Провадження № 2/344/495/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ЗАОЧНЕ

29 травня 2015 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківській міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді Бойчука О.В.

секретар Сушко І.В.,

з участю: позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Івано-Франківського міського суду цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - ОСОБА_4, орган, якому законом надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб - орган опіки та піклування виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради, про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулася до суду із зазначеним позовом до відповідачів, щодо одного з яких провадження у справі закрито, та остаточно просила про визнання малолітнього ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, таким, що втратив право на користування житлом - квартирою АДРЕСА_1.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав з підстав, викладених у позовній заяві. Суду пояснив, що квартира перебуває у власності позивача. Відповідач в ній не проживає більше року. Просив позов задовольнити. Законний представник малолітнього відповідача в судове засідання не з'явився, хоча про час і місце слухання справи повідомлявся належним чином. Виходячи зі змісту ч.1 ст. 224 ЦПК України, та того, що позивач не заперечила проти заочного розгляду справи та подала достатньо матеріалів, які свідчать про взаємовідносини сторін, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи за відсутності законного представника відповідача, надавши йому та самому відповідачу можливість подати заяву про перегляд заочного рішення з моменту його отримання, що забезпечить його право на справедливий суд, а також захистить інтереси дитини.

Третя особа та представник органу опіки та піклування в судове засідання не з'явилися, хоча належно повідомлялися про час та місце розгляду справи.

Вислухавши пояснення позивача, дослідивши подані позивачем письмові докази, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення, виходячи із наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 15 Цивільного кодексу України, кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Згідно вимог статті 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається в обґрунтування своїх вимог чи заперечень, крім випадків наявності підстав для звільнення від доказування, передбачених статтею 61 ЦПК України.

У судовому засіданні встановлено, що позивач та відповідач зареєстровані в квартирі АДРЕСА_1, частина якої яка є власністю ОСОБА_2, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом від 23.10.2012, копія якого містяться в матеріалах справи (а.с. 3-6). Доказів, які б спростовували право власності позивача на частину цієї квартири у суду в даний час немає.

Відповідач в квартирі не проживає без поважних причин більше одного року. Зазначена обставина нічим не спростована та підтверджується наданою суду в листі № 550/58-06/14 від 26.05.2015 року Служби у справах дітей виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради інформацією, згідно з якою ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, було усиновлено за рішенням суду та передано усиновлювачам 23.03.2015 року.

Відповідно до вимог ст. 405 ЦК України, член сім'ї власника втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік. Згідно ст. 72 Житлового кодексу України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.

Відповідно до ч. 4 ст. 311 ЦК України, фізична особа не може бути виселена або іншим чином примусово позбавлена житла, крім випадків, встановлених законом. Судом встановлено, що відповідач не проживає в квартирі АДРЕСА_1, понад рік, а тому його слід визнати таким, що втратив право на користування житловим приміщенням - квартирою АДРЕСА_1. Суд вважає, що усиновлення відповідача не є поважною причиною його відсутності за адресою реєстрації місця проживання, оскільки дитина може проживати з усиновлювчами.

На підставі наведеного, відповідно до ст.8, 24, 47, 55, 124 Конституції України, ст. 15, 16, ч. 4 ст. 311, ст. 405 Цивільного кодексу України, ст. 72 Житлового кодексу України, керуючись ст.ст. 10, 11, 15, 60, 88, 212, 213-215, 224-226 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - ОСОБА_4, орган, якому законом надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб - орган опіки та піклування виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради, про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням - задовольнити.

Визнати малолітнього ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, таким, що втратив право на користування житловим приміщенням АДРЕСА_1.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заява про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому Цивільним процесуальним кодексом України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Апеляційна скарга, подана після закінчення строків, установлених статтею 294 Цивільного процесуального кодексу України, залишається без розгляду, якщо апеляційний суд за заявою особи, яка її подала, не знайде підстав для поновлення строку, про що постановляється ухвала.

Суддя О.В.Бойчук