У х в а л а

іменем україни

27 травня 2015 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Амеліна В.І., Гончара В.П., Остапчука Д.О.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до прокуратури Харківської області про захист честі, гідності та ділової репутації, за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Червонозаводського районного суду м. Харкова від 22 серпня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Харківської області від 27 січня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У січні 2014 року ОСОБА_4 звернулася до суду із зазначеним позовом, обґрунтовуючи його тим, що у серпні 1996 року за участі представників Орджонікідзевського районного відділу народної освіти, були проведені загальні збори трудового колективу, на яких обговорювалося вчинення позивачкою злочину, передбаченого ч. 1 ст. 187 КК України. За результатами цих зборів було складено протокол зборів трудового колективу, копія якого направлена слідчому. 28 серпня 1997 року позивач була звільнена з посади вчителя початкових класів. З 11 по 31 січня 1995 року позивач знаходилася у Харківському СІЗО у кримінальній справі за фактом умисного вбивства за ст. 94 КК України. 30 червня 1995 року прокуратура Харківської області притягнула її до відповідальності за ч. 1 ст. 187 та ч. 3 ст. 186 КК України. 19 березня 1996 року провадження у цій кримінальній справі в частині обвинувачення за ч. 3 ст. 186 КК України було закрито. 22 серпня 1996 року кримінальна справа в частині обвинувачення за ч. 1 ст. 187 КК України була припинена на підставі ст. 7 КПК України 1960 року. Після поновлення провадження у справі за нововиявленими обставинами 11 вересня 1999 року кримінальна справа в частині обвинувачення за ч. 1 ст. 187 КК України була закрита на підставі п. 2 ст. 6 КПК України 1960 року, тобто за відсутністю у діях ОСОБА_4 складу злочину. Посилаючись на наведене, ОСОБА_4 просила суд захистити її честь, гідність і ділову репутацію як вихователя середньої школи № 157 м. Харкова та зобов'язати прокуратуру Харківської області спростувати недостовірну інформацію стосовно неї на загальних зборах працівників районного відділу освіти і школи № 157 м. Харкова у місячний строк від дня набрання рішенням суду законної сили.

Рішенням Червонозаводського районного суду м. Харкова від 22 серпня 2014 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Харківської області від 27 січня 2015 року, у задоволенні позову відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 просить скасувати ухвалу апеляційного суду та передати справу на новий розгляд до суду апеляційної інстанції, мотивуючи свою вимогу порушенням апеляційним судом норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Згідно із ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції, з висновками якого погодився й апеляційний суд, обґрунтовано виходив із безпідставності позовних вимог.

За таких обставин колегія суддів дійшла висновку, що апеляційним судом правильно встановлено та належно перевірено обставини, які мають значення для правильного вирішення справи, ухвала апеляційного суду постановлена із додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому підстав для його зміни чи скасування немає.

Докази та обставини, на які посилається заявник в касаційній скарзі, були предметом дослідження суду апеляційної інстанції та додаткового правового аналізу не потребують, оскільки при їх дослідженні та встановленні апеляційним судом були дотримані норми матеріального і процесуального права.

Доводи касаційної скарги не спростовують висновку апеляційного суду, обґрунтовано викладеного в мотивувальній частині оскаржуваного рішення.

Керуючись ст. 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ,

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Червонозаводського районного суду м. Харкова від 22 серпня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Харківської області від 27 січня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:В.І. Амелін
В.П. Гончар Д.О. Остапчук