09.04.2015 Справа № 756/2937/15-ц
Унікальний номер 756/2937/15-ц
Справа № 2/756/2525/15
У Х В А Л А

09 квітня 2015 року

Суддя Оболонського районного суду міста Києва Шумейко О.І., розглянувши заяву позивача про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк», про стягнення компенсації частки у спільному майні подружжя,

в с т а н о в и в:

У березні 2015 року позивач звернулася до суду в порядку цивільного судочинства з позовом до ОСОБА_2, третя особа: публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк», про стягнення компенсації частки у спільному майні подружжя.

Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 09 квітня 2015 року відкрито провадження у справі.

Разом з позовною заявою позивач звернулася із заявою про забезпечення позову, в якій просила накласти арешт на квартиру АДРЕСА_1 та автомобіль Mitsubishi Outlander, 2008 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1.

В обґрунтування заяви про забезпечення позову заявник посилається на те, що невжиття заходів забезпечення позову у вигляді арешту квартири може утруднити виконання можливого рішення суду про задоволення позову, оскільки відповідач має намір відчужити вказане майно без відома позивача.

Відповідно до роз'яснень, викладених у постанові Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року N 5 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства, що регулюють провадження у справі до судового розгляду», суддя не вправі до постановлення ухвали про відкриття провадження у справі здійснювати будь-які дії щодо підготовки справи до судового розгляду, зокрема, забезпечувати позов.

Згідно зі ст.151 ЦПК України, суд, за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити заходи забезпечення позову.

За приписами ст. 152 ЦПК України позов забезпечується шляхом накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб.

Види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до роз'яснень Пленуму Верховного Суду України, наданих у постанові від 22 грудня 2006 року N 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Як убачається з матеріалів справи, позивач просить стягнути з відповідача на свою користь грошову компенсацію вартості частки спільного майна, а саме: вказаних вище квартири та автомобіля.

Вирішуючи заяву про забезпечення позову, суддя повинен пересвідчитися, що існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову.

Приймаючи до уваги, що позивачем заявлені позовні вимоги про стягнення грошової компенсації вартості частки спільного майна подружжя, можливе відчуження спільного майна позивачем на користь третіх осіб у даному випадку не впливає на загрозу

За таких обставини, суд доходить висновку про відмову у задоволенні заяви позивача про забезпечення позову.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.151-153 ЦПК України,

ухвалив:

Відмовити у задоволенні заяви позивача про забезпечення позову в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк», про стягнення компенсації частки у спільному майні подружжя.

Ухвала суду може бути оскаржена до Апеляційного суду м. Києва через Оболонський районний суд м. Києва протягом п'яти днів з дня її проголошення.

Оскарження ухвали не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Суддя: О.І. Шумейко