Справа № 524/1698/15-ц
20.05.2015 року Автозаводський районний суд м. Кременчука Полтавської області в складі:
головуючого судді Середи А.В.
при секретарі Кот А.А.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Кременчуці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Ньюз Тревел» про стягнення збитків за договором про туристичне обслуговування,
Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з вищевказаним позовом, в якому зазначав, що в січні 2015 року він, ОСОБА_1 разом зі своєю родиною, а саме дружиною ОСОБА_2 та сином ОСОБА_3 вирішили здійснити туристичну подорож до Єгипту та провести там відпочинок.
В звязку з цим позивач звернувся за туристичними потугами до фізичної особи - підприємця ОСОБА_4, яка здійснює свою діяльність в туристичному агентстві «Едем» без створення юридичної особи, за адресою: м.Кременчук, вул. 29 Вересня, буд. 7, та діє як туристичний агент від імені туристичного оператора ТОВ «Ньюз Тревел».
10 січня 2015 року між позивачем та відповідачем від імені якого виступила третя особа, що діяла за дорученням відповідача, був укладений договір на туристичне обслуговування № 1 від 10.01.2015 року.
За умовами вказаного договору відповідач зобовязався надати позивачу та його родині (дружині і сину) комплекс туристичних послуг, які повязані з відпочинком на березі моря в Єгипті, а позивач зобовязався їх прийняти та оплатити.
В пункті 9.2. договору позивач та відповідач зазначили, що якість туристичних послуг повинна відповідати умовам договору, порядок і способи захисту порушених прав туристів визначається законодавством про захист прав споживачів.
Таким чином відповідач свої зобовязання перед позивачем не виконав, туристичні послуги не надав.
18 січня 2015 року позивач звернувся до третьої особи (ФО-П ОСОБА_4А.) та до відповідача у відповідності до вимог п. 8.1 договору (всі претензії приймаються лише в письмовому вигляді), з письмовою заявою/претензією, в якій просив повернути йому сплачені кошти. До заяви позивач надав засвідчену копію власного паспорту та ідентифікаційного номеру; копію договору про надання туристичних послуг; копію рахунку-фактури за яким здійснено перерахування коштів; копія платіжного документа (квитанції), що підтверджує факт оплати туристичних послуг.
Таким чином, станом на 04 березня 2015 року, за користування грошовими коштами позивача відповідач зобовязаний сплатити позивачу проценти в розмірі 604. 05 грн. (((29 754, 81 X 19,50): 100) : 365) X 38днів.
Позивач в судове засідання не прибув, про день, час та місце слухання справи повідомлявся належним чином, направив в судове засідання свого представника, який надав суду заяву про слухання справи у його відсутності, позовні вимоги підтримав повністю.
Відповідач ТОВ «Ньюз Тревел» в судове засідання не прибув, про день, час та місце слухання справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомляв.
Третя особа ФОП ОСОБА_4 в судове засідання не прибула, про день, час та місце слухання справи повідомлялась належним чином, надала суду пояснення в яких вказувала, що з позовними вимогами позивача до відповідача погоджується.
Суд, враховуючи факт повторної неявки відповідача в судове засідання та неповідомлення відповідачем про причини неявки до суду на підставі ч. 1 ст. 224 ЦПК України вважає за можливе розглянути справу по суті у відсутність неприбувшого відповідача на підставі наявних у справі доказів з ухваленням по справі заочного рішення.
Суд, вивчивши матеріали справи, дав повну оцінку зібраним по справі доказам у їх сукупності та приходить до висновку, що позов ОСОБА_1 підлягає задоволенню.
Пункт 3.1.6 договору вказує, що позивач має право на відшкодування збитків, заподіяних внаслідок невиконання або неналежного виконання договору.
У відповідності до п. 6.1. договору у випадку порушення (невиконання чи неналежного виконання) своїх зобовязань за договором однією із сторін, сторона, що порушила своє зобовязання, несе відповідальність відповідно до чинного законодавства України.
Згідно п. 6.2. договору у випадку ненадання позивачу належно оплачених туристичних послуг, відповідач обмежує свою відповідальність розміром подвійної плати вартості туристичного продукту, але за умови надання належно оформлених підтверджуючих документів на право вимоги по відшкодуванню.
