Ухвала

іменем україни

19 червня 2015 рокум. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних справ

Журавель В.І.,

розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 і ОСОБА_5 на ухвалу Корабельного районного суду м. Миколаєва від 3 лютого 2015 року та ухвалу апеляційного суду Миколаївської області від 9 квітня 2015 року в справі за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_5, ОСОБА_4 про припинення права на частку у майні, що є спільною частковою власністю, та за зустрічним позовом ОСОБА_5, ОСОБА_4 до ОСОБА_6 про виділ частки житлового будинку в натурі та визначення порядку користування земельною ділянкою,

в с т а н о в и в:

Рішенням Корабельного районного суду м. Миколаєва від 13 березня 2014 року, яке змінено рішенням апеляційного суду Миколаївської області від 4 серпня 2014 року, припинено право власності ОСОБА_5 на 1/8 частину жилого будинку із відповідною часткою прилеглих до нього господарських та побутових будівель і споруд в АДРЕСА_1, що належить їй на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, посвідченого П'ятою Миколаївською державною нотаріальною конторою 21 грудня 2011 року, реєстровий № 2-803, та зареєстрованого Миколаївським МБТІ 23 грудня 2011 року, реєстраційний № 18625932.

Визнано за ОСОБА_6 право власності на 1/8 частину жилого будинку з відповідною часткою прилеглих до нього господарських та побутових будівель і споруд в АДРЕСА_1 вартістю 19 148 грн 13 коп., яка належала ОСОБА_5

Припинено право власності ОСОБА_4 на 1/8 частину жилого будинку з відповідною часткою прилеглих до нього господарських та побутових будівель і споруд в АДРЕСА_1, що належить їй на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, посвідченого П'ятою Миколаївською державною нотаріальною конторою 9 грудня 2011 року, реєстровий № 2-751, та зареєстрованого Миколаївським МБТІ 23 грудня 2011 року, реєстраційний № 18625932.

Визнано за ОСОБА_6 право власності на 1/8 частину жилого будинку з відповідною часткою прилеглих до нього господарських та побутових будівель і споруд в АДРЕСА_1, вартістю 19 148 грн 13 коп., яка належала ОСОБА_4

Зобов'язано ТУ ДСА у Миколаївській області виплатити ОСОБА_5 та ОСОБА_4 з депозитного рахунку кошти по 19 148 грн 13 коп. кожній, внесені 5 грудня 2013 року на депозитний рахунок ТУ ДСА у Миколаївській області згідно із квитанцією № 11123981 від 5 грудня 2013 року.

Стягнуто із ОСОБА_6 на користь ОСОБА_5 та ОСОБА_4 по 9 514 грн.

У вересні 2014 року у ОСОБА_4, ОСОБА_5 звернулися до суду із заявою про перегляд вищеуказаного рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами, посилаючись на те, що під час розгляду судом справи не було допитано свідків ОСОБА_7 і ОСОБА_8, не враховано, що вони не давали письмової згоди на відчуження їхніх частин спірного житлового будинку на користь ОСОБА_6

Крім того, зазначали, що судом не враховано те, що під час припинення їх права власності ОСОБА_4 була вагітною, а ОСОБА_5 не мала іншого житла.

Ухвалою Корабельного районного суду м. Миколаєва від 3 лютого 2015 року, залишеною без змін ухвалою апеляційного суду Миколаївської області від 9 квітня 2015 року, заяву ОСОБА_4, ОСОБА_5 залишено без задоволення.

У касаційній скарзі заявники просять скасувати ухвали судів попередніх інстанцій, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

У відкритті касаційного провадження по вищевказаній справі слід відмовити, виходячи з наступного.

Зі змісту касаційної скарги та оскаржуваних рішень вбачається, що скарга є необґрунтованою і наведені в ній доводи не дають підстав для висновків щодо незаконності та неправильності рішень судів попередніх інстанцій.

Відмовляючи у задоволенні заяви, місцевий суд, із висновком якого погодився суд апеляційної інстанції, керуючись ст. 361 ЦПК України, виходив із того, що обставини, зазначені заявниками, не є нововиявленими, а тому, відсутні підстави для перегляду рішення.

При цьому, суди правильно врахували роз'яснення постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року № 4 «Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у зв'язку з нововиявленими обставинами», відповідно до п. 5 якої процесуальні недоліки розгляду справу (зокрема, неналежне повідомлення заявника про час і місце розгляду справи, неповне встановлення фактичних обставин справи, порушення порядку дослідження доказів) не вважаються нововиявленими обставинами, проте можуть бути підставою для перегляду судового рішення в апеляційному або касаційному порядку.

Доводи заявників зводяться до оцінки доказів, їх належності та допустимості, проте в силу ст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції не вправі встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Встановивши факти та зумовлені ними правовідносини, суди правильно застосували правові норми та ухвалили правильні по суті рішення, підстав для скасування яких не вбачається.

Керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

Відмовити ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 і ОСОБА_5 у відкритті касаційного провадження в справі за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_5, ОСОБА_4 про припинення права на частку у майні, що є спільною частковою власністю, та за зустрічним позовом ОСОБА_5, ОСОБА_4 до ОСОБА_6 про виділ частки житлового будинку в натурі та визначення порядку користування земельною ділянкою.

Копію ухвали разом з доданими до касаційної скарги матеріалами направити заявникам.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду цивільних

і кримінальних справ В.І. Журавель