У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" березня 2015 р. Франківський районний суд м. Львова

в складі: головуючого - судді Шеремети Ю.С.

при секретарі Каленчук М.А.

розглянувши заяву ОСОБА_1І, ОСОБА_2М, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 про забезпечення позову по справі за позовом ОСОБА_1І, ОСОБА_2М, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 до Франківської районної адміністрації Львівської міської ради, треті особи ПАТ «Фірма «Нафтогазбуд», Львівська міська рада про визнання протиправним та скасування розпорядження Франківської районної адміністрації №859 від 11.07.2003р.,-

в с т а н о в и в:

05.03.2015р. ОСОБА_1І, ОСОБА_2М, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 до Франківської районної адміністрації Львівської міської ради, треті особи ПАТ «Фірма «Нафтогазбуд», Львівська міська рада про визнання протиправним та скасування розпорядження Франківської районної адміністрації №859 від 11.07.2003р.

Крім того, позивачі 05.03.2015р. звернувся до суду з заявою про забезпечення позову, шляхом накладення арешту та заборону відчуження на нежитлові приміщення, що знаходяться за адресою м. Львів, вул. Костелівка, 40, які знаходяться на праві власності у ПАТ «Фірма «Нафтогазбуд». Заяву мотивували тим, що третя особа у справі ПАТ «Фірма «Нафтогазбуд» здійснює дії спрямовані на відчуження спірних нежитлових приміщень за адресою: м. Львів, вул. Костелівка, 40. Мешканцями будинку неодноразово помічені невідомі особи, що здійснювали огляд підвальних приміщень та повідомили, що мають намір придбати вказані приміщення.

Позовна заява та заява про забезпечення позову передана для розгляду судді Шереметі Ю.С. лише 11.03.2015р. (копія контрольного журналу судових справ і матеріалів, переданих для розгляду судді в матеріалах справи).

Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку що заява не підлягає задоволенню з наступних підстав.

У відповідності до ст.ст.122, 151 ЦПК України та п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22.12.2006 р. "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи після відкриття провадження у ній (за винятком випадку ч.4 ст.151 ЦПК України), якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Відповідно до положень ч. 1, 3 ст. 151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити, передбачені цим Кодексом, заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Згідно з вимогами ст. 152 ЦПК України позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно, що належить відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб, встановленням обов'язку вчинити певні дії, передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам. Види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа, в день її надходження без повідомлення відповідача та інших осіб які беруть участь у справі.

У відповідності до п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів.

З заяви про забезпечення позову вбачається, що позивачі просять накласти арешт та заборону відчуження на нежитлові приміщення, що знаходяться за адресою м. Львів, вул. Костелівка, 40, які зі слів позивачів знаходяться на праві власності ПАТ «Фірма «Нафтогазбуд».

Згідно з вимогами ст. 152 ЦПК України майно, на яке в судовому порядку накладається арешт, повинно належати відповідачам. З матеріалів позовної заяви вбачається, що ПАТ «Фірма «Нафтогазбуд» є третьою стороною у справі, а не відповідачем.

Окрім того, доказів, про те, що кому насправді належать на праві власності нежитлові приміщення за адресою: м. Львів, вул. Костелівка, 40, суду не надано.

Будь-яких інших доказів про існування реальної загрози невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду по даній справі суду не надано.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про необґрунтованість заяви про забезпечення позову.

Керуючись ст.ст. 151-154, 208-210, 293 Цивільного процесуального кодексу України, п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» суд, -

у х в а л и в:

В задоволенні заяви ОСОБА_1І, ОСОБА_2М, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 про забезпечення позову по справі за позовом ОСОБА_1І, ОСОБА_2М, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 до Франківської районної адміністрації Львівської міської ради, треті особи ПАТ «Фірма «Нафтогазбуд», Львівська міська рада про визнання протиправним та скасування розпорядження Франківської районної адміністрації №859 від 11.07.2003р. - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Львівської області шляхом подачі апеляційної скарги через Франківський районний суд м. Львова протягом п'яти днів з дня отримання її копії.

Суддя Шеремета Ю.С.