Справа № 761/8886/15-ц
Провадження № 4-с/761/104/2015
У Х В А Л А

Іменем України

04 червня 2015 рокуШевченківський районний суд м. Києва
в складі головуючого судді Мальцева Д.О.
при секретаріКривошия О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві скаргу Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та кредит» на дії державного виконавця ВДВС Шевченківського РУЮ у м. Києві Білозуб М.І., заінтересована особа - Міністерство юстиції України, -

В С Т А Н О В И В:

Представник ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» (далі по тексту - скаржник) звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва із скаргою на дії державного виконавця ВДВС Шевченківського РУЮ у м. Києві Білозуб М.І., заінтересована особа - Міністерство юстиції України, відповідно до якої просить визнати неправомірними дії державного виконавця ВДВС Шевченківського РУЮ у м. Києві Білозуб М.І. щодо винесення постанови про відмову у відкритті виконавчого провадження від 13.03.2015р. (ВП 46053590), скасувати вказану постанову та зобов'язати державного виконавця відкрити та провести виконавче провадження.

Скарга обґрунтована тим, що 01.07.2011р. Шевченківським районним судом м. Києва було ухвалено рішення по цивільній справі № 2-8246/2011, яким позовні вимоги ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» задоволено, стягнуто з ОСОБА_4 заборгованість в розмірі 23 489, 73 грн. 17.11.2011р. скаржник отримав виконавчий лист за вказаним рішенням, строком пред'явлення до виконання до 24.10.2012р. 24.01.2012р. скаржник звернувся до ВДВС Шевченківського РУЮ в м. Києві із заявою про примусове виконання рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 01.07.2011р., на підставі якої постановою ВДВС Шевченківського РУЮ в м. Києві від 25.01.2012р. було відкрито виконавче провадження № 30846500 стосовно боржника ОСОБА_4. Постановою ВДВС Шевченківського РУЮ в м. Києві від 11.12.2012р, вказаний виконавчий лист було повернуто скаржникові на підставі п. 2 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» у зв'язку з відсутністю у боржника майна, на яке може бути звернуто стягнення, із зазначенням, що скаржник може повторно пред'явити до виконання вказаний виконавчий документ. Таким чином, строк повторного пред'явлення виконавчого листа до виконання становив до 11.12.2013 року. Скаржник 14.01.2013 року повторно звернувся до ВДВС Шевченківського РУЮ із заявою про примусове виконання рішення суду, на підставі якої постановою державного виконавця від 25.01.2013р. було відкрито виконавче провадження № 36153561. Постановою від 26.06.2013р. виконавчий лист був повторно повернутий скаржнику на підставі п. 2 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження». 23.08.2013р. скаржник знову звернувся до ВДВС Шевченківського РУЮ в м. Києві із заявою про примусове виконання рішення суду. На підставі вказаної заяви державним виконавцем 27.08.2013р. було відкрито виконавче провадження. Разом з тим, постановою від 06.06.2014р. виконавчий лист був вкотре повернутий скаржнику на підставі п. 2 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження». 10.03.2015 скаржник звернувся до ВДВС Шевченківського РУЮ в м. Києві із заявою про примусове виконання рішення суду, проте 13.03.2015р. державним виконавцем була винесена постанова про відмову у відкритті виконавчого провадження з тих підстав, що скаржником пропущено строк для пред'явлення виконавчого документу до виконання. Скаржник вважає такі дії неправомірними, а постанову такою, що підлягає скасуванню, тому звернувся до суду за захистом своїх порушених прав.

Представник скаржника в судове засідання не з'явився, через канцелярію суду надав заяву, відповідно до якої просив розглядати справу за його відсутності, скаргу підтримує в повному обсязі.

Державний виконавець у судове засідання не з'явився, через канцелярію суду надав заяву, відповідно до якої просив розглядати справу за його відсутності.

Заінтересована особа в судове засідання не з'явилась, причини неявки суду не повідомила.

Дослідивши матеріали справи суд дійшов до наступного висновку.

Відповідно до ст. 383 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Відповідно до ст. 387 ЦПК України за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу.

У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи.

Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби і права чи свободи заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

В судовому засіданні встановлено, 17.11.2011 року Шевченківським районним судом м. Києва був виданий виконавчий лист № 2-8246/2011 на виконання рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 01.07.2011р., яким позовні вимоги ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» було задоволено, стягнуто з ОСОБА_4 на користь скаржника суму в розмірі 23 138, 35 грн. та судовий збір в розмірі 351, 38 грн., а всього 23 489, 73 грн. Строк пред'явлення виконавчого листа до виконання - до 24.10.2012 року.

08.12.2011р. скаржник звернувся до ВДВС Шевченківського РУЮ в м. Києві із заявою № 447/ПА про примусове виконання рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 01.07.2011р. по справі № 2-8246, яка надійшла до ВДВС Шевченківського РУЮ в м. Києві 24.01.2012р.

25.01.2012р. державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження (ВП № 30846500), копії постанови надіслано сторонам виконавчого провадження.

11.12.2012р. постановою старшого державного виконавця Артемчука Т.В. ВДВС Шевченківського РУЮ у м. Києві було повернуто виконавчий документ стягувачеві на підставі п. 2 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження», оскільки заходи щодо виявлення майна належного боржникові виявились безрезультатними, виконавчий лист може бути пред'явлений до виконання повторно.

14.01.2013р. скаржник звернувся до ВДВС Шевченківського РУЮ в м. Києві із заявою про примусове виконання рішення суду.

Старшим державним виконавцем Артемчуком Т.В. ВДВС Шевченківського РУЮ в м. Києві постановою від 25.01.2013р. було відкрито виконавче провадження (ВП № 36153561), копію постанови направлено сторонам виконавчого провадження.

26.06.2013р. постановою державного виконавця було повернуто виконавчий документ стягувачеві з підстав, передбачених п. 2 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» та відміткою про те, що виконавчий лист може бути пред'явлено до виконання повторно в строк до 04.02.2014р.

19.08.2013р. стягувач звернувся до ВДВС Шевченківського РУЮ в м. Києві із заявою про примусове виконання рішення суду, яка надійшла до виконавчої служби 23.08.2013р.

Постановою від 27.08.2013р. виконавче провадження за вказаною заявою було відкрито, копію постанови надіслано сторонам.

06.06.2014р. державним виконавцем ВДВС Шевченківського РУЮ в м. Києві, Білозубом М.І. винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві з підстав, передбачених п. 2 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження».

Враховуючи положення Закону України «»Про виконавче провадження», боржник мав право повторно пред'явити виконавчий лист до виконання в строк до 06.06.2015р.

10.03.2015р. скаржник вкотре звернувся до ВДВС Шевченківського РУЮ в м. Києві із заявою № 434/ПА про примусове виконання рішення суду по справі № 2-8246/2011.

Разом з тим, 13.03.2015р. державним виконавцем ВДВС Шевченківського РУЮ в м. Києві Білозубом М.І. винесено постанову про відмову у відкритті виконавчого провадження (про відмову в прийнятті до провадження виконавчого документа) (ВП № 46838914), а саме виконавчого листа № 8246/2011 від 17.11.2011р., виданого Шевченківським районним судом м. Києва з підстав, передбачених п. 1 ч. 1 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження», а саме через те, що скаржником пропущено строк пред'явлення до виконання вказаного листа.

Державний виконавець відкриває виконавче провадження на підставі виконавчого документа за заявою стягувача або його представника про примусове виконання рішення (ст. 19 Закону України «Про виконавче провадження»).

Відповідно до ст.25 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець зобов'язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред'явлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, і пред'явлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби.

Державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження. Копії постанови про відкриття виконавчого провадження надсилаються не пізніше наступного робочого дня стягувачу та боржникові.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 22 Закону України «Про виконавче провадження», виконавчі документи можуть бути пред'явлені до виконання в такі строки: посвідчення комісій по трудових спорах, постанови судів у справах про адміністративні правопорушення та постанови органів (посадових осіб), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення, - протягом трьох місяців; інші виконавчі документи - протягом року, якщо інше не передбачено законом.

Положеннями п. 1 ч. 1 ст. 23 вказаного Закону визначено, що строки пред'явлення виконавчого документа до виконання перериваються, зокрема, пред'явленням виконавчого документа до виконання.

Згідно з ч. 2,3 ст. 23 цього ж Закону, після переривання строку пред'явлення виконавчого документа до виконання перебіг строку поновлюється. Час, що минув до переривання строку, до нового строку не зараховується.

У разі повернення виконавчого документа стягувачу у зв'язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення строк пред'явлення виконавчого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення, а в разі повернення виконавчого документа у зв'язку із встановленою законом забороною щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, а також проведення інших виконавчих дій стосовно боржника, - з моменту закінчення дії відповідної заборони.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 47 Закону, виконавчий документ, на підставі якого відкрито виконавче провадження, за яким виконання не здійснювалося або здійснено частково, повертається стягувачу у разі, якщо у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернуто стягнення, а, здійснені державним виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними.

Частиною 5 ст. 47 цього ж Закону визначено, що повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених цією статтею, не позбавляє його права повторно пред'явити виконавчий документ до виконання протягом строків, встановлених статтею 22 цього Закону.

Статтею 24 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що державний виконавець відмовляє у прийнятті до провадження виконавчого документа, строк пред'явлення для примусового виконання якого закінчився, про що виносить відповідну постанову.

Враховуючи вище викладене, суд приходить до висновку, що відмова державного виконавця у відкритті виконавчого провадження з тих підстав, що стягувачем пропущеного строк для пред'явлення до виконання виконавчого листа № 8246/2011 є неправомірною та такою, що не відповідає вимогам чинного законодавства, а тому вимоги скаржника щодо скасування оскаржуваної постанови є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, суд вважає за необхідне скасувати постанову про відмову у відкритті виконавчого провадження ВП № 46838914 від 13.03.2015р., винесену державним виконавцем ВДВС Шевченківського РУЮ в м. Києві Білозуб МІ.

Разом з тим, відповідно до п. 7 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження" від 26.12.2003 року № 14, у разі визнання неправомірними рішення, дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби суд зобов'язує їх усунути допущені порушення або іншим шляхом поновлює порушені права чи свободи заявника. При цьому суд не вправі зобов'язувати зазначених осіб до вчинення тих дій, які згідно із Законом України «Про виконавче провадження» можуть здійснюватися тільки державним виконавцем або відповідною посадовою особою державної виконавчої служби.

За таких обставин вимоги скаржника щодо зобов'язання відкрити та провести виконавче провадження за виконавчими листами є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись Законом України «Про виконавче провадження», ст.ст.383-387 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Скаргу Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та кредит» на дії державного виконавця ВДВС Шевченківського РУЮ у м. Києві Білозуб М.І., заінтересована особа - Міністерство юстиції України - задовольнити частково.

Визнати дії державного виконавця відділу державної виконавчої служби Шевченківського РУЮ в м. Києві Білозуба Михайла Ігоровича про відмову у відкритті виконавчого провадження неправомірними.

Скасувати постанову про відмову у відкритті виконавчого провадження ВП № 46838914 від 13.03.2015р., винесену державним виконавцем ВДВС Шевченківського РУЮ в м. Києві Білозуб М.І.

В задоволенні інших вимог - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду м. Києва через Шевченківський районний суд м. Києва протягом п'яти днів з дня її проголошення. Особи які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення ухвали мажуть подати апеляційну скаргу протягом 5 днів з моменту її отримання.

Суддя: