Номер провадження: 22-ц/785/5488/15
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач Панасенков В. О.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.06.2015 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого - судді Панасенкова В.О.

суддів: Громіка Р.Д.,

ОСОБА_2,

при секретарі: Добряк Н.І. ,

за участю: представників позивача ОСОБА_3 ОСОБА_4, ОСОБА_5, представника відповідача ОСОБА_6 ОСОБА_7, та представника третьої особи, КП «ЖКС «Хмельницький» - ОСОБА_8,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційними скаргами ОСОБА_3 та ОСОБА_6 на рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 27 квітня 2015 року за позовом представника ОСОБА_3 ОСОБА_5, до ОСОБА_6, Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради, Комунального підприємства «Житлово-комунальний сервіс «Хмельницький», про зобовязання укласти договір найму на квартиру, та за зустрічним позовом ОСОБА_6, який діє в своїх інтересах та в інтересах малолітніх дітей: ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_2, до ОСОБА_3, Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, Орган опіки та піклування Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради, про зміну договору найму квартири та визнання наймачем,

в с т а н о в и л а:

05 лютого 2015 року представник позивача ОСОБА_11 ОСОБА_5, звернулась до суду з вказаним первісним позовом, обґрунтовуючи вимоги тим, що ОСОБА_3 зареєстрований в ІНФОРМАЦІЯ_3. Наймачем квартира була його матір - ОСОБА_12, яка 20 серпня 2002 року померла. Малиновська районна адміністрація листом №к-1845 від 03 грудня 2014 року відмовила

представнику позивача у переоформленні особового рахунку на нього у звязку з відсутністю згоди повнолітнього члену сімї: племінника ОСОБА_6, який є відповідачем у справі.

Посилаючись на ці обставини, та на ст. 106 ЖК УРСР, представник позивача ОСОБА_3 ОСОБА_5, просила суд зобовязати Малиновську району адміністрацію та КП «ЖКС «Хмельницький» укласти договір найму квартири АДРЕСА_1 з ОСОБА_3 (а.с. 1).

Відповідач ОСОБА_6, який діє в своїх інтересах та інтересах малолітніх дітей: ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_2, проти позову заперечував й 20 квітня 2015 року звернувся до суду із вказаним зустрічним позовом, обґрунтовуючи вимоги тим, що на цей час в квартирі зареєстровано 5 осіб: він, два його малолітні сина, відповідач ОСОБА_3, який з 2010 року відбуває покарання в місцях позбавлення волі, та його неповнолітній син ОСОБА_13, ІНФОРМАЦІЯ_4. З 2005 року він належним чином виконує обовязки наймача спірної квартири, сплачує за квартиру та комунальні послуги, дбайливо ставиться до житла, регулярно проводить поточні ремонти квартири та прилеглих до неї приміщень. Тому він вважає, що договір найму квартири має бути укладений з ним.

Посилаючись на ці обставини, позивач за зустрічним позовом ОСОБА_6 просив суд зобовязати Малиновську районну адміністрацію внести зміни до договору найму спірної квартири у звязку зі смертю ОСОБА_12 та укласти договір житлового найму з ним, ОСОБА_6 (а.с. 85-86).

Представники відповідачів, Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради та КП «ЖКС «Хмельницький», проти задоволення первісного позову заперечували, просили зустрічні вимоги задовольнити.

Рішенням суду першої інстанції у задоволенні первісного та зустрічного позовів відмовлено (а.с. 127-129).

В апеляційній скарзі позивач за первісним позовом ОСОБА_3 просить рішення суду першої інстанції скасувати й ухвалити нове рішення про задоволення позову, мотивуючи тим, що суд першої інстанції порушив норми процесуального і матеріального права (а.с. 153).

В апеляційній скарзі позивач за зустрічним позовом ОСОБА_6 просить рішення суду першої інстанції скасувати й ухвалити нове рішення про задоволення його позову, мотивуючи тим, що суд першої інстанції порушив норми процесуального і матеріального права (а.с. 147-148).

В запереченні на апеляційну скаргу позивача ОСОБА_6 представник ОСОБА_4 просить цю скаргу відхилити у звязку з безпідставністю її доводів.

Заслухавши доповідача, доводи апеляційних скарг позивачів ОСОБА_3, ОСОБА_6, пояснення на апеляцію представників позивача ОСОБА_3 ОСОБА_4, ОСОБА_5, представника відповідача ОСОБА_6 ОСОБА_7, та представника третьої особи, КП «ЖКС «Хмельницький» - ОСОБА_8, яка просила суду задовольнити зустрічну апеляційну скаргу ОСОБА_6, перевіривши матеріали справи, документи, надані представниками сторін у справі суду апеляційної інстанції, законність і обґрунтованість рішення суду в межах позовних вимог та доводів апеляційних скарг, колегія суддів вважає,

що апеляційна скарга позивача ОСОБА_3 задоволенню не підлягає, а апеляційна скарга позивача за зустрічним позовом ОСОБА_6 підлягає задоволенню за таких підстав.

Згідно з чч. 1 та 2 ст. 106 ЖК УРСР повнолітній член сім'ї наймача вправі за згодою наймача та інших членів сім'ї, які проживають разом з ним, вимагати визнання його наймачем за раніше укладеним договором найму жилого приміщення замість попереднього наймача. Таке ж право у разі смерті наймача або втрати ним права на жиле приміщення належить будь-якому членові сім'ї наймача. У разі відмови наймодавця у визнанні члена сім'ї наймачем за договором найму спір може бути вирішено в судовому порядку.

Судом першої інстанції встановлено, що спірна двокімнатна квартира АДРЕСА_1 перебуває у комунальній власності територіальної громади м. Одеси, знаходиться на балансі Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради. Особовий рахунок відкрито на ОСОБА_12, яка померла 20 вересня 2002 року (а.с. 6). На теперішній час особовий рахунок не переоформлено, квартира не приватизована.

Відповідно до довідок з місця проживання про склад сімї, виданих КП «ЖКС «Хмельницький» 07 жовтня 2014 року, в спірній квартирі зареєстровано та проживають 5 осіб: позивач за первісним позовом ОСОБА_3, син наймача, ІНФОРМАЦІЯ_5, з 10 жовтня 1986 року, його неповнолітній син ОСОБА_13, ІНФОРМАЦІЯ_4, з 24 січня 2007 року, позивач за зустрічним позовом ОСОБА_6, онук наймача, ІНФОРМАЦІЯ_6, з 25 жовтня 1996 року та два його малолітніх сина: ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 87).

Спірна квартира складається з двох житлових кімнат: площею 25,31 кв.м., та площею 8,23 кв.м., житловою площею 34 кв.м., та загальною площею 44,23 кв.м. (а.с. 87).

Згідно листа №К-1845 від 03 грудня 2014 року Малиновська районна адміністрація Одеської міської ради відмовила представнику позивача ОСОБА_3 ОСОБА_5, в укладенні договору найму на квартиру у звязку зі смертю наймача, оскільки відсутня згода повнолітніх членів сімї, які мешкають у вказаній квартирі, а саме, позивача ОСОБА_14 (а.с. 4).

Відмовляючи у задоволенні первісного та зустрічного позовів, суд першої інстанції виходив з недоведеності позовів про те, що позивачі належним чином виконують обовязки наймача спірної квартири.

Проте, з таким висновком суду першої інстанції в повному обсязі погодитися не можливо, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. ст. 10, 60 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно із частинами 3, 4 ст. 212 ЦПК України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності. Результати оцінки доказів суд відображає в рішенні, в якому наводить мотиви їх прийняття чи відмови у прийнятті.

Статтею 179 ЦПК України встановлено, що предметом доказування під час судового розгляду є факти, які обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для вирішення справи (причини пропуску строку позовної давності тощо) і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Для встановлення у судовому засіданні фактів, зазначених у частині першій цієї статті, досліджуються показання свідків, письмові та речові докази, висновки експертів.

Статтею 57 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів.

Статтями 58, 59 ЦПК України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

У частині 1 ст. 64 ЦПК України зазначено, що письмовими доказами є будь-які документи, акти, довідки, листування службового або особистого характеру або витяги з них, що містять відомості про обставини, які мають значення для справи.

Відповідно до принципів змагальності та диспозитивності цивільного процесу сторони у справі були зобовязані довести в судовому засіданні обставини, на які позивач посилається як на підставу своїх вимог, а відповідач як на заперечення проти позову.

Однак в порушення положень ст. ст. 10, 60, 179, 212, 213, 214 ЦПК України суд першої інстанції не перевірив належним чином обставини, що мають значення для правильного вирішення спору, та не надав правильної оцінки наявним справі доказам.

Частиною 2 ст. 303 ЦПК України передбачено, що апеляційний суд досліджує докази, які судом першої інстанції були досліджені з порушенням встановленого порядку або в дослідженні яких було неправомірно відмовлено, а також нові докази, неподання яких до суду першої інстанції було зумовлено поважними причинами.

