АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/375/15Головуючий по 1 інстанції
Категорія : 55 Токова С. Є.
Доповідач в апеляційній інстанції
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 липня 2015 року Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючогоЗахарової А. Ф.
суддівОхріменко Н. І. , Качана О. В.
при секретаріВосколович Ж. В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси апеляційну скаргу ТОВ «Медстар - 2000» на заочне рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 30 вересня 2014 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_6 до ТОВ «Медстар - 2000» про стягнення заробітної плати, невиплаченої при звільненні працівника,-

Вивчивши матеріали справи, вислухавши представників ТОВ «Медстар - 2000», які підтримали доводи апеляційної скарги, та ОСОБА_6 адвоката Дубінського В.М., які заперечували на доводи апеляційної скарги, судова палата, -

в с т а н о в и л а :

У травні 2014 року ОСОБА_6 звернувся до суду із позовом до ТОВ «Медстар - 2000» про стягнення заробітної плати, невиплаченої при звільненні працівника.

Позивач посилався на те, що 14 серпня 2012 згідно з наказом № 40-К його було прийнято до ТОВ «Медстар - 2000» на посаду провізора в аптеці № 7.

31 жовтня 2013 року наказом № 29-К його було звільнено із займаної посади за угодою сторін. При звільненні ОСОБА_6 відповідачем не було виплачено заробітну плату за жовтень 2013 року, в розмірі 1588 грн., що є грубим порушенням вимог чинного законодавства, його майнових прав та законних інтересів.

Факт невиплати адміністрацією підприємства позивачу заробітної плати встановлений висновком про проведення перевірки старшим оперуповноваженим Придніпровського РВ в м. Черкаси УМВС України в Черкаської області Овчаренко О.В. від 15 лютого 2014 року.

Державна інспекція з питань праці у Черкаської області також встановила, що адміністрацією товариства не забезпечено остаточного розрахунку у день звільнення.

На підставі наведеного, ст. ст. 116, 117 КЗпП України, позивач просив суд стягнути з ТОВ «Медстар - 2000» на його користь заробітну плату в розмірі 1588 грн. та заробітну плату за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

Заочним рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 30 вересня 2014 року позов задоволено.

Стягнуто з ТОВ «Медстар-2000» на користь ОСОБА_6 заборгованість по заробітній платі в сумі 1618,16 грн. середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні в сумі 23187 грн., та 400 грн. судових витрат за юридичні послуги, а всього 25 205 16 коп..

Стягнуто з ТОВ «Медстар-2000» до спеціального фонду Державного бюджету 252 грн. 05 ш. судового збору.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, ТОВ «Медстар-2000» подало апеляційну скаргу, посилаючись на те, що дане рішення незаконне, не відповідає обставинам справи, прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права, просило його скасувати та ухвалити нове рішення, яким повністю відмовити у задоволенні позову ОСОБА_6 до ТОВ «Медстар - 2000», оскільки не з вини відповідача він не отримав оплату та розрахункові.

Обговоривши матеріали справи, судова палата вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення.

Відповідно до ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок.

В разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган в усякому випадку повинен в зазначений у цій статті строк виплатити не оспорювану ним суму.

Згідно ст. 117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум власник або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування в тому разі, коли спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, то розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті спору.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_6 в повному обсязі, суд виходив з того, що з вини відповідача - ТОВ «Медстар - 2000» позивачу невиплачена своєчасно заробітна плата, в зв'язку з чим , враховуючи вимоги ст. 117 КЗпП України підлягає до стягнення з відповідача на користь позивача середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні, який на момент ухвалення рішення становить суму 23187 грн..

Проте, з таким висновком суду не можна погодитись.

Необхідно вказати, що суд неправомірно провів заочний розгляд справи, в зв'язку з чим неповно дослідив обставини справи і прийшов до необґрунтованих висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Як вбачається з матеріалів справи, позовна заява ОСОБА_6 надійшла до суду 20.05.2014 року, по якій провадження відкрито 22 травня 2014 року і справа призначена до розгляду на 13 червня 2014 року (ар. спр. 2;7). В судові засідання 13 червня 2014 року та 06 серпня 2014 року сторони не з'явилися, про що на ар. спр. 10 і 13 маються відповідні довідки, оформлені секретарем судових засідань, до речі, не має даних про належне повідомлення сторін про такі засідання.

Про судове засідання 29.08.2014 року сторони були повідомлені (дані на ар. спр. 14;24), але розгляд справи не здійснився, оскільки представник відповідача подав письмову заяву про перенесення розгляду в зв'язку із зайнятістю його в іншому процесі(ар. спр. 32). Судове засідання, призначене на 02.09.2014 року попросили перенести обидві сторони, подавши про це письмові заяви до суду. Позивач просив перенести засідання в зв'язку з тим, що до вказаної дати він «не зможе надати всі документи, необхідні для об'єктивного розгляду справи». Представник відповідача просив перенести розгляд справи у зв'язку із занятістю в іншому слуханні, хоча представив заперечення проти позову, в якому просила витребувати як доказ кримінальну справу, порушену проти ОСОБА_6 за заявою ТОВ «Медстар - 2000» у Соснівському РВ УМВС України в Черкаській області по факту крадіжки позивачем з робочого місця значної суми коштів (ар. спр.33;34;37-39).

В судове засідання о 15 год. 30.09.2014 року з'явився лише позивач , представник відповідача не з'явився, не повідомивши причини неявки, хоча, як зазначив суд, «належним чином був повідомлений». Але в матеріалах справи немає беззаперечних даних щодо цього.

В справі є рекомендоване повідомлення про те, що, ніби, 04.09.2014 року ОСОБА_9 (директор ТОВ «Медстар - 2000») повідомлено про розгляд справи30.09.2014 року, однак ні її підпису про це, ні підпису представника відповідача немає, до того ж останній заперечує на свою обізнаність щодо дати судового засідання по справі 30.09.2014 року.

За таких обставин, на думку судової колегії, суд поспішив розглянути справу в порядку заочного розгляду.

По справі встановлено, що згідно наказу №40 - к від 13 серпня 2012 року ОСОБА_6 було прийнято на роботу на посаду провізора в аптеці №7 ТОВ «Медстар - 2000» за сумісництвом із повною матеріальною відповідальністю зі строком випробування 3 місяці (копія наказу на ар. спр. 4).

За наказом № 29 - к від 31 жовтня 2013 року по ТОВ «Медстар - 2000» ОСОБА_6 звільнено із займаної посади з 31 жовтня 2013 року за згодою сторін згідно ст . 36 п.1 КЗпП України (копія на ар. спр. 78).

Звертаючись до суду з даним позовом, - про стягнення заробітної плати, невиплаченої при звільненні працівника, ОСОБА_6 стверджував, що в порушення трудового законодавства в день звільнення його з роботи відповідач з ним не розрахувався, не виплатив йому заробітну плату за жовтень 2013 року в розмірі 1588 грн., що встановлено і висновком про проведення перевірки старшим уповноваженим Придніпровського РВ УМВС України в Черкаській області Овчаренко О.В. від 15 лютого 2014 року, і Територіальною державною інспекцією з питань праці у Черкаській області при проведенні перевірки підприємства ( товариства) за його (позивача) зверненням. Позивач просив суд згідно вимог ст.117 КЗпП України стягнути на його користь з відповідача середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку в зв'язку з тим, як стверджував, що відповідач відмовився сплатити йому належні йому гроші. Заперечував отримання на своє ім'я будь - яких повідомлень з боку відповідача, листів - запрошень про отримання розрахунку, внаслідок чого змушений був звертатись до правоохоронних органів, в тому числі і до прокуратури м. Черкаси із заявами на директора ТОВ «Медстар - 2000» ОСОБА_9 про невиплату йому зарплати, про ненадання копії наказу про звільнення.

