справа № 278/1001/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 червня 2015 року м. Житомир

Житомирський районний суд Житомирської області в складі головуючого судді Грубіяна Є.О., секретаря Максименко М.С., розглянув цивільну справу за заявою ПАТ "Страхова компанія "Провідна" до ОСОБА_1 про стягнення страхового відшкодування в порядку регресу, --

В С Т А Н О В И В :

Спрямованою до суду заявою представник позивача просив суд винести рішення, яким в порядку регресу стягнути з відповідача виплачене страхове відшкодування в розмірі 20 000 гривень.

В обґрунтування заявлених вимог зазначив, що в судовому порядку була встановлена вина відповідача у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди внаслідок якої потерпілій у ній стороні було виплачено страхове відшкодування. Вказує, що в момент ДТП відповідач перебував в стані алкогольного спяніння, оскільки, на думку позивача, дана обставина підтверджується рішенням суду. Відтак позивачем обрано спосіб захисту своїх прав у вигляді звернення до суду з регресним позовом до відповідача.

В судовому засіданні відповідач та його представник позов не визнали та заперечували проти його задоволення. Свою позицію мотивували тим, що відповідач в момент вчинення ДТП у стані алкогольного спяніння не перебував, на підтвердження чого надали копії відповідних медичних документів. Мало того, на переконання відповідача із представником, заявлена сума страхового відшкодування не підтверджена належними та допустимими доказами, що є окремою підставою для відмови у задоволенні позову. Крім цього, представник відповідача, просив застосувати до даних правовідносин строк позовної давності і відмовити у задоволенні позову, адже такий строк сплив.

Представник позивача до суду заяву не з'явився, однак направив заяву про слухання справи у його відсутність. Позовні вимоги підтримав у повному обсязі.

Дослідив матеріали справи, заслухав пояснення учасників судового розгляду, судом встановлені наступні фактичні обставини справи.

20 квітня 2013 року між позивачем та ОСОБА_2 було укладено поліс № АС/0207415 обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів - автомобіля марки "ОПЕЛЬ Вектра" реєстраційний номер "АМ 0418 ВА" (а.с.8), з терміном дії з 20 квітня 2013 року по 19 квітня 2014 року. Згідно описово-мотивувальної частини ухвали Житомирського районного суду від 13 лютого 2014 року (а.с.18) постановленої за наслідками розгляду кримінального провадження № 0000632 по обвинуваченню ОСОБА_1, тобто відповідача у даній справі, яка набула законної сили 21 лютого 2014 року, встановлено наступне: "20 травня 2013 року о 23 годині 00 хвилин, на 6-му кілометрі + 27 метрів автодороги сполучення "Житомир ОСОБА_3" поблизу смт Гуйва Житомирського району Житомирської області, ОСОБА_1 в порушення вимог пп. 10.1, 11.4 та вимоги дорожньої розмітки п. 1.3 Правил дорожнього руху України, перебуваючи в стані алкогольного спяніння, рухаючись на технічно справному автомобілі марки "Опель Вектра", реєстраційний номер "АМ 0418 ВА", в напрямку м. М.Подільська, під час руху перед зміною його напрямку, не переконався що це буде безпечним і не створить небезпеки та перешкоди іншим учасникам руху, допустив виїзд на зустрічну смугу руху,

де здійснив зіткнення з автомобілем марки "ВАЗ 2107", реєстраційний номер "СВ 1444 АР" в складі з напівпричепом, реєстраційний номер "АВ 7908 XX", під керуванням ОСОБА_4В." Цією ж ухвалою суду відповідача звільнено від кримінальної відповідальності на підставі ст. 46 КК України, у звязку з примиренням винного з потерпілим, а кримінальне провадження було закрите.

Як вбачається з відомостей державної автомобільної інспекції про вищевказану дорожньо-транспортну пригоду за № 9202811 від 7 листопада 2013 року (а.с.20-21), зокрема, відповідач в звязку з цим проходив амбулаторне лікування, а перевірка на стан спяніння показала, що останній на момент вчинення ДТП був тверезий.

Відповідно до копії відомості № ВПТ - 009507 від 28 травня 2014 року для виплати засобів страхових відшкодувань отримувачем за період з 1 грудня 2013 року по 28 травня 2014 року (а.с.24) ОСОБА_4, власнику транспортного засобу автомобіля марки "ВАЗ 2107", реєстраційний номер "СВ 1444 АР" (а.с.11), визначене страхове відшкодування, що підлягає виплаті, в розмірі 20 000 гривень.

Зі змісту наданих представником копій медичних документів, а саме висновку токсикологічного дослідження № 2425 від 28 травня 2013 року (а.с.51) та виписного епікризу із медичної карти стаціонарного хворого № 6178 (а.с.52) вбачається, що станом на 21 травня 2015 року в крові відповідача етиловий алкоголь не виявлений.

Правовідносини, що склались між сторонами у даній справі, врегульовані наступними нормами матеріального права. До страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки (ч. 1 ст. 993 ЦК України). У разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоровю, майну третьої особи (ст. 22 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів"). До страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток (ст. 27 Закону України "Про страхування").

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч. ч. 1-3 ст. 10 ЦПК України). Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу (ч. 1 ст. 60 ЦПК України). Відповідно до ч. 4 ст. 61 ЦПК України вирок у кримінальному провадженні, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

Аналіз фактичних обставин справи, норм як матеріального так і процесуального закону якими вони регулюються, дає підстави суду для відмови у задоволенні позову виходячи з наступного.

Право зворотної вимоги, обране позивачем, а саме регрес, до даних правовідносин застосовувати не можна, оскільки в даному випадку має місце суброгація. Так, регрес регулюється загальними нормами цивільного права, а для суброгації відповідно до ст. 993 ЦК України встановлений особливий правовий режим. За суброгації відбувається лише зміна осіб у вже наявному зобов'язанні (зміна активного суб'єкта) зі збереженням самого зобов'язання. Тобто, одна особа набуває прав і обов'язків іншої особи у конкретних правовідносинах. У процесуальному відношенні страхувальник передає свої права страховику на підставі договору і сприяє реалізації останнім прийнятих суброгаційних прав.

При регресі одне зобов'язання замінює собою інше, але переходу прав від одного кредитора до іншого не відбувається.

В свою чергу, преюдиційним є факт вини відповідача у вчиненні дій, що призвели до дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце за вищевказаних обставин.

Як на визначальну правову підставу для звернення до суду з даним позовом до відповідача про відшкодування шкоди в порядку регресу представник позивача посилався на ст. 38 "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" відповідно до пп. а ч. 38.1.1 якої, страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду якщо він керував транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

В підтвердження тієї обставини, що відповідач перебував в стані алкогольного спяніння, представник позивача посилався на зазначення даного факту в описово-мотивувальній частині ухвали Житомирського районного суду Житомирської області від 13 лютого 2014 року у кримінальному провадженні за наслідками розгляду названої вище ДТП.

Разом з тим, факт перебування відповідача в стані алкогольного спяніння в час вчинення ним злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України і обставини вчинення якого описані вище, повністю спростовується наданими в ході розгляду справи медичними документами, згідно яких в крові ОСОБА_1 етилового алкоголю не виявлено. Суд не погоджується з посиланням представника позивача, що відображені в позовній заяві, на вимоги ч. 4 ст. 61 ЦПК України, адже дана норма процесуального закону встановлює обовязковість для суду, що розглядає спір про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду з питань, чи мали місце ці дії та вчинені вони цією особою, саме вироку у кримінальному провадженні або постанови суду у справі про адміністративне правопорушення, і в даному випадку, на переконання суду, приписи даної норми закону, що розширеному тлумаченню не підлягають, застосовувати не можна, оскільки факт перебування відповідача в стані алкогольного спяніння встановлений ухвалою суду про закриття кримінального провадження. Більше того, в розумінні ч. 4 ст. 61 ЦПК України для суду є обовязковими лише такі складові питання як: чи мали місце ці дії та вчинені вони цією особою, однак, на думку суду, питання перебування чи не перебування особи в стані алкогольної інтоксикації в даному випадку преюдиційним не є.

За таких обставин суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні позову за відсутністю правових підстав, адже за наведеними нормами матеріального права страхова компанія мала права на суброгаційний позов лише за наявності факту алкогольного спяніння заподіювача шкоди.

Враховуючи, що позов є безпідставним заява відповідача про застосування строків позовної давності розгляду не підлягає, адже це є окремою підставою для відмови у задоволенні позову.

На підставі вищевикладеного, керуючись ч. 1 ст. 993 ЦК України, ст. 22 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", ст. 27 Закону України "Про страхування", ст. ст. ст. 60-61, ст. ст. 212-215 ЦПК України, --

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову - відмовити.

Рішення суду вступає в законну силу після закінчення строку на апеляційне оскарження. Рішення може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги до апеляційного суду Житомирської області через Житомирський районний суд Житомирської області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Є.О. Грубіян