АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 березня 2015 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Полтавської області в складі:

Головуючого судді: Прядкіної О.В.,

Суддів: Панченка О.О., Пікуля В.П.,

При секретарі: Кальник А.М.

За участі: ОСОБА_2 та його представника ОСОБА_3

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2

на рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 20 лютого 2013 року

по справі за позовом ОСОБА_4 до Виконавчого комітету Октябрської районної у м. Полтаві ради про визнання права власності в порядку спадкування, -

В С Т А Н О В И Л А :

У грудні 2012 року ОСОБА_4 звернулася до суду з вказаним позовом. Посилалась на те що, у 1988 році рішенням виконавчого комітету Октябрської в м. Полтаві ради її чоловіку - ОСОБА_5 надано місце для будівництва гаража в автогаражному колективі «Сади», на підставі якого він самостійно збудував гараж, але належним чином права власності на нього не оформив. ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 помер. Зазначала, що вона до теперішнього часу сплачує внески до кооперативу та постійно користується гаражем як спадкоємець чоловіка, тому, просила визнати за нею право власності на нежитлову будівлю - гараж в автогаражному колективі «Сади» за адресою м. Полтава, вул. Ярошенка,25-г , в порядку спадкування за законом після померлого ОСОБА_5

Рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 20 лютого 2013 року позов ОСОБА_4 задоволено частково.

Визнано за ОСОБА_4 право власності на гараж, що знаходиться в автогаражному колективі «Сади», ряд НОМЕР_1, місце НОМЕР_2 за адресою м. Полтава, вул. Ярошенка,25-г.

Рішення оскаржив ОСОБА_2, який в апеляційній скарзі, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення та ухвалити нове, яким відмовити за безпідставністю у задоволенні позовних вимог ОСОБА_4 Зазначає, що гараж за НОМЕР_2 збудований ним, а позивачу належить сусідній- під НОМЕР_3.

Колегія суддів, перевіривши справу в межах заявлених вимог і апеляційного оскарження, приходить до висновку про задоволення апеляційної скарги з таки підстав:

Судом першої інстанції вірно встановлено та вбачається з матеріалів справи, що відповідно до п. 5 рішення виконавчого комітету Октябрської ради народних депутатів від 19 січня 1988 року № 47 «Про виділення земельних ділянок для будівництва гаражів» ОСОБА_5 було виділено земельну ділянку для будівництва гаража в автогаражному колективі «Сади» за адресою: м. Полтава, вул. Ярошенка,25-г ( а.с.7-8).

У 1997 році ОСОБА_5 за власні кошти здійснив будівництво гаража в автогаражному колективі «Сади».ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 помер.

Відповідно до свідоцтва про шлюб від 05 листопада 2005 року ОСОБА_4 є дружиною ОСОБА_5, після смерті якого згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 13 червня 1998р. успадкувала майно померлого, а саме : Ѕ частину житлового будинку по АДРЕСА_2,Ѕ частини квартири АДРЕСА_1 та Ѕ частини автомобіля ВАЗ-21013 д.н.НОМЕР_4.

Задовольняючи позовні вимоги та визнавши за ОСОБА_4право власності на гараж в ряду НОМЕР_1, місце НОМЕР_2, суд першої інстанції виходив із положень ст. 328 ЦК України, ч. ч. 1, 2 ст. 19-1 Закону України «Про кооперацію», та прийшов до висновку, що сплата ОСОБА_4 після смерті чоловіка усіх внесків є достатньою правовою підставою для отримання нею як спадкоємцем свідоцтва про право власності на гараж.

Однак колегія суддів не може погодитись з таким висновком суду.

При вирішенні спорів про спадкування, спадщина по яких відкрилась і була прийнята до 1 січня 2004 року, не допускається застосування судами норм ЦК 2003 року, а застосуванню підлягають норми законодавства, чинного на час відкриття спадщини, зокрема ЦК УРСР.

Виникнення у спадкоємця права на спадщину, яке пов'язується з її прийняттям, як майнового права зумовлює входження права на неї до складу спадщини після смерті спадкоємця, який не одержав свідоцтва про право на спадщину та не здійснив його державної реєстрації.

Якщо спадщина відкрилась у період чинності ЦК УРСР, застосовуванню підлягають норми ЦК УРСР про належність спадщини спадкоємцеві з часу відкриття спадщини незалежно від оформлення права на спадщину.

У зв'язку з викладеним помилковим є посилання суду на норми ЦК України, що набули чинності з 1 січня 2004р., так як позивач прийняла та оформляла спадщину в червні 1998р.

При цьому, відсутність правовстановлюючих документів на гараж не є підставою для відмови у задоволенні позову,оскільки на день, коли спадкодавець отримував дозвіл на його встановлення, існував тільки порядок надання дозволу і інші документи не вимагалися.

Враховуючи наведене, на день, коли спадкодавець отримував дозвіл на його встановлення, не вимагалося введення в експлуатацію нерухомого майна.

Разом з тим, не заперечуючи права позивача на гараж, збудований померлим ОСОБА_5, доведенню підлягають місце розташування, площа та номер спірного гаражу.

Як вбачається з наданих суду апеляційної інстанції відомостей автогаражного колективу «Сади», згідно списку власників гаражів за ОСОБА_5 закріплено місце НОМЕР_3 в ряду НОМЕР_1, а за ОСОБА_2 - НОМЕР_2 в ряду НОМЕР_1( а.с. 214-216,231-232).

Позивачем не надано суду належних та допустимих доказів розташування гаража ОСОБА_5 саме в ряду НОМЕР_1, місце НОМЕР_2.

Відповідно до ч.3 ст.60 ЦПК України доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Згідно з ч.1 ст. 179 цього ж Кодексу предметом доказування під час судового розгляду є факти, які обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для вирішення справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Позивачем не надано ні суду першої інстанції, ні апеляційної інстанції жодного доказу на підтвердження закріплення за спадкодавцем гаражу НОМЕР_2.

Між тим, рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 29 жовтня 2014р. за ОСОБА_2 визнано право власності на гараж загальною площею 19,5 кв.м в Автогаражному колективі «Сади», ряд НОМЕР_1, місце НОМЕР_2 ( а.с.233).

Крім того, відповідно до ст. 20 п.4 Статуту обслуговуючого кооперативу «Автогаражного колективу «Сади» від 03 березня 2009 року у разі смерті члена Кооперативу, правонаступники (спадкоємці) мають переважне право вступу до Кооперативу за умови виконання положень абзацу другого першого пункту цієї статті за винятком вступного внеску, який така особа не сплачує.

Пунктом в ст. 26 вказаного статуту передбачено, що членство в Кооперативі припиняється у разі смерті члена Кооперативу - фізичної особи.

Доказів про те, що ОСОБА_4 після смерті ОСОБА_5 зверталась з заявою про прийняття її в члени кооперативу також не надано.

За таких обставин рішення районного суду підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні повних вимог за недоведеністю.

Керуючись ст.ст.303, 307,309 ч.1 п.3,4, 316 ЦПК України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 20 лютого 2013 року скасувати, ухвалити нове рішення.

Відмовити ОСОБА_4 в задоволенні позовних вимог за недоведеністю.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржене в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги протягом 20 днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

СУДДІ: / Підписи /

З оригіналом згідно :