Дата документу 10.06.2015
Справа № 334/3810/15-ц
Провадження № 2/334/2017/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 червня 2015 року Ленінський районний суд м.Запоріжжя

у складі: головуючого - судді Лисенко Л.І.,

при секретарі Радостєвій Т.С.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в м.Запоріжжі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,

в с т а н о в и в:

Позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини, вказавши в заяві, що вона перебувала з відповідачем у фактичних шлюбних відносинах.

Мають малолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, батьком якого у свідоцтві про народження записаний відповідач.

В даний час син проживає з позивачкою і знаходяться на її утриманні.

Відповідач не надає матеріальну допомогу на утримання сина у добровільному порядку, просить стягнути з відповідача аліменти на її користь у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідач ОСОБА_2 позов визнав, не заперечує щодо стягнення аліментів на утримання дитини.

Розглянувши матеріали справи, оцінивши всі представлені докази в сукупності, суд вважає позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

У відповідності зі ст.180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов'язані утримувати своїх дітей до повноліття. Утримання може бути як у грошової, так і в натуральній формі.

Однак з пояснень позивачки видно, що в даний час сторони фактично припинили спільне проживання, відповідач у добровільному порядку не надає позивачці матеріальну допомогу на утримання сина ні в грошової, ні в натуральній формі, він перебуває на утриманні ОСОБА_1

Згідно ст.183 Сімейного кодексу України аліменти з батьків на утримання дітей визначаються судом у частці від їхнього заробітку (доходу).

Визначаючи розмір аліментів, що підлягають стягненню з відповідача на утримання дитини, суд, у відповідності зі ст.182 Сімейного Кодексу України, враховував їхнє матеріальне становище, а також матеріальне становище платника, відсутність інших утриманців і вважає, що він має можливість надавати позивачці матеріальну допомогу на утримання сина у розмірі 1/4 частини заробітку, тому що при цьому розмір стягуваних з нього аліментів буде не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і не буде перевищувати 50 відсотків його доходів.

На підставі викладеного і ст.ст.10,60,212,213,367 ЦПК України, ст.ст.180,181,182,183,191 Сімейного кодексу України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_3, ІПН НОМЕР_1, зареєстрованого: ІНФОРМАЦІЯ_4 кім.31,прож.: м.Запоріжжя,

АДРЕСА_1, офіційно не працюючого, аліменти на користь ОСОБА_4, ІПН НОМЕР_2 на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку, але не менш 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 18.05.2015р. і до повноліття дитини.

Рішення в цій частині піддати негайному виконанню в межах місчного платежу.

Стягнути з ОСОБА_2 в доход держави судовий збір (р/р № 0006 в УДКСУ у Ленінському районі м.Запоріжжя МФО 813015 код отримувача 37408421) в сумі 243,60 грн.

. Відповідно до ч.4 ст.10 ЦПК України суд розяснює відповідачу його відповідальність за прострочення сплати аліментів.

Рішення може бути оскаржене в апеляційний суд Запорізької області протягом 10 днів з дня проголошення рішення.

Суддя: Лисенко Л. І.