В судовому засіданні апеляційної інстанції представник відповідача - директор ТОВ «Медстар - 2000» ОСОБА_9, заперечуючи на наведені покази ОСОБА_6, пояснила, що знала позивача з позитивної сторони і тому запросила на роботу до ТОВ «Медстар - 2000».

Однак останнім часом до неї доходили скарги на роботу ОСОБА_6 щодо порушення трудової дисципліни, недостачу грошових сум, обман і грубе відношення до покупців.

Коли 30 жовтня 2013 року їй передзвонили колеги і повідомили про те, що в аптеці №7 ТОВ «Медстар - 2000» , де провізором працював ОСОБА_6 виявлена значна недостача, не дивлячись на те, що перебувала на лікарняному, вона змушена була приїхати на роботу. При ній був проведений повністю перерахунок коштів, проведена повна інвентаризація і , дійсно, підтверджена недостача на велику суму - 10000 грн., за яку матеріально відповідальними особами є ОСОБА_6 і ще одна молода працівниця.

Тоді ОСОБА_6 швидко написав заяву про звільнення його з посади з 31.10.2013 року за домовленістю сторін і пішов. На слідуючий день вони зранку зібралися в аптеці №7 ТОВ «Медстар - 2000» , знову провели перерахунок і була підтверджена наявність недостачі. ОСОБА_6 намагалися вручити копію наказу про звільнення, проте він відмовився отримувати, навіть і розписуватися в наказі про ознайомлення з таким.

Нагадали про отримання розрахунку в бухгалтерії ТОВ «Медстар - 2000» , яка знаходиться за іншою адресою ніж офіс ТОВ «Медстар - 2000» , однак ОСОБА_6 в бухгалтерію не приходив, зарплату не отримував.

Неодноразово направлялися позивачу листи про необхідність з'явитися на ТОВ «Медстар - 2000» особисто і отримати заробітну плату, яку вони отримують по відомостям під особистий підпис, тому вони не могли перевести зарплату позивача на картковий рахунок, проте позивач за грошима не прийшов, ніяких заяв від нього не було.

ОСОБА_6 вищенаведені ОСОБА_9 обставини і відносно недостачі значної суми і відносно написання заяви про звільнення визнав в засіданні судової колегії. Пояснив, що, дійсно, на ТОВ «Медстар - 2000» не підходив ні за грошима ні за копією наказу про звільнення, з яким не ознайомлений.

З вимогою про виплату зарплати і проведення повного розрахунку він звернувся лише 17 січня 2014 року, зустрівшись з директором ТОВ «Медстар - 2000» ОСОБА_9 в офісі товариства. Йому було, як стверджував, категорично відмовлено у виплаті коштів з погрозами застосування по відношенню до нього кримінального переслідування за борг, який є у нього на користь ТОВ «Медстар - 2000» .

Після цього він нікуди не звертався ні за отриманням заробітної плати ні за копією наказу про звільнення , вважаючи це безрезультатним в зв'язку з погрозами ОСОБА_9 .

Таким чином , ОСОБА_6 підтвердив, що після виявлення у нього недостачі на значну суму 30.10.2013 року, він, написавши заяву на звільнення за згодою сторін, залишив робоче місце (аптеку №7 ТОВ «Медстар - 2000») і після цього звернувся в ТОВ «Медстар - 2000» за розрахунком тільки 17 січня 2014 року, коли, ніби, в особистій бесіді з директором ОСОБА_9 йому після перенесення такої на 20 січня 2014 року (з п'ятниці на понеділок) остаточно було відмовлено цією датою в отриманні розрахункових.

Проте ніяких доказів на підтвердження своїх доводів щодо відмови йому директором товариства в отриманні заробітної плати і розрахункових ОСОБА_6 не надав.

Необхідно зазначити, що згідно матеріалів справи позивач ОСОБА_6 ні в усній ні в письмовій формі на протязі всього часу після звільнення з ТОВ «Медстар - 2000» не звертався з вимогою про виплату йому заробітної плати за жовтень 2013 року і про перерахунок в цілому ні до керівництва ТОВ «Медстар - 2000» ні до бухгалтерії товариства.