Колегія суддів вважає, що у даному випадку докази були досліджені судом першої інстанції з порушенням норм процесуального права, тому апеляційний суд має законні підстави для встановлення обставин, що мають значення для справи, та дослідження й оцінки наявних у справі доказів, а також доказів, які додані до апеляційної скарги.

Згідно із ст. 10 ЖК УРСР громадяни зобов'язані дбайливо ставитися до будинку, в якому вони проживають, використовувати жиле приміщення відповідно до його призначення, додержувати правил користування жилими приміщеннями, економно

витрачати воду, газ, електричну і теплову енергію. Жилі будинки і жилі приміщення не можуть використовуватися громадянами на шкоду інтересам суспільства.

У п. 7 Правил користування приміщеннями житлових будинків і гуртожитків, затверджених у редакції постанови Кабінету Міністрів України № 5 від 14 січня 20009 року «Про механізм провадження Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» зазначено, що власник та наймач (орендар) квартири, житлового приміщення у гуртожитку зобов'язаний: укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем відповідно до типового договору; оплачувати надані житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом; дотримуватися вимог нормативно-правових актів у сфері житлово-комунальних послуг, пожежної і газової безпеки, санітарних норм і правил; проводити за власні кошти ремонт квартири, житлового приміщення у гуртожитку (наймач (орендар) - згідно з договором найму (оренди); використовувати приміщення житлового будинку і гуртожитку за призначенням, забезпечувати збереження житлових і підсобних приміщень та технічного обладнання; не допускати виконання робіт та інших дій, що викликають псування приміщень, приладів та обладнання будинку, гуртожитку, порушують умови проживання громадян; дотримуватися правил утримання тварин у домашніх умовах; утримувати тварин у квартирі, житловому приміщенні у гуртожитку, де проживають співвласники або наймачі (орендарі), за погодженням з ними; не захаращувати сходові клітки, позаквартирні коридори, колясочні, ліфтові шахти, горища, підвали та інші допоміжні приміщення будинку, гуртожитку, підтримувати чистоту і порядок в ньому.

Так, у спірній квартирі зареєстровані два повнолітніх члена сімї наймача: позивач ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5, який з 1966 року періодично засуджується до позбавлення волі, останній раз був засуджений 11 серпня 2010 року на 14 років позбавлення волі, 05 березня 2014 року був звільнений від подальшого покарання у звязку з тяжкою хворобою, з 15 березня 2015 року знаходиться на стаціонарному лікуванні у Комунальній установі «Одеський обласний медичний центр психічного здоровя», що підтверджується наявними у справі письмовими документами (а.с. 67-68, 78, 95),

та позивач за зустрічним позовом ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_6, онук наймача, який проживає у спірній квартирі, з 25 жовтня 1996 року з двома його малолітніми синами: ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 87), працює та сплачує за комунальні послуги, про що свідчать надані їм квитанції, а також письмові пояснення сусідів по будинку ОСОБА_15, ОСОБА_16 та ОСОБА_17, які засвідчили, що позивач ОСОБА_6 постійно проживає у спірній квартирі та утримує її, а позивач ОСОБА_3 не проживає у вказаній квартирі (а.с. 110, 111-114).

При цьому заслуговує на увагу й те, що представники відповідачів, Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради та КП «ЖКС «Хмельницький», як зазначив суд в рішенні, проти задоволення первісного позову заперечували, просили зустрічні вимоги задовольнити.

Після ухвалення рішення суду першої інстанції 27 квітня 2015року, позивач за зустрічним позовом ОСОБА_6 уклав з КП «ЖКС «Хмельницький» договір про розстрочення заборгованості за житлово-комунальні послуги в розмірі 5138,27 грн.

Аналізуючи зазначені положення закону, з'ясовуючи обставини, що мають значення для правильного вирішення спору, та оцінюючи вказані докази з урахуванням належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо та у їх сукупності, колегія суддів приймає їх, так як вважає, що вказані докази є належними та переконливими, які з

безспірністю підтверджують те, що є підстави для укладення договору найму на спірну квартиру з позивачем ОСОБА_6

Та обставина, що до звернення до суду з позовом він не звертався до Малиновської районної адміністрації з заявою про укладення договору найму на спірну квартиру, не може служити підставою для відмови у позові, оскільки останній звернувся за вирішенням спору до суду.

Статтею 1 ЦПК України визначено, що завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

У ст. 17 Закону України від 23 лютого 2006 року № 3477-ІУ "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" зазначено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Частиною 1 ст. 6 та ст. 13 Європейської Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обовязків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь якого висунутого проти нього кримінального судочинства.

Кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції при розгляді справи не забезпечив дотримання, передбачених частиною 1 ст. 6 та ст. 13 Європейської Конвенції про захист прав людини, права на справедливий суд та права на ефективний засіб юридичного захисту в суді, а також завдань цивільного судочинства, та не вирішив спір.

За загальним правилом кожна особа має право на захист свого цивільного права лише в разі його порушення, невизнання або оспорювання (частина перша статті 15 ЦК України, частина перша статті 3 ЦПК України).

За таких обставин, виконуючи повноваження суду апеляційної інстанції, колегія суддів дійшла висновку про те, що відповідач ОСОБА_3 не визнає право позивача за зустрічним позовом ОСОБА_6 на укладання договору найма, доведено те, що він фактично виконує обовязки наймача спірного житлового приміщення після смерті бабусі ОСОБА_12, померлої 20 вересня 2002 року, Малиновська районна адміністрація та КП «ЖКС «Хмельницький» погоджуються укласти з ним вказаний договір, тому у відповідності до ст. ст. 15, 16 ЦК України його право підлягає судовому захисту шляхом зобов'язання Малиновської районної адміністрації укласти з ним договір найму спірної квартири.

Доводи позивача ОСОБА_3 в апеляційній скарзі про те, що рішення суду першої інстанції є незаконним і необґрунтованим, оскільки судом не враховано, що саме його право порушено Малиновською районною адміністрацією та КП «ЖКС «Хмельницький», не приймаються до уваги за таких підстав.

Дійсно за змістом статті 106 ЖК УРСР кожний повнолітній член сім'ї наймача вправі вимагати визнання його наймачем за раніше укладеним договором найму жилого приміщення замість попереднього наймача.

Однак з урахуванням викладених вище обставин, які мають значення для справи, які знайшли своє підтвердження в ході судового засідання, колегія суддів вважає, що в порушення ст. ст. 10, 60 ЦПК України позивачем за первісним позовом ОСОБА_3 не доведено, що саме він має переважне право на укладання з ним договору найму житлового приміщення.

Посилання представників позивача ОСОБА_3 ОСОБА_4 та ОСОБА_5 в судовому засіданні на наявність між сторонами у справі спору щодо користування житлом та заборгованості за житлово-комунальні послуги, не приймаються до уваги, оскільки не можуть служити підставою для задоволення скарги ОСОБА_3

Відповідно до ч. 1 ст. 303 ЦПК Украйни під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Інших правових доводів апеляційна скарга не містить.

Таким чином, наведені в апеляційній скарзі позивача ОСОБА_3 доводи не спростовують висновків суду і не містять підстав для висновків про порушення або неправильне застосування судом норм права, які привели до неправильного вирішення справи, та скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення про задоволення первісного позову.

Отже, порушення судом першої інстанції норм процесуального права, а саме, ст.. ст. 10, 60, 179, 212, 213 ЦПК України, та норм матеріального права, а саме, ст. ст. 10, 106 ЖК України, у відповідності до п. 4 ч. 1 ст. 309 ЦПК України є підставою для зміни рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення про задоволення первісного позову.

Керуючись ст. ст. 303, 307 ч. 1 п. 3, 309 ч. 1 п. 4, 313, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області,

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити, апеляційну скаргу ОСОБА_6 задовольнити, рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 27 квітня 2015 року змінити й ухвалити нове рішення.

Зустрічний позов ОСОБА_6, який діє в своїх інтересах та в інтересах малолітніх дітей: ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_2, до ОСОБА_3, Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, Орган опіки та піклування Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради, про зміну договору найму квартири та визнання наймачем задовольнити.

Зобовязати Малиновську району адміністрацію Одеської міської ради, місце знаходження: 65078, м. Одеса, вул. Генерала Петрова, 22, укласти договір найму на квартиру АДРЕСА_2 звязку зі смертю наймача ОСОБА_12, померлої 20 вересня 2002 року, із ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_7, уродженцем ІНФОРМАЦІЯ_8, реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1, зареєстроване місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_9.

В іншій частині рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Рішення суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржено в касаційному порядку до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили рішенням.

Судді апеляційного суду Одеської області: В.О. Панасенков

ОСОБА_18

ОСОБА_2