Стаття 611 ЦК України встановлює, що у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором, або законом, зокрема:
1) припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору;
2) зміна умов зобов'язання;
3) сплата неустойки;
4) відшкодування збитків та моральної шкоди.
Як вказано у ч. 1 та ч. 2 ст. 11 ЦК України, цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.
Згідно ст. 509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов'язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.
Відповідно до ст. 901 ЦК України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Положення цієї глави можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов'язання.
Як визначено у ст. 902 ЦК України, виконавець повинен надати послугу особисто. У випадках, встановлених договором, виконавець має право покласти виконання договору про надання послуг на іншу особу, залишаючись відповідальним в повному обсязі перед замовником за порушення договору.
Отже, відносини, що виникли між позивачем та відповідачем є зобов'язальними з приводу надання послуг.
При цьому, відносини між споживачами послуг та надавачами послуг різних форм власності регулюються Законом України «Про захист прав споживачів».
Як визначено у п. 22 ст. 1 Закону України «Про захист прав споживачів», споживач це фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов'язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов'язків найманого працівника.
Оскільки позивач придбав у відповідача послуги для особистих потреб, на дані правовідносини поширюються норми Закону України «Про захист прав споживачів».
Згідно ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Статтею 525 ЦК України визначено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Крім того стаття 536 ЦК України встановлює, що за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.
Оскільки стаття 536 ЦК України та умови договору на туристичне обслуговування не встановлюють розмір процентів, за аналогією слід застосувати частину 1 ст. 1048 ЦК України, відповідно до якої у випадках, коли договором не встановлено інший розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.
Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).
Стаття 625 ЦК України передбачає, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.
Відповідно до ст. 629 ІІК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами.
Згідно ст. 906 ЦК України, збитки, завдані замовнику невиконанням або неналежним виконанням договору про надання послуг за плату, підлягають відшкодуванню виконавцем, у разі наявності його вини, у повному обсязі, якщо інше не встановлено договором. Виконавець, який порушив договір про надання послуг за плату при здійсненні ним підприємницької діяльності, відповідає за це порушення, якщо не доведе, що належне виконання виявилося неможливим внаслідок непереборної сили, якщо інше не встановлено договором або законом. Збитки, завдані невиконанням або неналежним виконанням договору про безоплатне надання послуг, підлягають відшкодуванню виконавцем у розмірі, що не перевищує двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, якщо інший розмір відповідальності виконавця не встановлений договором.
Відповідно до ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є, зокрема, втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.
Аналогічні положення закріплені у ст. 32 та ст. 33 Закону України «Про туризм».
Так, згідно ч. 1 та ч. 2 ст. 32 Закону України «Про туризм», за неналежне виконання своїх зобов'язань туроператор, турагент, інші суб'єкти туристичної діяльності несуть майнову та іншу відповідальність, визначену в договорі відповідно до чинного законодавства. Розмір майнової відповідальності туроператора, турагента чи іншого суб'єкта туристичної діяльності не може перевищувати фактично завданих замовнику збитків з їх вини.
Відповідно до ст. 33 Закону України «Про туризм», суб'єкт туристичної діяльності, який порушив законодавство в галузі туристичної діяльності при наданні туристичної послуги, що завдало шкоду, зобов'язаний відшкодувати туристу збитки у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.
Згідно ст. 3 ЦК України, загальними засадами цивільного законодавства є, зокрема, свобода договору.
Відповідно до ст. 6 ЦК України, сторони мають право укласти договір, який не передбачений актами цивільного законодавства, але відповідає загальним засадам цивільного законодавства. Сторони мають право врегулювати у договорі, який передбачений актами цивільного законодавства, свої відносини, які не врегульовані цими актами. Сторони в договорі можуть відступити від положень актів цивільного законодавства і врегулювати свої відносини на власний розсуд. Сторони в договорі не можуть відступити від положень актів цивільного законодавства, якщо в цих актах прямо вказано про це, а також у разі, якщо обов'язковість для сторін положень актів цивільного законодавства випливає з їх змісту або із суті відносин між сторонами.
Відповідно до ст. 546 ЦК України, виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.
Частинами 1 та 3 ст. 549 ЦК України визначено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.