Позивач цього не заперечував в засіданні судової колегії. Вважаючи таке звернення після вказаної бесіди з керівником товариства недоречним, як стверджував, ОСОБА_6 все ж таки не навів доказів чи будь - яких даних про те, що він звертався з проханням чи з вимогою про виплату йому заробітної плати і розрахунку до ТОВ «Медстар - 2000» і йому в цьому було відмовлено, що з боку директора ОСОБА_9 або будь - кого були якісь перешкоди щодо проведення з ним належного розрахунку. Він до речі про таке не вказував.

Слід зауважити, що в судовому засіданні директор ТОВ «Медстар - 2000» ОСОБА_9 не заперечувала наявності між нею і ОСОБА_6 конфлікту, виниклого 20.01.2014 з приводу її наполягання на погашенні недостачі, від чого позивач відмовився і в зв'язку з чим вона в той же день 20 січня 2014 року звернулася із заявою до органів міліції, однак ніяк не заважала йому отримати зарплату та розрахункові в бухгалтерії товариства, яка знаходиться за іншою адресою, де у відомості він мав розписатися особисто.

Він, на її погляд, підвів дитину, молоду працівницю - «жовторотика», як таких називають, яка мусила і заплатила частину недостачі.

На підтвердження показів представника відповідача ОСОБА_9 вказує витяг з кримінального провадження 40000265 на ар. спр. 70 та постанова про закриття кримінального провадження від 31 березня 2014 року , на ар. 71 оформлені слідчим СВ Соснівського РВУМВС України в Черкаській області Орловою О.І., з яких вбачається, що 20.04.2014 року до Соснівського РВУМВС України із заявою звернувся директор ТОВ «Медстар - 2000» по факту того, що в ході проведення інвентаризації виявила недостачу грошових коштів в сумі 5000 грн.. в ході досудового розслідування було встановлено, що кримінальне правопорушення скоїв провізор ТОВ «Медстар - 2000» ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Після того, як він повністю відшкодував шкоду потерпілій ОСОБА_9, від неї 31.03.2014 року надійшла заява про закриття кримінального провадження, порушеного за ст. 185 ч. 1 КК України.

Вказує той факт, що і після відкриття кримінального провадження на адресу ОСОБА_6 ТОВ «Медстар - 2000» продовжувало надсилати листи і в лютому і березні 2014 року, в яких повідомляло його про необхідність особисто з'явитися на ТОВ «Медстар - 2000» для отримання належних йому коштів в розмірі 1618 грн. 16 коп., які як видно із справи, були нараховані йому ще на 31.10.2013 р., які він мав своєчасно отримати (ар . спр. 43-44;49;40;45-46).

Вказує також і висновок про проведення перевірки старшим оперуповноваженим СДСБЕЗ Придніпровського РВ в м. Черкаси УМВС України в Черкаської області Овчаренко О.В. від 15 лютого 2014 року, доданого ОСОБА_6 до його позовної заяви. З висновку вбачається, що в ході проведення перевірки було опитано директора «Медстар - 2000» ОСОБА_9 та було встановлено, що ОСОБА_6, працював на вказаному товаристві за сумісництвом та був прийнятий на роботу згідно наказу №40 - к від 14.08.2012 року, звільнений за згодою сторін згідно наказу №29 - к від 31.10.2013 року. Зі слів гр.. ОСОБА_9 гр.. ОСОБА_6 ТОВ «Медстар - 2000» дійсно не було виплачено заробітну плату за жовтень 2013 року в сумі 1,5 тис. грн., оскільки останній за розрахунком не з'явився, хоча був повідомлений про це відповідним листом. На даний момент ТОВ «Медстар - 2000» визнає за собою заборгованість перед ОСОБА_6 в сумі 1,5 тис. грн., та в разі явки останнього зобов'язується йому їх виплатити ( ар. спр. 5).

Наведені матеріали справи, таким чином, спростовують доводи ОСОБА_6 щодо не бажання ТОВ «Медстар - 2000» на чолі з його директором розрахуватися з ним належним чином.

На користь такого висновку свідчать ряд копій листів ТОВ «Медстар - 2000» за підписом директора на адресу ОСОБА_6 - про необхідність з'явитися в товариство особисто для отримання належних йому коштів: від - 01 липня 2013 року (вих. №97); від 02 грудня 2013 року (вих. №110); від 20 лютого 2014 року (вих. №9); від 17 березня 2014 року (вих. №15); від 17 березня 2014 року (вих. №15), копії листів книги вихідної кореспонденції ( ар. спр. 41-44;47-49).

Заперечуючи на отримання таких повідомлень, ОСОБА_6 надав копії листів начальника Черкаського Поштамту від 23.12.2013 року та від 03.09.2014 року про, те що у період з 01.11.2013 року по 15.11.2013 року , та у період з 01.02.2014 року по 01.04.2014 року на ім'я ОСОБА_6 за адресою АДРЕСА_1 рекомендовані лити (рекомендована поштова кореспонденція) в надходженні не значиться (ар. спр. 27;50).

Однак, слід зауважити, що вищевказані листи на адресу ОСОБА_6 відправлялися ТОВ «Медстар - 2000», як зазначали представники, простою поштовою кореспонденцією , тому ніде не реєструвалися, назад на підприємство не повернулися, що вказує на отримання таких позивачем. В усякому випадку з листа - відповіді на його адресу Територіальної державної інспекції з питань праці у Черкаській області від 10.12.2013 року (вих. № 23-с947/01-20) копію якого позивач додав до позовної заяви, ОСОБА_6 знав, що листом від 01.11.2013 року №97 адміністрація товариства повідомила його про необхідність з'явитися для отримання належних коштів (ар. спр. 6).

Про це ж вказується у згаданому вище висновку про проведення перевірки працівниками СДСБЕЗ Придніпровського РВ УМВС України в Черкаської області від 15 лютого 2014 року, копію якого теж додав позивач (ар. спр.5).

Проте, як встановлено, і після всіх зазначених повідомлень на адресу позивача, він не з'явився до бухгалтерії товариства за нарахованими йому за жовтень 2013 року коштами, навіть і після 31 березня 2014 року , коли була винесена постанова про закриття кримінального провадження відносно нього по факту недостачі після погашенням позивачем такої.

Та і до суду з даним позовом ОСОБА_6 звернувся тільки 20 травня 2014 року (вхід № 17151 від 20.05.2014 року - ар. спр.2), практично ніяк і нічим це не пояснюючи.

Хоча з трудової книжки ОСОБА_6 вбачається, що з 03.02.2014 року він вже працював завідуючим аптеки №10 ТОВ «Оптфармація -2 », - по 13.06.2014 року а з 16.07.2014 року по 14. 09.2014 року працював завідуючим аптеки в ТОВ «Авіцена», був звільнений в обох випадках за згодою сторін.

З 03.10.2014 року перебуває на обліку в Черкаському міському центрі зайнятості.

Звертає на себе увагу той факт, що позивач ОСОБА_6, розуміючи практично необхідність отримання розрахунку і також про необхідність повернення ТОВ «Медстар - 2000» боргу по недостачі , який виник у нього як матеріально - відповідальної особи, не йшов на підприємство - ТОВ «Медстар - 2000» для вирішення конфліктної ситуації, а звертався до правоохоронних органів, Територіальної державної інспекції праці із заявами про порушення щодо нього вимог трудового законодавства, підкреслюючи таке, і не повідомляючи водночас про реальні обставини свого звільнення і про те, що він, наприклад, звертався на ТОВ «Медстар - 2000» за розрахунком і йому в проведенні такого було відмовлено.

Наведене свідчить про необ'єктивність підходу до виниклої ситуації позивача, намагання ним створити уявлення потерпілої сторони (що, ніби, ТОВ «Медстар - 2000» завинило перед ним).

Так, з відповіді начальника Територіальної державної інспекції з питань праці в Черкаській області від 10.12.2013 року на ім'я ОСОБА_6 вбачається, що звільнено останнього за згодою сторін і в порушення вимог ст.116 КЗпП України адміністрацією товариства не забезпечено виплату остаточного розрахунку у день звільнення.

Хоча до такого розрахунку товариство було готове на день звільнення, не з'явився в бухгалтерію за розрахунком сам позивач. Слід зауважити, що бухгалтерія ТОВ «Медстар - 2000» знаходиться за іншою адресою (ніж офіс товариства).

У відповіді одночасно вказується, що листом від 01.11.2013 року товариство повідомило адресата про необхідність з'явитися для отримання належних йому коштів, а до директора товариства за результатами перевірки вжити заходи впливу в межах повноважень (ар. спр. 6).

Звертаючись після цього (після отримання вищезазначеної відповіді )із заявою 27 грудня 2013 року до прокуратури м. Черкаси, ОСОБА_6 просить внести в єдиний реєстр досудових розслідувань заяву на директора ТОВ «Медстар - 2000» ОСОБА_9 про невиплату йому зарплати за жовтень 2013 року, зазначаючи, що заява на звільнення за згодою сторін ним складена 30.10.2013 року, наказ на звільнення підписаний 31.10.2013 року, однак копія наказу йому вручена не була, не вказуючи, до речі , реально причину цього. Потім вказує, що за його зверненням Територіальна інспекція з питань праці проводила перевірку, за результатами якої йому надали письмову відповідь, однак, зазначає, що навіть після перевірки керівництвом ТОВ «Медстар - 2000» не були вжиті заходи щодо усунення неправомірної ситуації , яка склалася (ар. спр. 26). Однак ОСОБА_6 при цьому не згадує про те, що його вже неодноразово до зазначеної заяви запрошували отримати належні йому гроші.

Аналогічно в листі на ім'я виконуючого обов'язки начальника Придніпровського РОВД м. Черкаси ОСОБА_6 повідомляє про те, що в особистій розмові з директором ТОВ «Медстар - 2000» йому було категорично відмовлено у виплаті належних йому грошових коштів та пролунали погрози про застосування щодо нього кримінального переслідування за борг, що, ніби, є у нього на користь товариства , хоча реально такий мається (саме у нього виникла недостача).

Наведене, на думку колегії, свідчить про схильність ОСОБА_6 до спотворення дійсних обставин.

Аналізуючи матеріали справи в повному обсязі, судова колегія вважає, що за обставинами справи не доведено, що з вини ТОВ «Медстар - 2000» ОСОБА_6 при звільненні не було своєчасно виплачено належні йому заробітну плату за жовтень 2013 року та розрахункові. Ні в день звільнення - 31.10.2013 року, ні в подальшому він за грошима в бухгалтерію ТОВ «Медстар - 2000» не з'явився, як, до речі, і за копією наказу про звільнення, хоча неодноразово повідомлявся про необхідність явки особисто (оскільки треба було поставити особисті підписи про отримання грошей у відомості) як листами з товариства так і з інших організацій. Ніяких даних про те, що ОСОБА_6 з часу звільнення звертався в будь - якій формі до ТОВ «Медстар - 2000» за вимогою про виплату зарплати за жовтень 2013 року та виплату розрахункових позивачем не наведено, і матеріалами справи не встановлено . Позивач на таке і не вказував взагалі.

За таких обставин висновки суду про те, що з вини відповідача ТОВ «Медстар - 2000» з ОСОБА_6 своєчасно не був проведений розрахунок при звільненні, а тому на його користь підлягає до стягнення середній заробіток за весь час затримки розрахунку, - не відповідають матеріалам справи.

Відповідно до роз'яснень в п. 20 Постанови №13 Пленуму Верховного Суду України від 24 грудня 1999 року «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці» установивши при розгляді справи про стягнення заробітної плати у зв'язку із затримкою розрахунку при звільненні, що працівникові не були виплачені належні йому від підприємства, установи, організації суми в день звільнення, коли ж він у цей день не був на роботі, - наступного дня після пред'явлення ним роботодавцеві вимог про розрахунок, суд на підставі ст.117 КЗпП стягує на користь працівника середній заробіток за весь період затримки розрахунку, а при непроведенні його до розгляду справи - по день постановлення рішення, якщо роботодавець не доведе відсутності в цьому своєї вини.

Судова колегія, як зазначалось вище, в даному випадку встановила відсутність вини роботодавця - ТОВ «Медстар - 2000» в несвоєчасному проведенні з ОСОБА_6 розрахунку при звільненні .

Виходячи з викладеного , заочне рішення суду підлягає до скасування в частині стягнення з ТОВ «Медстар - 2000» на користь ОСОБА_6 середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні в сумі 23187 грн., оскільки таке рішення не спілкується з матеріалами справи.

Необхідно вказати, що на час ухвалення даного рішення апеляційною інстанцією з ОСОБА_6 проведений розрахунок.

Встановлено, що перед засіданням судової колегії по даній справі 02 липня 2015 року ОСОБА_6 в приміщенні апеляційного суду Черкаської області від представників ТОВ «Медстар - 2000» отримав суму заробітної плати за жовтень 2013 року та розрахункові в загальній сумі 1618 грн. 16 коп., про що розписався в наданій відомості, копія якої залучена до матеріалів справи .

Після цього ОСОБА_6 в засіданні колегії відмовився від частини позовних вимог , а саме про стягнення на свою користь з ТОВ «Медстар - 2000» - заробітної плати за жовтень 2013 року, стягнення розрахункових при звільненні в загальній сумі 1618 грн. 16 коп., оскільки фактично отримав вказані гроші і його права в цьому поновлено.

Судова колегія, враховуючи наведене, прийняла відмову позивача від позовних вимог у визначеній частині, так як відмова не порушує прав та інтересів сторін , і прийшла до висновку про можливість закриття провадження в цій частині з підстав п.3 ч.1 ст.205 ЦПК України .

В зв'язку з цим згідно з вимогами ч.1 ст.310 ЦПК України заочне рішення суду від 30 вересня 2014 року у визначеній частині по даній справі підлягає до скасування із закриттям провадження у справі. Така ухвала апеляційною інстанцією постановлена по даній справі.

Таким чином, заочне рішення суду першої інстанції підлягає до скасування в повному обсязі з ухваленням нового рішення - про відмову в задоволенні позовних вимог ОСОБА_6 про стягнення з відповідача середнього заробітку за весь час затримки розрахунку при звільненні працівника.

Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

В судових засіданнях по даній справі в інтересах відповідача ТОВ «Медстар - 2000» приймав участь і представляв інтереси відповідача адвокат Дмитрик С.В., який надав розрахунок щодо проведеної ним роботи відповідно до вимог Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних і адміністративних справах» (додається) на суму 2436 грн., додав квитанцію про оплату його послуг з наданням правової допомоги ТОВ «Медстар - 2000» в сумі 2400 грн. (дві тисячі чотириста) грн..

Враховуючи викладене, судова колегія вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_6 на користь відповідача понесені останнім витрати на правову допомогу (вірніше, на відшкодування таких), і також витрати по судовому збору в сумі 126 грн. 03 коп.

Керуючись ст.ст. 303; 304; 307; 309; 316;317;218 ЦПК України, судова палата, -

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ТОВ «Медстар - 2000» задоволити .

Заочне рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 30 вересня 2014 року по даній справі скасувати .

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_6 до ТОВ «Медстар - 2000» про стягнення середнього заробітку за весь час затримки розрахунку при звільненні працівника, - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь ТОВ «Медстар - 2000» у відшкодування витрати на правову допомогу 2400 грн. та у відшкодування витрат по судовому збору в сумі 126 грн. 03 коп.

Рішення може бути оскаржене в касаційному порядку протягом 20 днів.

Головуючий :

Судді :