному обсязі.

Відповідач в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про поважність причин неявки суд не повідомив.

Представник органу опікитаі піклування - виконавчого комітету Дніпровської районнох у місті Дніпродзержинську ради - ОСОБА_6 в судове засідання не з'явилася, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позов підтримує.

Відповідно ч.2 ст. 158, ч.1 ст. 169, ст. 224 ЦПК України, суд ухвалив розглядати справу без участі сторін і представника третьої особи та ухвалити заочне рушення на підставі наявних у справі даних і доказів.

Вивчивши матеріали справи та дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що з 20 липня 2002 року сторни перебували в шлюбі, який було розірпвно, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу, виданим 19.12.2007 року Дніпровським відділом РАЦС Дніпродзержинського міського управління юстиції Дніпропетровської області, про що в книзі реєстрації актів про розірваня шлюбу було зроблено відповідний запис № 439 від 19 грудня 2007 року (а.с. 13).

22.12.2004 року народилася ОСОБА_4, батьками якої є сторони у справі, що підтверджується свідоцтвом про її народження (а.с.11).

22.04.2008 року Позивачка зареєструвала шлюб з ОСОБА_5, змінивши свої прізвище "Осауленко" на "Безцінна", що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с. 10).

В заявленому позові позивачка стверджує, що дочка ОСОБА_4 прожиає з нею та її чоловіком і знаходиться на їх виховання та утриманні, а відповідач, який не приймає участі у вихованні та утриманні дитини, не дає згоди на тимчасовий виїзд їх малолітньої дочки за кордон.

Частиною 3 ст. 313 ЦК України передбачено, що фізична особа, яка не досягла шістнадцяти років, має право на виїзд за межі України лише за згодою батьків (усиновлювачів), піклувальників та в їхньому супроводі або в супроводі осіб, які уповноважені ними.

Відповідно до вимог ст. 4 ч. 2 Закону України «Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадян України», оформлення проїзного документу дитини провадиться на підставі нотаріально засвідченого клопотання батьків або представників батьків чи дітей у разі потреби самостійного виїзду неповнолітнього за кордон. У клопотанні зазначаються відомості про дитину, а також про відсутність обставин, що обмежують відповідно до цього закону право на виїзд за кордон.

За відсутності згоди одного з батьків виїзд неповнолітнього громадянина України за кордон може бути дозволено на підставі рішення суду.

В ст. 6 цього Закону зазначено підстави для тимчасових обмежень у праві виїзду громадян України за кордон.

Відповідач не надав суду заперечень на позов та будь яких доказів на їх підтвердження.

Частинами 3, 4 Сімейного кодексу України передбачено, що батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, а також зобов'язані поважати дитину.

Згідно ст. 155 СК України, здійснення батьками своїх прав та виконання обов'язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.

Суду не надано докази, які б давали підстави на тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон малолітньої ОСОБА_4.

Суд вважає, що відмова відповідача надати згоду на тимчасовий виїзд за кордон своїй дочці ОСОБА_4 суперечить її інтересам.

Керуючись статтями 8, 10, 11, 60, 88, 209, 2012-215, 224-226 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Задовольнити позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа орган опіки та піклування - виконавчий комітет Дніпровської районної у місті Дніпродзержинську ради, про надання дозволу на тимчасовий виїзд за кордон неповнолітньої дитини без згоди батька.

Надати малолітній ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, дозвіл на виїзд за межі України до країн ближнього та дальнього зарубіжжя без згоди та супроводу її батька ОСОБА_2, у супроводі матері ОСОБА_3, до досягнення ОСОБА_4 повноліття.

Дозволити ОСОБА_3 або її офіційному представникові, без згоди батька ОСОБА_2, оформлювати документи для виїзду або супроводу неповнолітньої ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, за межі України до країн ближнього та дальнього зарубіжжя, до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, ІПН НОМЕР_1, зареєстрованого та проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4, на користь ОСОБА_1, ІПН НОМЕР_2, сплачений нею судовий збір в розмірі 243,60 грн.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою до суду протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Позивач може оскаржити заочне рішення в загальному порядку шляхом подачі апеляційної скарги до апеляційного суду Дніпропетровської області через суд першої інстанції протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Суддя Байбара Г.А.