Згідно ч. 1 ст. 550 ЦК України, право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов'язання.
Відповідно до ст. 551 ЦК України, предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Розмір неустойки, встановлений законом, може бути збільшений у договорі. Сторони можуть домовитися про зменшення розміру неустойки, встановленого актом цивільного законодавства, крім випадків, передбачених законом.
Частина 5 статті 10 Закону України «Про захист прав споживачів» встановлює, що у разі коли виконавець не може виконати (прострочує виконання) роботу (надання послуги) згідно з договором, за кожний день (кожну годину, якщо тривалість виконання визначено у годинах) прострочення споживачеві сплачується пеня у розмірі трьох відсотків вартості роботи (послуги), якщо інше не передбачено законодавством. У разі коли вартість роботи (послуги) не визначено, виконавець сплачує споживачеві неустойку в розмірі трьох відсотків загальної вартості замовлення.
Сплата виконавцем неустойки (пені), встановленої в разі невиконання, прострочення виконання або іншого неналежного виконання зобов'язання, не звільняє його від виконання зобов'язання в натурі.
Судом достовірно встановлено, що обставини викладені в позові мали місце.
В січні 2015 року ОСОБА_1 разом зі своєю родиною, а саме дружиною ОСОБА_2 та сином ОСОБА_3 вирішили здійснити туристичну подорож до Єгипту та провести там відпочинок.
В звязку з цим позивач звернувся за туристичними потугами до фізичної особи - підприємця ОСОБА_4, яка здійснює свою діяльність в туристичному агентстві «Едем» без створення юридичної особи, за адресою: м.Кременчук, вул. 29 Вересня, буд. 7, та діє як туристичний агент від імені туристичного оператора ТОВ «Ньюз Тревел».
10 січня 2015 року між позивачем та відповідачем від імені якого виступила третя особа, що діяла за дорученням відповідача, був укладений договір на туристичне обслуговування № 1 від 10.01.2015 року.
За умовами вказаного договору відповідач зобовязався надати позивачу та його родині (дружині і сину) комплекс туристичних послуг, які повязані з відпочинком на березі моря в Єгипті, а позивач зобовязався їх прийняти та оплатити.
В пункті 9.2. договору позивач та відповідач зазначили, що якість туристичних послуг повинна відповідати умовам договору, порядок і способи захисту порушених прав туристів визначається законодавством про захист прав споживачів.
Таким чином відповідач свої зобов»язання перед позивачем не виконав, туристичні послуги не надав.
18 січня 2015 року позивач звернувся до третьої особи (ФО-П ОСОБА_4А.) та до відповідача у відповідності до вимог п. 8.1 договору (всі претензії приймаються лише в письмовому вигляді), з письмовою заявою/претензією, в якій просив повернути йому сплачені кошти. До заяви позивач надав засвідчену копію власного паспорту та ідентифікаційного номеру; копію договору про надання туристичних послуг; копію рахунку-фактури за яким здійснено перерахування коштів; копія платіжного документа (квитанції), що підтверджує факт оплати туристичних послуг.
Таким чином, станом на 04 березня 2015 року, за користування грошовими коштами позивача відповідач зобовязаний сплатити позивачу проценти в розмірі 604. 05 гри. (((29 754, 81 X 19,50): 100) : 365) X 38днів.
За вказаних обставин позовні вимоги - підлягають задоволенню в повному обсязі.
Керуючись ст.ст. 14, 27, 57-59, 60-61, 208-209, 212-215, 218, 224-228 Цивільно-процесуального Кодексу України, ст.ст. 3, 6, 11, 16, 22, 509, 525, 526, 530, 536, 546, 549, 550, 551, 610, 901, 902, 906, 1048 Цивільного Кодексу України, ст.ст. 32, 33 Закону України «Про захист прав споживачів», суд, -
Позов ОСОБА_1 задовольнити.
Заочне рішення суду може бути переглянуте судом після подання заяви про перегляд рішення протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Рішення може бути оскаржено до Апеляційного Суду Полтавської області через Автозаводський районний суд м. Кременчука шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду протягом десяти днів з дня його проголошення. У разі якщо рішення суду було постановлено без участі особи, яка його оскаржує апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: