Справа № 388/975/15-ц
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А І Н И
06.07.2015 року Долинський районний суд Кіровоградської області
в складі: головуючого судді Баранського Д.М.,
за участю секретаря Іскри А.А.,
розглянув у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду в м. Долинській цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, яка втратила право користуватися житлом та зняття з реєстрації її місця проживання,
У червні 2015 року ОСОБА_1 звернулась до суду з цим позовом, посилаючись на те, що є власником квартири за адресою: АДРЕСА_1.
Відповідачка ОСОБА_2 є донькою від першого шлюбу покійного чоловіка позивачки ОСОБА_3 Відповідачка проживала з батьками ОСОБА_3 без реєстрації.
17 жовтня 2001 року було розірвано шлюб між ОСОБА_3 та позивачкою ОСОБА_1
14 червня 2012 року з дозволу позивачки ОСОБА_1, відповідачка ОСОБА_2 була зареєстрована за адресою місця проживання позивачки.
Відповідачка ОСОБА_1 не виконує обовязки наймача квартири, зокрема, що стосуються сплати квартирної плати та плати за комунальні платежі.
У судовому засіданні позивачка ОСОБА_1 позов підтримала за обставин зазначених у ньому, попросила позов задовольнити.
Відповідачка у справі ОСОБА_2 у судове засідання не зявилась, була належним чином повідомлена, про причини неявки не повідомила, заяву про розгляд справи за її відсутності не надіслала.
Так як відповідачка, яка належним чином повідомлена й від якої не надійшло заяви про розгляд справи за її відсутності в судове засідання не зявилась, суд уважає ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.
Суд, заслухавши пояснення позивачки, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов до висновку про задоволення позову частково з таких підстав.
За змістом ст. ст. 316, 317 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна.
Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
Згідно ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
За змістом ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Аналіз вищевказаних норм цивільного законодавства України дає підстави для висновку, що у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, зокрема, із позовом про визнання особи, такою, що втратила право користування житлом, як спосіб усунення перешкод у користуванні власністю.
При розгляді справ про визнання особи такою, яка втратила право користування житловим приміщенням потрібно розрізняти правовідносини, які виникають між власником та колишнім власником житла, і правовідносини, які виникають між власником житла та членами його сім'ї, колишніми членами його сім'ї, а також членами сім'ї колишнього власника житла. У першому випадку власник житла має право вимагати визнання колишнього власника таким, що втратив право користування. При цьому втрата права користування житловим приміщенням є наслідком припинення права власності на житлове приміщення у колишнього власника житла.
Судом установлено, що позивачка ОСОБА_1 є власницею квартири за адресою: АДРЕСА_1, згідно свідоцтва про право власності на житло від 2 жовтня 2007 року (а. с. 5).
У вищевказаній квартирі, що належить позивачці ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1, починаючи з 14 червня 2012 року зареєстрована відповідачка у справі ОСОБА_2 (а. с. 12).
Відповідачка ОСОБА_2 набула право користування вищевказаною квартирою за згодою позивачки ОСОБА_1
Відповідачка ОСОБА_2 у квартирі за адресою: АДРЕСА_1 не проживає, починаючи з моменту набуття права користування нею, тобто з 14 червня 2012 року (а. с. 6).
Відповідно до ч. 1 ст. 156 ЖК України члени сім'ї власника будинку, які проживають разом з ним у будинку, що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням.
Аналогічні положення містяться й у ч. 1 ст. 405 ЦК України.
Припинення сімейних відносин з власником будинку (квартири) не позбавляє їх права користування займаним приміщенням. У разі відсутності угоди між власником будинку (квартири) і колишнім членом його сім'ї про безоплатне користування жилим приміщенням до цих відносин застосовуються правила, встановлені ст. 162 ЖК України.
Згідно з ч. 2 ст. 405 ЦК член сім'ї (в тому числі колишній член сім'ї) власника будинку втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Таким чином, оскільки відповідачка ОСОБА_2 не проживає у квартирі, що належить позивачці ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 з 14 червня 2012 року, без поважних причин відсутня за вказаною адресою, домовленостей між нею та власником житла з приводу користування житлом не виникало, відповідно відповідачка є такою, що втратила право користування житлом, що належить позивачці.
Вимоги позивачки ОСОБА_1, що стосуються зняття відповідачки ОСОБА_2 з реєстрації місця проживання за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1 не підлягають захисту у такий спосіб, оскільки законодавцем визначено належний спосіб захисту порушеного права у цих правовідносинах, а саме визнання особи такою, яка втратила право користування житлом. Тобто вказані вимоги є необґрунтованими.
Відповідно до ч. 1 ст. 79 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи.
Згідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.
Позивачкою ОСОБА_1 у цій справі понесено та документально підтверджено судові витрати, що складаються з судових витрат зі сплати судового збору в розмірі 243,60 грн, що підлягають стягненню з ОСОБА_2 на її користь.
На підставі викладеного, керуючись, ст. ст. 16, 316, 317, 319, 321 ЦК України, ст. 156 ЖК України, ст. ст. 10, 15, 60-64, 79, 88, 212-215, 218, 224-228, 294 ЦПК України,
Позов задовольнити частково.
Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 такою, яка втратила право користування житлом за адресою: АДРЕСА_1.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 121,80 грн (сто двадцять одну гривню 80 копійок) понесених та документально підтверджених судових витрат.
В іншій частині позову відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Кіровоградської області через Долинський районний суд Кіровоградської області. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Повний текст рішення виготовлений 10 липня 2015 року.
Суддя Долинського районного суду ОСОБА_4