Дата документу 04.03.2015
ЄУ № 420/69/15-ц
Провадження №2/420/312/15
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 березня 2015 року Новопсковський районний суд Луганської області

у складі: головуючого судді Тарасова Д.С.

при секретарі Теплинській О.Ю.

розглянувши у судовому засіданні в смт. Новопсков цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на дітей,

ВСТАНОВИВ :

Позивач звернулася до суду з позовом, у якому просить розірвати шлюб зареєстрований 06.07.2006 року, відділом реєстрації актів цивільного стану Новопсковського РУЮ, актовий запис №50 та стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання дочок ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 року, у розмірі 1/3 частки з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше одного неоподаткованого мінімуму доходів громадян щомісяця до досягнення дитини повноліття та з дня пред'явлення позову до суду.

Мотивуючи свої вимоги, позивач зазначає, що причиною розірвання шлюбу є те, що з відповідачем виникають сварки та скандали, які неодноразово відбувались в присутності їхніх дітей, оскільки діти є ще маленькими і багато речей не розуміють, але в подальшому це може суттєво вплинути на їхню психіку, погляди на життя, в тому числі на життя в шлюбі та формування їхнього світогляду, особливо, щодо відносин в родині між чоловіком та жінкою, які є основою в будь якої сім*ї. Від спільного шлюбу вони мають дочок - ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2, які проживає разом з нею. Їй одній важко утримувати дітей, відповідач не надає матеріальну допомогу на утримання дочок.

У судове засіданні позивач не з'явилася, надала заяву про розгляд справи без її участі, на позовних вимогах наполягає.

Відповідач в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, з позовними вимогами згоден в повному обсязі.

Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову за наявності для того законних підстав суд ухвалює рішення про задоволення позову.

Судом встановлено, що позивач та відповідач з 06.07.2006 року перебувають в зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_3, виданого 06.07.2006 р. відділом реєстрації актів цивільного стану Новопсковського РУЮ Луганської області, актовий запис №50.

Від даного шлюбу сторони мають неповнолітню дітей - дочку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про її народження серії НОМЕР_1, виданого 15.08.2006 р. Заайдарівською сільською радою Луганської області та дочку ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується свідоцтвом про її народження серії НОМЕР_2, виданого 27.06.2012 р. відділом реєстрації актів цивільного стану Новопсковського РУЮ Луганської області.

Згідно позову, причиною розірвання шлюбу є те, що з відповідачем виникають сварки та скандали, які неодноразово відбувались в присутності їхніх дітей, оскільки діти є ще маленькими і багато речей не розуміють, але в подальшому це може суттєво вплинути на їхню психіку, погляди на життя, в тому числі на життя в шлюбі та формування їхнього світогляду, особливо, щодо відносин в родині між чоловіком та жінкою, які є основою в будь якої сім*ї тому, сумісне життя стало не можливим і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача.

Судом встановлено, що спору про місце проживання дітей та спору про майно подружжя - не має.

Статтею 105 СК України визначено, що однією з підстав для припинення шлюбу є його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до ст.110 СК України.

На підставі викладеного, з»ясувавши фактичні взаємини подружжя суд вважає, що позов підлягає задоволенню згідно ст. 112 Сімейного Кодексу України, яка передбачає, що шлюб розривається, якщо подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них.

Відповідно до ст. 113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Позивач ОСОБА_1 після розірвання шлюбу бажає залишити за нею прізвище, яке отримала після реєстрації шлюбу «ОСОБА_1».

Матеріальне становище позивача не дає змоги для утримання дітей, в зв'язку з чим позивач потребує матеріальної допомоги від відповідача. Договору про добровільну сплату аліментів на утримання дітей між позивачем та відповідачем немає.

Відповідно до ст.180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Статтею 181 ч.3 Сімейного Кодексу України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу батька (матері) дитини або у твердій грошовій сумі. З урахуванням вимог позивача, яка просить стягнути аліменти у частці від доходу батька, керуючись ст.182,183 СК України суд вважає, що заявлені вимоги обгрунтовані і підлягають частковому задоволенню. При визначенні розміру аліментів суд врахував, що відповідач фізично здоровий, на утриманні інших неповнолітніх дітей не має.

Відповідно до ч. 2 ст. 182 Сімейного Кодексу України Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу, тому суд відмовляє в частині стягнення аліментів у розмірі одного неоподаткованого мінімуму доходів громадян.

У чинність ч. 2 ст. 115 Сімейного Кодексу України рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб.

У чинність п. 2 ч. 3 ст. 115 Сімейного Кодексу України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

У чинність ч.1 ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь ОСОБА_1 підлягають стягненню судові витрати у розмірі 243 грн. 60 коп

Відповідно до ст.367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у межах сплати платежу за один місяць.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 10,11,60,88,130,174,212-215,367 ЦПК України , ст.ст. 105, 112, 180-184 Сімейного Кодексу України, суд

ВИРІШИВ :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на дітей задовольнити частково.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 зареєстрований 06.07.2006 року, відділом реєстрації актів цивільного стану Новопсковського РУЮ, актовий запис №50.

Стягнути з ОСОБА_2, 1983 року народження, що мешкає за адресою АДРЕСА_1, аліменти на користь ОСОБА_1, 1987 року народження, на утримання дочок ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 року, у розмірі 1/3 частки з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця до досягнення дітей повноліття, починаючи з дня подання позовної заяви (з 16.01.2015 р.).

Після розірвання шлюбу, залишити за ОСОБА_1 прізвище, яке вона отримала після реєстрації шлюбу «ОСОБА_1».

Відповідно до ст. 367 ЦПК України допустити негайне виконання рішення у межах сплати аліментів за один місяць.

Копію рішення суду після набрання ним законної сили надіслати до відділу державної реєстрації актів цивільного стану Новопсковського районного управління юстиції.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку на апеляційне оскарження.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Луганської області через Новопсковський районний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя :