АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
15 червня 2015 року м. Київ
Колегія суддів судової палати з цивільних справ Апеляційного суду м. Києва в складі:
головуючого: Корчевного Г.В.,
суддів: Слободянюк С.В., Лапчевської О.Ф.,
при секретарі Івченко О.М.,
Розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» - Пухти Аліни Олександрівни на рішення Печерського районного суду м. Києва від 26 березня 2015 року в цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» про захист прав споживача, -
ВСТАНОВИЛА:
№ апеляційного провадження: 22-ц/796/7404/2015
Головуючий у суді першої інстанції: Цокол Л.І.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Корчевний Г.В.
Рішенням Печерського районного суду м. Києва від 26 березня 2015 року позовні вимоги задоволено частково. Визнано достроковим погашення ОСОБА_2 05 травня 2014 року кредитної заборгованості за договором №002-29073-021013 від 02 жовтня 2013 року. В решті вимог відмовлено. Стягнуто з Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" на користь ОСОБА_2 судові витрати в розмірі 348грн. Стягнуто з Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" в дохід держави судовий збір в розмірі 243,60грн.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду, представник Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» - Пухта Аліна Олександрівна звернулася з апеляційною скаргою, в якій просить рішення Печерського районного суду м. Києва від 26 березня 2015 року в частині задоволення позовних вимог скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову в повному обсязі.

Свою апеляційну скаргу мотивує тим, що рішення суду 1-ї інстанції ухвалено при неправильному застосуванні норм матеріального права та з порушенням норм процесуального права.

Вважає, що при ухваленні вказаного рішення судом не встановлено усі обставини, що мають значення для справи, зокрема не взято до уваги, що Позивач погодився, підписавши Договір, що складовою та невід'ємною частиною цієї Пропозиції є Правила та Тарифи Банку, з якими я попередньо ознайомлений та повністю згоден, їх зміст розумію і положення яких я неухильно зобовязуюсь дотримуватись.

Посилається, що станом на 02.06.2014 року за Позивачем обліковувалась заборгованість по тілу кредиту в розмірі 29,28 гривень, про що йому було своєчасно повідомлено Банком.

Зазначає, що жодних документів, що підтверджують повне виконання Позивачем кредитних зобовязань перед Банком не існує, тому доводи про дострокове та повне погашення кредитної заборгованості не відповідають дійсності, а квитанції про сплату кредитних коштів свідчать лише про внесення коштів на рахунок банку.

Колегія суддів, вивчивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає апеляційну скаргу такою, що не підлягає задоволенню, з огляду на таке.

Установлюючи наявність або відсутність фактів, якими обґрунтовувалися вимоги чи заперечення, визнаючи одні та відхиляючи інші докази, суд повинен свої дії мотивувати та враховувати, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч. 4 ст. 60 ЦПК України).

Статтею 57 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність чи відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів і висновків експертів.

Судом першої інстанції встановлено, що 02 жовтня 2013 року між ОСОБА_2 та ПАТ «Дельта Банк» було укладено кредитний (споживчий ) кредит. Сума кредиту визначена 5 744,31грн. Рахунок для погашення заборгованості : НОМЕР_1. Розмір процентної ставки : 0,01% річних. Розмір комісії за обслуговування кредитної заборгованості : перші 6 місяців на рівні 0,00% в місяць, починаючи з 7-го місяця користування кредитом 2,25% в місяць. Крім того договором визначено також страховий платіж в сумі 638,26грн., відповідно до договору добровільного страхування від 02 жовтня 2013 року.

Також встановлено, що позивачем в період з перших шести місяців було сплачено щомісячно 410 грн. 28.04.2014р. позивачем було сплачено 410 грн., а 05 травня 2014 року позивачем сплачено 3 003,82 грн. Вказана сума визначено відповідачем як поточна сума заборгованості за період з 02.05.2014р. по 01.06.2014р.

Мотивуючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції виходив з того, що із складеного відповідачем та наданого в судове засідання розрахунку вбачається, що сплачені позивачем грошові кошти в сумі 3 003,82 грн. не були зараховані у визначений період, а були частково зараховані 280,72грн. , решта 2874,54грн. були зараховані в період з 02.06.2014р. по 01.07.2014р.

Всього позивачем було сплачено, включаючи сьомий місяць - 5 873,82грн. , що включає суму кредиту в розмірі 5744,31грн. а також комісію - 129,28 грн. за користування кредитом починаючи з сьомого місяця.

Таким чином, судом першої інстанції вірно встановлено, що подальше нарахування відповідачем заборгованості слід визнати безпідставним та таким, що не ґрунтується на умовах укладеного договору.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що в цій частині вимоги позивача знайшли своє підтвердження та відповідно підлягають задоволенню, з огляду на наступне.

Згідно ст. 627 ЦК України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. У договорах за участю фізичної особи - споживача враховуються вимоги законодавства про захист прав споживачів.

Згідно ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно ч8 ст.11 Закону України «Про захист прав споживачів» споживач має право достроково повернути споживчий кредит, у тому числі шляхом збільшення суми періодичних виплат. Якщо споживач скористався правом повернення споживчого кредиту шляхом збільшення суми періодичних виплат, встановлених в абзаці першому цієї частини, кредитодавець зобов'язаний здійснити відповідне коригування кредитних зобов'язань споживача у бік їх зменшення. Споживач у разі дострокового повернення споживчого кредиту сплачує відсотки за користування кредитом та вартість всіх послуг, пов'язаних з обслуговуванням та погашенням кредиту, за період фактичного користування кредитом. Кредитодавцю забороняється відмовляти споживачу в прийнятті платежу у разі дострокового повернення споживчого кредиту. Кредитодавцю забороняється встановлювати споживачу будь-яку додаткову плату, пов'язану з достроковим поверненням споживчого кредиту. Умова договору про надання споживчого кредиту, яка передбачає сплату споживачем будь-якої додаткової плати у разі дострокового повернення споживчого кредиту, є нікчемною.

Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Позивачем не наведено переконливих доводів в обґрунтування своїх вимог щодо порушення відповідачем вимог Закону України «Про захист прав споживачів» в частині визначення розміру комісії за обслуговування кредитної заборгованості починаючи з 7-го місяця користування кредитом 2,25% в місяць. Така умова договору була відома споживачу до укладення договору, він погодився з нею та не відмовився до початку виконання зобовязань. При цьому вказана умова не порушує норми діючого законодавства.

Також враховано судом першої інстанції, що з урахуванням того, що вимоги позивача про визнання п.2.5 недійсним не знайшли свого підтвердження під час судового розгляду , вимоги про стягнення коштів в сумі 703,06грн. є безпідставними.

Задовольняючи позов частково, суд першої інстанції вірно виходив з того, що 10 грудня 2013 року позивач ОСОБА_2 звернувся до ПрАТ «СК «Дельта Життя» із заявою про припинення дії договору страхування та просив відповідно повернути сплачені ним кошти на його розрахунковий рахунок НОМЕР_1.

Платіжним дорученням №6222 від 08 листопада 2013 року грошові кошти в сумі 638,26грн. були зараховані на рахунок визначений цим дорученням , зокрема на НОМЕР_2 щодо іншого кредитного договору.

Таким чином, суд першої інстанції вірно встановив, що в цій частині вимоги позивача, предявлені до відповідача слід визнати безпідставними, оскільки зарахування коштів на інший ніж визначений позивачем рахунок відбулось з вини ПрАТ «СК «Дельта життя», а вимоги про повернення цих коштів з іншого рахунку позивачем не заявлено.

Вимоги позивача про зобовязання відповідача видалити у триденний строк персональні дані з бюро кредитних історій, реєстру неблагонадійних позивачів, списку ( реєстру) проблемних боржників не підлягають задоволенню, оскільки під час судового розгляду позивачем не було надано жодного доказу в підтвердження внесення відповідачем відомостей щодо позивача до вказаних реєстрів.

Також вірним є розподіл судових витрат у відповідності до норм ст. 88 ЦПК України, оскільки вимоги позивача знайшли своє часткове підтвердження під час судового розгляду, з відповідача необхідно стягнути судовий збір в дохід держави.

Відносно доводів апеляційної скарги колегія суддів зазначає, що вони необґрунтовані та не доведені належними доказами, оскільки судом першої інстанції було повно та всебічно зясовано обставини справи.

Згідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Разом з тим, колегія суддів зазначає, що апелянтом не надано жодних доказів на обґрунтування апеляційної скарги, та вважає, що за таких обставин підстави для її задоволення відсутні.

Відповідно до вимог ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин.

Згідно положень ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Апеляційний суд не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення.

Враховуючи викладене та оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, достатність і взаємний зв'язок у їх сукупності, колегія суддів вважає законними й обґрунтованими висновки районного суду про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог.

Справа судом розглянута повно та обєктивно. Норми матеріального і процесуального права застосовано правильно.

Інші доводи апеляційної скарги недоведені та містяться лише на формальних міркуваннях.

Відповідно до ч.1 ст. 308 ЦПК України Апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 308, 312, 315, 317 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу представника Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» - Пухти Аліни Олександрівни відхилити.

Рішення Печерського районного суду м. Києва від 26 березня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає чинності негайно, проте може бути оскаржена в касаційному порядку протягом 20 днів з моменту проголошення шляхом подачі касаційної скарги до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ.

Головуючий:

Судді: