Справа № 640/360/15-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 червня 2015 року Київський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді Ніколаєнко І.В.,

при секретарі Блохіні А.В., Газіній О.С.,

розглянувши у відкритому засіданні в м. Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи Акціонерно-комерційний банк соціального розвитку «Укрсоцбанк» в особі Харківської обласної філії АКБ «Укрсоцбанк», ОСОБА_3 про поділ майна, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, в якому просить в порядку поділу майна подружжя визнати за нею право власності на квартиру, розташовану в АДРЕСА_1.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що 07.10.1995 року вона уклала шлюб з ОСОБА_2. Рішенням Київського районного суду м. Харкова від 25.01.2012 року шлюб між ними було розірвано. Позивач також зазначає, що за час перебування в шлюбі за її кошти та кошти її родичів було куплено в кредит трикімнатну квартиру АДРЕСА_1 за договором купівлі-продажу від 06.06.2005 року. Договір купівлі-продажу та кредитний договір для придбання квартири були оформленні на ОСОБА_2, проте грошові кошти на її придбання та подальшу сплату кредиту надавалися нею особисто та її батьками.

У судовому засіданні представник позивача позов підтримав повністю, просив його задовольнити та підтвердив обставини, викладені у заяві.

Відповідач у судове засідання не з'явився, надав до суду заяву в якій зазначив, що позовні вимоги визнає в повному обсязі та не заперечує проти ухвалення рішення, яким позов буде задоволено. Також відповідач надав письмові пояснення, в яких зазначив, що спірна квартира була придбана за гроші його колишньої дружини - ОСОБА_1, а на нього були лише оформлені договір кредиту та іпотечний договір, проте усі виплати здійснювалися безпосередньо позивачкою по справі. Крім того, відповідач зазначає, що ПАТ «Укрсоцбанк» втратив можливість та правові підстави для відкриття виконавчого провадження і звернення стягнення на квартиру за адресою: АДРЕСА_1, оскільки строк пред'явлення виконавчого листа, за яким останній мав право пред'явлення вимоги на зазначену квартиру, сплинув.

Представник третьої особи - ПАТ «Укрсоцбанк» у судовому засіданні позов не визнав, заперечував проти його задоволення та пояснив, що намагання ОСОБА_1 визнати за нею право особистої власності на квартиру є метою позбавлення Банка права задоволення вимог щодо погашення заборгованості за кредитним договором у тому числі і за рахунок квартири та уникнення ОСОБА_2 від відповідальності як поручителя і солідарного відповідача перед Банком за кредитним договором укладеного між АКБ СР «Укрсоцбанк» та ОСОБА_3

Третя особа ОСОБА_3 у судовому засіданні позовні вимоги не визнав, просив у задоволенні позовних вимог відмовити, оскільки квартира АДРЕСА_1 була придбана ОСОБА_2 за кредитні кошти.

Суд, вислухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, вважає, що в задоволенні позовних вимог слід відмовити, виходячи з наступного.

07.10.1995 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 уклали шлюб, який був зареєстрований Московським відділом реєстрації актів громадянського стану м. Харкова, актовий запис № 1416.

Перебуваючи в шлюбі, відповідач ОСОБА_2 06.06.2005 року уклав договір купівлі-продажу квартири, посвідчений приватним нотаріусом ХМНО Цимбал І.В., відповідно до якого він придбав квартиру АДРЕСА_1, вартістю 239370,00 грн., право власності на яку зареєстрував в електронному реєстрі прав власності на нерухоме майно.

Згідно п. 3 договору купівлі продажу від 06.06.2005 року продаж квартири за домовленістю сторін вчинюється на суму 239370 грн., яка дорівнює 47400 доларів США. На момент підписання договору ОСОБА_2 сплатив, а продавець отримав суму 87870 грн., яка дорівнює 17400 доларів США. Сторони домовились, що решту суми - 151500 грн. (30000 доларів США) покупець зобов'язується сплатити продавцю до 17-ї години 06.06.2005 року.

06.06.2005 року між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» та ОСОБА_2 було укладено Договір кредиту № 820/2-27/21/04-5/0240, відповідно до якого кредитор надає позичальнику у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання грошові кошти в сумі 30000 доларів США, зі сплатою 12 процентів річних. Кредит надається позичальнику на наступні цілі: придбання нерухомого майна - 3-х кімнатної квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

Згідно копії заявки на видачу готівки № 13-10 від 06.06.2005 року, ОСОБА_2 отримав від Харківської обласної філії АКБ «Укрсоцбанк» 30000 доларів США.

ОСОБА_1 надала згоду своєму чоловіку ОСОБА_2 на купівлю квартири та подальшу передачу квартири в іпотеку в забезпечення зобов'язань перед Банком за кредитним договором, яка посвідчена приватним нотаріусом ХМНО Цимбал І.В.

Відповідно до заяви, посвідченої приватним нотаріусом ХМНО Цимбал І.В., продавець спірної квартири ОСОБА_5 06.06.2005 року отримала від покупця - ОСОБА_2 належну їй суму 151500,00 грн., яка дорівнює 30000 доларів США, як остаточний розрахунок за договором купівлі продажу квартири АДРЕСА_1.

06.06.2005 року між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» та ОСОБА_2 укладено Іпотечний договір № 820/3-27/21/02-5/281 відповідно до якого Іпотекодавець передає в іпотеку Іпотекодержателю у якості забезпечення виконання Іпотекодавцем зобов'язань за Договором кредиту № 820/2-27/21/04-5/0240 від 06.06.2005 року, наступне нерухоме майно: 3-кімнатна квартира, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1.

Ч. 1 ст. 57 ЦПК України встановлено, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Ч. 3 ст. 61 ЦПК України встановлено, що обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Згідно ч. 1 ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідно до ч. 1 ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності.

Згідно ч. 3 ст. 61 СК України якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сім'ї, то гроші, інше майно, які були одержані за цим договором, є об'єктом права спільної власності подружжя.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 57 СК України особистою приватною власністю дружини, чоловіка є майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але за кошти, які належали їй, йому особисто.

Ч. 1 ст. 69 СК України встановлено, що дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу.

У відповідності до ч. 1 ст. 71 СК України майно, що є об'єктом спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі, а у випадку, коли дружина та чоловік не домовилися між собою про порядок поділу майна, спір може бути вирішено судом.

Згідно з роз'ясненнями Пленуму Верховного Суду України п.п. 23, 24 Постанови від 21.12.2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановити обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з'ясувати джерело і час його придбання. До складу майна, що підлягає поділу включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та, те, що знаходиться у третіх осіб. При поділі майна враховується також борги подружжя та правовідносини за зобов'язаннями, що виникли в інтересах сім'ї (ч. 4 ст. 65 СК України).

З вищевикладеного витікає, що між ОСОБА_2 та АКБ СР «Укрсоцбанк» укладено кредитний договір, відповідно до якого відповідач отримав кредит у розмірі 30000 доларів США на придбання спірної квартири, в якій мешкала сім'я відповідача, та, отримавши грошові кошти за яким, одразу передав їх продавцю квартири, про що свідчить нотаріально посвідчена заява.

В якості доказу позивачем надано до суду дві копії боргових розписок.

Відповідно до боргової розписки від 28.05.2005 року ОСОБА_1 отримала від ОСОБА_6 суму коштів в розмірі 141400 грн. (еквівалент 28000 доларів США).

Згідно розписки від 24.10.2008 року ОСОБА_1 отримала від ОСОБА_7 суму в розмірі 180000 грн. (еквівалент 36000 доларів США).

Суд не приймає до уваги посилання позивача на те, що спірну квартиру було придбано за її грошові кошти, які вона отримала в борг за розписками від 28.05.2005 року та 24.10.2008 року, оскільки в них не було зазначено їх цільове призначення. Свідчення свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_7 лише підтверджують факт надання позивачу ОСОБА_1 певних грошових сум. Крім того, суд вважає за необхідне зазначити, що грошові кошти, які позивачем було отримано за розпискою від 24.10.2008 року, отримані нею більше ніж через 3 роки, після придбання спірної квартири.

Оскільки вказана спірна квартира була придбана відповідачем за кредитні кошти, які ним було отримано від третьої особи - ПАТ «Укрсоцбанк», суд вважає, що вона є спільним майном подружжя і не є особистою приватною власністю позивача, в зв'язку з чим суд відмовляє в задоволенні позовних вимог.

На підставі викладеного та ст.ст. 57, 60, 69, 71 СК України, керуючись ст.ст. 3, 5, 10, 11, 57-61, 88, 208, 209, 212-215 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ :

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи Акціонерно-комерційний банк соціального розвитку «Укрсоцбанк» в особі Харківської обласної філії АКБ «Укрсоцбанк», ОСОБА_3 - відмовити в повному обсязі.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Харківської області протягом 10 днів з дня проголошення, або в той же строк з дня отримання копії повного тексту рішення.

СУДДЯ - І.В. Ніколаєнко