Справа № 404/523/15-ц
Номер провадження 2/404/1213/15
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 червня 2015 року Кіровський районний суд м. Кіровограда

в складі: головуючого судді - Бершадської О.В.

при секретарі - Домарецькому Ю.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кіровоград справу за позовом Комунального підприємства "Теплоенергетик" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за використану теплову енергію, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом, яким після зменшення розміру позовних вимог, просить стягнути із відповідача- 409,80 грн. боргу за використану теплову енергію ; інфляційних витрат в розмірі- 298,83 грн.; 3 % річних в розмірі- 41,11 грн. та понесені судові витрати. В судове засідання представник позивача надав, через канцелярію суду, заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримав та не заперечував щодо ухвалення заочного рішення.

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з»явився, про день та час розгляду справи повідомлявся, заперечень на позов не подавав.

Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, суд позов задовольняє, із наступних підстав. Згідно ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. У відповідності до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого або майнового права та інтересу.

Відповідно до ст.ст. 10, 11, 60 ЦПК України суд розглядає справу не інакше як за заявою осіб, в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів, тобто кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Частинами 1 та 2 ст. 212 ЦПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення.

Статтею 13 Закону України „Про житлово-комунальні послуги" централізоване опалення віднесено до комунальних послуг.

Відповідно до ст.24 Закону України «Про теплопостачання» основними обов'язками споживача є, зокрема, своєчасне укладення договору з теплопостачальною організацією на постачання теплової енергії; додержання вимог договору та нормативно-правових актів; забезпечення безпечної експлуатації систем теплоспоживання.

Статтею 19 цього Закону передбачено, що споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію (ст.19 Закону України «Про теплопостачання»). Згідно з п.18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 630 від 21 липня 2005 року, розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлено інший строк.

Судом встановлено, що шляхом створення особового абонентського рахунку №8832161 та видачею абонентської книжки між сторонами склались договірні відносини, згідно яких зобовязання повинні виконуватись належним чином. Як вбачається з матеріалів справи відповідач ОСОБА_1 проживає в квартирі №9, що по пр. Училищному, 8 в м. Кіровограді.

Суд вважає, що відповідач споживає послуги з теплопостачання, які надає позивач, в зв'язку з чим між сторонами склалися фактичні договірні відносини і виникли взаємні права та обов'язки.

Відповідно до ст. 68 ЖК України наймач зобов"язаний своєчасно вносити квартирну плату за комунальні послуги, в т.ч. і за послуги з теплопостачання.

В порушення вимог ст.24 Закону України «Про теплопостачання», ч.3 ст.20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» відповідач договір на постачання теплової енергії з теплопостачальною організацією позивачем не уклав, однак підприємство вказані послуги з централізованого опалення квартири надавало, а відповідач отримував ці послуги.

На адресу відповідача підприємством було відпущено теплової енергії на суму 1 131,09 грн. за період з жовтня 2013 року по січня 2015 року. Частково в період розгляду справи відповідач сплатив основний борг , тому залишок становить 409, 80 грн. Вказане підтверджено розрахунком про заборгованість по сплаті за теплову енергію, а відтак суд приходить до висновку, що задоволенню підлягає заборгованість за послуги теплопостачання в сумі- 409, 80 грн.

Правовідносини, які склалися між сторонами у зв'язку з фактичними договірними відносинами щодо надання послуг з централізованого опалення, є грошовим зобов'язанням, у якому, серед інших прав і обов'язків сторін на боржника покладено виключно певний цивільно-правовий обов'язок з оплати отриманих житлово-комунальних послуг, якому кореспондує право вимоги кредитора (ч. 1 ст. 509 ЦК України) - вимагати сплату грошей за надані послуги.

Таким чином, виходячи з юридичної природи правовідносин сторін як грошових зобов'язань, на них поширюється дія ч. 2 ст. 625 ЦК України, як спеціальний вид цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання зобов'язання.

Частиною 2 ст.625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов"язання, на вимогу кредитора зобов"язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Тому, задоволенню підлягають і позовні вимоги в частині стягнення з відповідача на користь позивача 3% річних в розмірі 41,11 грн. та інфляційних витрат в сумі - 298,83 грн. ( а.с. 5), оскільки у відповідності до вимог частини другої статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої постановлено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 243,60 грн. судового збору.

На підставі вищевикладеного та керуючись Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630, ЗУ «Про житлово-комунальні послуги», ст. 162 ЖК України, ст.ст. 509, 625 ЦК України, ст. ст. 10, 11, 60, 88, 224-226 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов - задовольнити.

Стягнути із ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь Комунального підприємства" Теплоенергетик" ()-

409 , 80 грн. боргу за використану теплову енергію, 298, 83 грн.- інфляційних витрат, 41,11 грн.- 3 % річних, а також сплачений судовий збір у розмірі - 243,60 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення, до апеляційного суду Кіровоградської області, через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів, з дня отримання його копії.

Суддя Кіровського О. В. Бершадська

районного суду

м.Кіровограда