Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 березня 2015 року м. Київ

Солом'янський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Коробенко С.В.

при секретарі Семененко А.Д.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Кредитної спілки "Тринадцята зарплатня" про стягнення коштів,

В С Т А Н О В И В :

Позивач в листопаді 2014 року звернулася в Солом'янський районний суд м. Києва з позовом до КС "Тринадцята зарплатня" про стягнення грошових на загальну суму в розмірі 34000 гривень.

Мотивуючи свої вимоги, Позивач посилається на те, що 29 січня 2008 року між нею та Кредитною спілкою "Тринадцята зарплатня" було укладено Договір про залучення цільового внеску, відповідно до умов якого Відповідач отримав у ОСОБА_1 кошти в сумі 8000 гривень в якості цільового внеску у додатковий капітал.

Згідно з аналогічним договором від 15 травня 2008 року Відповідачем було отримано у Позивача ще 26000 гривень.

Позивач зазначає, що вона звернулась до спілки із заявами про повернення отриманих від неї коштів, проте спілка своїх зобов'язань не виконала.

Посилаючись на ст. 23 Закону України "Про кредитні спілки", ст. 1212 ЦК України Позивач просить стягнути заборгованість у примусовому порядку.

Представник Позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити.

Представник Відповідача в судове засідання не з'явився, подав суду заяву в якій просить розглядати справу у його відсутності. Також подав заперечення проти позову, в яких просить відмовити в його задоволенні в повному обсязі, посилаючись на необґрунтованість та незаконність заявлених вимог. Зокрема, представник Відповідача вказує, що згідно з умовами укладеного договору Позивач не має права на дострокове повернення цільового внеску, окрім випадку, коли член спілки повідомив про свій намір повернути цільовий внесок в строк до 30 діб, і член спілки позичальника, який отримав кредит за рахунок даного цільового внеску, погасив частину кредиту спілки в сумі, що дорівнює сумі цільового внеску члена спілки.

Заслухавши пояснення представника Позивача, дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, між сторонами склались цивільні правовідносини, які врегульовано Законом України "Про кредитні спілки", що визначає організаційні, правові та економічні засади створення та діяльності кредитних спілок, їх об'єднань, права та обов'язки членів кредитних спілок та їх об'єднань.

Відповідно до ч.ч. 1, 4 ст. 20 Закону капітал кредитної спілки складається з пайового, резервного та додаткового капіталів, а також залишку нерозподіленого доходу спілки і не може бути меншим 10 відсотків від суми її загальних зобов'язань.

Додатковий капітал кредитної спілки формується за рахунок цільових внесків членів спілки, благодійних внесків фізичних та юридичних осіб, безоплатно отриманого майна і необоротних засобів.

Частиною 5 ст. 10 Закону визначено, що членство у кредитній спілці настає з дня сплати особою вступного та обов'язкового пайового внесків у порядку, передбаченому статутом кредитної спілки.

Згідно з ч. 7 ст. 10 Закону, у разі припинення членства фізичної особи у кредитній спілці вступний внесок їй не повертається. Повернення обов'язкового пайового та інших внесків, крім вступного внеску, провадиться в порядку, передбаченому статутом кредитної спілки, але не пізніше ніж через один місяць після прийняття загальними зборами або спостережною радою кредитної спілки відповідного рішення.

Судом встановлено, що 29.01.2008 між КС "Тринадцята зарплатня" та членом вказаної кредитної спілки ОСОБА_1 укладено договір №2650108, за умовами якого Позивач внесла в якості цільового внеску у додатковий капітал кредитної спілки суму в розмірі 8000,00 грн.

15 травня 2008 року на підставі аналогічного договору №1390508 Позивачем було здійснено ще один внесок в розмірі 26000 гривень.

Порядок повернення цільового внеску погоджено сторонами у п. 3 договорів.

Зокрема, згідно з п.п. 3.1 договору член спілки не має права на дострокове повернення цільового внеску, крім випадків, передбачених п.п. 3.2.

В п.п. 3.2. договору зазначено, що дострокове повернення цільового внеску допускається на вимогу члена спілки, який повідомив про свій намір повернути цільовий внесок в строк до 30 діб. При цьому спілка повідомляє про це члена спілки - позичальника, який отримав кредит за рахунок цільових внесків і зобов'язаний у строк до 30 діб погасити частину кредиту спілки в сумі, що дорівнює сумі цільового внеску члена спілки. Цільовий внесок члена спілки не повертається до моменту повернення позичальником частини кредиту, яка дорівнює сумі цільового внеску члена спілки.

Таким чином з положень Закону та змісту умов договору слідує, що член спілки має право на повернення цільового внеску у разі припинення членства у кредитній спілці, або достроково, але не раніше повного погашення членами спілки - позичальниками заборгованості за кредитами, які надавалися за рахунок цільових внесків для купівлі-продажу земельних ділянок у сумі, що дорівнює сумі цільового внеску члена спілки.

При цьому положеннями ст. 23 Закону, на яку позивачка посилається як на підставу своїх вимог, передбачено право члена кредитної спілки на одержання належних йому внесків (вкладів) на депозитних рахунках, а також нарахованої на такі кошти та пайові внески плати (процентів), а не на повернення цільових внесків.

Також до спірних правовідносин не підлягають застосуванню положення ст. 1212 ЦК України, оскільки вказана норма регулює виключно позадоговірні зобов'язання.

Разом з цим, за ст. 627 ЦК України, відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Статтею 626 ЦК України встановлено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Згідно ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Водночас в силу ст. 10, 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Встановлено, що Позивач звернулась до Відповідача із заявою про повернення їй цільових внесків.

Разом з тим, як вбачається з матеріалів наданих Відповідачем, за рахунок коштів, залучених від Позивача, було надано кредит члену спілки ОСОБА_2, і зазначений кредит він до цього часу не повернув.

За таких обставин обов'язок у Відповідача із повернення залучених від Позивача коштів в розмірі 34000 гривень станом на день подання позову не настав, а тому підстав для задоволення позову суд не має.

Керуючись Законом України "Про кредитні спілки", ст.ст. 3, 14-16, 6226, 627, 629 ЦК України, ст.ст. 5, 6, 10-11, 57-58, 60, 88, 208-209, 212-215 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду м. Києва через суд першої інстанції протягом 10 днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: