Справа № 206/2592/15-ц
Провадження № 2/206/833/15
У Х В А Л А

Іменем України

"26" червня 2015 р. Самарський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Малихіної В.В.,

при секретареві Сєдової А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Дніпропетровська цивільну справу за заявою ОСОБА_1, заінтересовані особи: Державна казначейська служба України, прокуратура Самарського району міста Дніпропетровська про визначення розміру відшкодування матеріальної шкоди, завданої незаконними діями органів досудового слідства, прокуратури і суду, -

В С Т А Н О В И В:

22 травня 2015 року ОСОБА_1 звернулася до суду із вказаною заявою.

У заяві посилається на ту обставину, що 19 травня 2009 року відносно неї було порушено кримінальну справу за фактом скоєного фіктивного підприємства за ознаками складу злочину, передбаченого ч.2 ст.205 КК України. У цей же день вона була затримана. Відповідно до постанови по накладення арешту на майно від 02 червня 2009 року в рамках цієї кримінальної справи з її автомобіля було вилучено 158 865 гривень абсолютном всі кошти, які на той момент мала її родина, тобто їхнє джерело існування на найближчі декілька місяців, оскільки вона і її чоловік ОСОБА_2 знаходились під слідством, в ІТТ, і ніяким чином не могли заробляти. 05 серпня 2009 року відносно неї була порушена ще одна кримінальна справа за фактом зловживання службовим становищем та службове підроблення за ознаками складів злочинів, передбачених ч.2 ст.364 та ч.2 ст.366 КК України. 07 серпня 2009 року старшим слідчим Самарської районної прокуратури м. Дніпропетровська була винесена постанова про звільнення її з ізолятору тимчасового тримання, тобто вона майже 3 місяців перебувала під вартою, а саме з 19 травня 2009 року до 07 серпня 2009 року. 24 січня 2012р. вказану кримінальну справу було направлено на додаткове розслідування. 28 березня 2012 року кримінальна справа з її обвинуваченням у скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст. 364 КК України була припинена за відсутністю у її діях складу злочину. 18 жовтня 2012 року кримінальна справа за обвинуваченням відносної неї у скоєнні злочинів, передбачених ч.2 ст.205 та ч.2 ст.366 КК України також була припинена за відсутністю у її діях складу злочинів.

Посилаючись на наведене в заяві, а також на вимоги Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів дізнання, досудового, слідства, прокуратури і суду», просить суд постановити ухвалу про визначення розміру моральної шкоди в розмірі 500 000 гривень (а.с.48-52).

У судовому засіданні представник заявника заявлені вимоги підтримав, просив задовольнити їх у повному обсязі, посилаючись на обставини викладені в заяві.

Представник Прокуратури Самарського району м. Дніпропетровська в судовому засіданні просила задовольнити заяву частково, а саме в сумі 49938 грн (а.с.31-32).

Представник Державної казначейської служби України в судовому засіданні просила задовольнити заяву частково.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заява обґрунтована та підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено в судовому засіданні, 19 травня 2009 року відносно заявниці прокуратурою Самарського району м. Дніпропетровська було порушено кримінальну справу за ознаками складу злочину, передбаченого ч.2 ст. 205 КК України (а.с.7-8).

19 травня 2009 року заявницю було затримано робітниками міліції та поміщено до ІВС м. Дніпропетровська (а.с.9-10).

02 червня 2009 року постановою старшого слідчого прокуратури Самарського району міста Дніпропетровська було накладено арешт на грошові кошти у розмірі 158 865 гривень, а також майно, яке належить ОСОБА_2 та заявниці (а.с.11-12).

05 серпня 2009 року відносно заявниці прокуратурою Самарського району м. Дніпропетровська було порушено ще одну кримінальну справу за ознаками складу злочинів, передбачених ч.2 ст. 364 та ч.2 ст. 366 КК України (а.с.13-15).

07 серпня 2009 року постановою старшого слідчого прокуратури Самарського району міста Дніпропетровська ОСОБА_3 заявницю було звільнено із ізолятора тимчасового тримання (а.с.16-17).

24 січня 2012 року постановою Самарського районного суду м. Дніпропетровська кримінальну справу відносно заявниці у скоєнні злочинів, передбачених ч.2 ст.205, ч.3 ст.28- ч.2 ст.205, ч.2 ст.364, ч.2 ст.366, ч.3 ст.212, ч.ч. 1,3 ст. 358 КК України було направлено для проведення додаткового розслідування (а.с.18-20).

28 березня 2012 року постановою прокурора Самарського району міста Дніпропетровська ОСОБА_4 кримінальну справу відносно заявниці у скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст. 364 КК України було припинено на підставі відсутністю в її діях складу злочину, а в решті злочинів у відношенні неї передбачених ч.2 ст.205, ч.3 ст.28-ч.2 ст.205, ч.2 ст.36, ч.3 ст.212, ч.ч. 1,3 ст. 358 КК України було направлено для проведення додаткового розслідування (а.с.21-23).

18 жовтня 2012р. було винесено постанову про припинення кримінальної справи відносно заявниці за відсутністю в її діях складу злочину (а.с.24-26).

Дані правовідносини регулюються Законом України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури і суду».

Статтею 12 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів дізнання, досудового слідства, прокуратури і суду» передбачено, що розмір відшкодованої шкоди, зазначеної в пунктах 1, 3, 4 статті 3 цього Закону, залежно від того, який орган провадив слідчі (розшукові) дії чи розглядав справу, у місячний термін з дня звернення громадянина визначають відповідні органи, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратура і суд, про що виносять постанову (ухвалу). Якщо кримінальне провадження закрито судом при розгляді кримінальної справи в апеляційному або касаційному порядку, зазначені дії провадить суд, що розглядав справу у першій інстанції.

Положення про застосування Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів дізнання, досудового слідства, прокуратури і суду», затверджено спільним наказом Міністерства юстиції України, Генеральної прокуратури України, Міністерства фінансів України №6/5/3/41 від 04 березня 1996 року (із змінами та доповненнями, внесеними наказом № 14/5/6/52 від 03.04.1998 року).

Частиною 1 статті 11 ЦПК України передбачено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ч.1 ст.1 вказаного Закону «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів дізнання, досудового слідства, прокуратури і суду» відповідно до положень цього Закону підлягає відшкодуванню шкода, завдана громадянинові внаслідок незаконного засудження, незаконного повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, незаконного взяття і тримання під вартою, незаконного проведення в ході кримінального провадження обшуку, виїмки, незаконного накладення арешту на майно, незаконного відсторонення від роботи (посади) та інших процесуальних дій, що обмежують права громадян.

Частиною 2 статті 2 зазначеного Закону передбачено, що право на відшкодування шкоди в розмірах і в порядку, передбачених цим Законом, виникає у випадках закриття кримінального провадження за відсутністю події кримінального правопорушення, відсутністю у діянні складу кримінального правопорушення або не встановленням достатніх доказів для доведення винуватості особи у суді і вичерпанням можливостей їх отримати.

Частинами 4,5 ст.3 Закону встановлено, що у наведених в статті 1 цього Закону випадках громадянинові відшкодовуються (повертаються): суми, сплачені громадянином у зв'язку з поданням йому юридичної допомоги; моральна шкода.

Згідно з вимогами ст.ст. 1, 4, ч.2, ч.3 ст.13 вказаного Закону, громадянинові відшкодовується моральна шкода, розмір якої визначається з урахуванням обставин справи в межах, передбачених цивільним законодавством. Відшкодування моральної шкоди за час перебування під слідством чи судом провадиться, виходячи з розміру не менше одного мінімального розміру заробітної плати за кожен місяць перебування під слідством чи судом. Відшкодування шкоди проводиться за рахунок коштів державного бюджету.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в п.9 постанови від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», у випадках, коли межі відшкодування моральної шкоди визначаються у кратному співвідношенні з мінімальним розміром заробітної плати чи неоподаткованим мінімум доходів громадян, суд при вирішенні цього питання має виходити з такого розміру мінімальної заробітної плати чи неоподаткованого мінімуму доходів громадян, що діють на час розгляду справи.

Відповідно до п. 17 Положення про застосування Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів дізнання, досудового слідства, прокуратури і суду», затвердженого наказом Міністерства юстиції України, Генеральної прокуратури України, Міністерства фінансів України від 4 березня 1996 року, передбачене частиною 5 ст. 4 Закону відшкодування моральної шкоди провадиться у разі, коли незаконні дії органів дізнання, попереднього слідства, прокуратури і суду завдали моральної втрати громадянинові, призвели до порушення його нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя.

Моральною шкодою визнаються страждання, заподіяні громадянинові внаслідок фізичного чи психічного впливу, що призвело до погіршення або позбавлення можливостей реалізації ним своїх звичок і бажань, погіршення відносин з оточуючими людьми, інших негативних наслідків морального характеру.

Питання відшкодування моральної шкоди, що передбачено частиною 1 ст.13 Закону, за заявою громадянина вирішується судом відповідно до чинного законодавства в ухвалі, що приймається згідно з частиною 1 ст.12 Закону.

Розмір моральної шкоди визначається судом з урахуванням обставин справи в межах, встановлених цивільним законодавством.

Відшкодування моральної шкоди відповідно до частини 1 ст. 4 Закону провадиться за рахунок коштів Державного бюджету.

Визначаючи розмір моральної шкоди суд враховує роз'яснення, що містяться в постанові Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31 березня 1995 року №4 (із змінами та доповненнями внесеними постановою Пленуму Верховного Суду України від 25 травня 2001 року №5), згідно з яким ця шкода визначається залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових витрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин.

Статтею 1 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди,завданої громадянинові незаконними діями органів дізнання, досудового слідства, прокуратури і суду» передбачено, що підлягає відшкодуванню шкода, завдана громадянинові внаслідок: 1) незаконного засудження, незаконного притягнення як обвинуваченого, незаконного взяття і тримання під вартою, незаконного проведення в ході розслідування чи судового розгляду кримінальної справ обшуку, виїмки, незаконного накладення арешту на майно, незаконного відсторонення від роботи (посади) та інших процесуальних дій, що обмежують права громадян.

Крім того, у статті 4 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди,завданої громадянинові незаконними діями органів дізнання, досудового слідства, прокуратури і суду» зазначено, що відшкодування моральної шкоди провадиться у разі, коли незаконні дії органів дізнання, досудового слідства, прокуратури і суду завдали моральної втрати громадянинові, призвели до порушення його нормальних життєвих зв'язків, вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Моральною шкодою визнаються страждання, заподіяні громадянинові внаслідок фізичного чи психічного впливу, що призвело до погіршення або позбавлення можливостей реалізації ним своїх звичок і бажань. Погіршення відносин з оточуючими людьми, інших негативних наслідків морального характеру.

Відповідно до ч.1 ст.1176 ЦК України шкода, завдана фізичній особі внаслідок її незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, відшкодовується державою у повному обсязі незалежно від вини посадових і службових осіб органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури або суду.

За ч.2 ст. 1176 ЦК України право на відшкодування шкоди, завданої фізичній особі незаконними діями органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури або суду, виникає у випадках, передбачених законом.

Вирішуючи вимоги заявника про визначення моральної шкоди, суд виходить з того, що проти заявниці була незаконно порушена кримінальна справа і вона перебувала під слідством 3 роки 5 місяців з 19 травня 2009 року до 18 жовтня 2012 року, при цьому з 19 травня 2009 року по 07 серпня 2009 року тобто більше 2-х місяців відносно неї був застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, суд приймає твердження представника заявниці, що вона перебувала у страшних нелюдських умовах, мокрих та холодних камерах, на її все майно рухоме та нерухоме було накладені арешти, її життя було повністю паралізоване, та зруйноване незаконними діями працівників прокуратури, міліції та суду, вона була позбавлена можливостей реалізації своїх звичок і бажань, погіршення з оточуючими людьми відносин.

У зв'язку з чим, суд вважає за необхідне визначити розмір моральної шкоди дещо вище межі, визначеної Законом, та вважає за доцільне і достатнє визначити моральну шкоду з принципів розумності, справедливості та достатності для сатисфакції моральних страждань позивача та встановлює її в розмірі 350000грн.

Керуючись ст.ст. 1-4, 11-14 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду», ст. ст. 23, 1167 Цивільного кодексу України, ст.ст. 4-8, 10, 11, 15, 57-61, 64, 208, 209, 210, 223, 293 Цивільного процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В:

Заяву задовольнити частково.

Визначити, що розмір шкоди, завданої ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, внаслідок незаконних дій органів, що здійснюються оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду, у кримінальній справі №68099031 (судова справа № 1-436/1/12) за обвинуваченням у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст. 205, ч.3 ст.28 ч.2 ст.205, ч.2 ст.364, ч.2 ст.366, ч.3 ст.212, ч.ч. 1,3 ст. 358, ст. 218 Кримінального кодексу України становить - 350 000 гривень.

У задоволенні решти вимог заяви відмовити.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Дніпропетровської області через Самарський районний суд м. Дніпропетровська шляхом подачі апеляційної скарги протягом 5 днів з дня проголошення ухвали.

Суддя В.В. Малихіна