Справа № 415/7056/13-ц
Провадження № 22ц/782/209/15
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04» червня 2015 року м.Сєвєродонецьк

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Луганської області у складі:

головуючого судді Заіки В.В.,

суддів Борисова Є.А., Коротенка Є.В.

при секретарі Веселові С.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі апеляційного суду Луганської області в м. Сєвєродонецьку Луганської області апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Лисичанського міського суду Луганської області від 10 лютого 2015 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Омега Банк» про визнання недійсним кредитного договору, -

В С Т А Н О В И Л А:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства «Омега Банк» про визнання кредитного договору недійсним, посилаючись на наступні обставини.

17 квітня 2008 року він уклав з ВАТ «Сведбанк» кредитний договір, за умовами якого позичальник надав йому кредит у розмірі 20 000 доларів США, а він зобовязався повернути кредит на умовах передбачених договором.

Позивач вважає, що вказаний договір не відповідає вимогам ч. 1 ст. 203 Цивільного кодексу України, оскільки протирічить чинному законодавству, зокрема ч. 4 ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів», п. 3 Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту, затверджених постановою Правління Національного банку України від 10.05.2007р. №168, оскільки договір не містить детального розпису загальної вартості кредиту, графіку платежів, розміру страхових платежів та інформації про видачу кредиту.

Посилаючись на вказані обставини позивач просив визнати недійсним з моменту підписання кредитний договір №1204/0408/45-008 від 17.04.2008 року та покласти на відповідача судові витрати.

Оскаржуваним рішенням позов ОСОБА_1 був залишений без задоволення у звязку з необґрунтованістю.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 вважаючи, що рішення ухвалене з порушенням норм процесуального та матеріального права, просив його скасувати та задовольнити його вимоги.

Обґрунтовуючи свої апеляційні вимоги ОСОБА_1 вказав, на те, що в порушення на його думку норм процесуального права суд, залучив до участі у справі у якості відповідача ПАТ «Альфа-Банк», до якого він позов не заявляв, а також на те,що висновки суду щодо відповідності оскаржуваного договору нормам чинного закону протирічить фактичним обставинам справи.

Судова колегія не знайшла підстав для задоволення апеляційної скарги, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, пятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Відповідно ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Судом встановлено, що 17 квітня 2008 року сторони уклали кредитний договір, за яким ВАТ «Сведбанк» надав ОСОБА_1 грошові кошти у вигляді кредиту у розмірі 20 000 доларів США на строк по 17 квітня 2028 року на умовах, передбачених п.п. 1.1. 1.5. Договору.

Сторони передбачили у договорі підстави та прядок забезпечення зобовязань (п.п. 2.1. 2.2.), порядок нарахування процентів, комісій та погашення заборгованості за кредитним договором (п.п. 3.1. 3.4.), права та обовязки сторін та інші умови виконання зобовязань.

Договір укладений у формі встановленій законом, відповідав волевиявленню сторін, був спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним, оскільки ОСОБА_1 отримав за договором грошові кошти та частково сплатив кредит, сторони, у відповідності до ч. 1 ст. 638 ЦК України, досягли згоди з усіх істотних умов договору, на момент вчинення правочину сторони додержалися вимог, які встановлені ч.ч. 1,3,5 ст. 203 ЦК України, а тому судова колегія не вбачає підстав для визнання правочину недійсним.

Відповідно до ч. 1 ст. 37 ЦПК України у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов'язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії цивільного процесу.

Відповідно до договору купівлі-продажу прав вимоги від 25 травня 2012 року, укладеним між ПАТ «Сведбанк» та ПАТ «Дельта Банк», була проведена заміна кредитора у зобовязанні.

15 червня 2012 року був укладений договір купівлі-продажу прав вимоги між ПАТ «Дельта Банк» та ПАТ «Альфа-Банк», відповідно до якого була проведена заміна кредитора у зобовязанні, зокрема, у зобовязанні, що виникло внаслідок укладення спірного договору сторін, а тому ухвала суду щодо залучення ПАТ «Альфа-Банк» до участі у справі у якості відповідача відповідає вимогам ч. 1 ст. 37 ЦПК України.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 308, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу позивача ОСОБА_1 - відхилити.

Рішення Лисичанського міського суду Луганської області від 10 лютого 2015 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» про визнання недійсним кредитного договору - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, однак її може бути оскаржено шляхом подання касаційної скарги протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий-суддя:

Судді: