Справа № 666/1981/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

08.06.2015 року м. Херсон

Дніпровський районний суд м. Херсона

у складі головуючої судді Біла Кисельова А. А.

при секретарі Слюсар А. В.,Журавльової В.В.

розглянувши у відкритому судовому розгляді позовну заяву Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідача мотивуючи це тим, що між ПАТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір б/н від 21.01.2013 року, відповідно до якого відповідач отримав кредит, у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. На даний час відповідач ухиляється від повернення кредиту, заборгованість не погашає. Позивач просить суд стягнути з ОСОБА_1 В на користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованість у розмірі 12846, 15 грн. за кредитним договором б/н від 21.01.2013 року, яка складається з наступного: 4860,65 грн. заборгованість за кредитом; 5414,59 грн.- заборгованість по процентам за користування кредитом; 1483, 00 грн заборгованість за пенею та комісією; 500 грн. - штраф (фіксована частина); 587,91 грн штраф (процентна складова). Судові витрати 243,60 грн.

В судове засідання представник позивача не зявився надав суду заяву в якій просить суд розглянути справу без його участі. Позовні вимоги підтримує.

Відповідач в судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, клопотання про перенесення розгляду справи не заявляв, відповідно до ч. 5 ст. 74 ЦПК України він був повідомлений про час та місце розгляду справи належним чином (а.с.59, 64,67).

З урахуванням письмової позиції представника позивача та досліджених доказів суд визнає за необхідне за згодою представника позивача на підставі ст. 224 ЦПК України постановити заочне рішення.

У відповідності зі ст. ст. 10, 11 ЦПК України, суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності, у межах заявлених позовних вимог на підставі доказів, наданих сторонами.

Відповідно до ст.ст. 57, 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Статтею 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно зі ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі.

В обґрунтування своїх вимог представник позивача посилався на дублікат анкети - заяви про приєднання до умов і правил надання банківських послуг в Приватбанку від 21.01.2013 року, відповідно до якого ОСОБА_1 отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості по кредиту (а.с.9).

Однак, суд не може прийняти зазначений дублікат заяви, як доказ отримання відповідачем кредиту та кредитної картки зі встановленим кредитним лімітом, оскільки вказаний документ містить відмітку про бажання заявника отримати банківську послугу «ідентифікація з паспортом», відмітки про бажання оформити на своє їмя кредитну карту в заяві відсутнє. В графі бажаний кредитний ліміт за платіжною карткою КРЕДИТКА «Універсальна» міститься прочерк. Доказів на підтвердження випуску кредитної карти на імя та за заявою відповідача суду не надано.Інших доказів наявності між позивачем та відповідачем договірних кредитних правовідносин суду не надано.

Таким чином суд знаходить не доведеним факт отримання відповідачем кредиту в ПАТ КБ «Приватбанк», у зв'язку з чим у задоволенні позовних вимог слід відмовити в повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись ст. 1054 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 57-64, 209, 214, 215, 218 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Херсонської області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою в 10-денний строк з дня отримання заочного рішення.

Суддя А. А. Біла - Кисельова