Справа № 473/1837/15-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" червня 2015 р. Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області в складі: головуючої - судді Лузан Л.В., при секретарі судового засідання - Данилевич Т.О.,

за участю: відповідача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Вознесенську Миколаївської області цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

ВСТАНОВИВ:

15.05.2015 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» (далі - ТОВ «Кредитні ініціативи») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 41 155 грн. 92 коп. та судових витрат по справі.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що між Товариством з обмеженою відповідальністю ПростоФінанс та ОСОБА_1 26.06.2008 року був укладений кредитний договір № 1, за умовами якого відповідач отримав кредит у розмірі 13 230 грн. 00 коп. на строк до 10.07.2011 року, зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 8 % річних, щомісячної комісії в розмірі 2 % від суми кредиту.

Свої зобов'язання за вищевказаним кредитним договором кредитор виконав у повному обсязі.

18.05.2012 року між ТОВ ПростоФінанс та ТОВ «Кредитні ініціативи» було укладено договір купівлі-продажу кредитного портфелю, відповідно до якого останньому було відступлено право грошової вимоги до ОСОБА_1, що виникли з кредитного договору № 1 від 26.06.2008 року.

Позичальник умови договору в частині вчасного повернення кредиту та сплати процентів за користування ним, комісії ні попередньому, ні нинішньому кредитору належним чином не виконував, внаслідок чого виникла заборгованість, яка станом на 10.04.2015 року становить 41 155 грн. 92 коп. та складається з:

- заборгованості за кредитом у розмірі 13 230 грн. 00 коп.,

- заборгованості за процентами в розмірі 4 693 грн. 68 коп.,

- заборгованості за комісією в розмірі 19 051 грн. 20 коп.,

- штрафу в розмірі 4 181 грн. 04 коп.

Посилаючись на наведені обставини, позивач просив позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Представник позивача в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі.

Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги не визнав. Свої заперечення проти позову обґрунтовував невиконанням позивачем свого обов'язку щодо належного повідомлення його, як позичальника та боржника, про заміну кредитора в зобов'язанні, а також подав заяву про застосування наслідків спливу позовної давності, строки якої було пропущено позивачем без поважних причин, а тому просив відмовити в задоволенні позову в цілому.

Дослідивши матеріали справи в межах вимог та відповідно до наявних у ній доказів, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Зокрема, судом встановлено, що 26.06.2008 року між Товариством з обмеженою відповідальністю ПростоФінанс та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір № 1, в якому сторони узгодили всі його умови.

Відповідно до договору товариство зобов'язалося надати, а в подальшому надало позичальнику в порядку передбаченому кредитним договором кредит у розмірі 13 230 грн. 00 коп. на строк до 10.07.2011 року.

Зі своєї сторони позичальник зобов'язався, відповідно до узгодженого сторонами графіку, частинами повертати отриманий кредит та сплачувати проценти за користування ним в розмірі 8 % річних, щомісячну комісію в розмірі 2 % від початкової суми кредиту.

Наслідками порушення умов договору в частині своєчасного виконання зобов'язань позичальником є право банку вимагати від неї сплату неустойки та дострокового повернення кредитних коштів.

18.05.2012 року між ТОВ ПростоФінанс та ТОВ «Кредитні ініціативи» було укладено договір купівлі-продажу кредитного портфелю, відповідно до якого останньому було відступлено право грошової вимоги до ОСОБА_1, що виникли з кредитного договору № 1 від 26.06.2008 року.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

До відносин за кредитним договором застосовуються положення щодо договору позики, якщо інше не встановлено законом і не випливає із суті кредитного договору.

Згідно ст. 611, ч. 2 ст. 612, ст.ст. 623-625, ч. 1 ст. 1049, ст. 1050 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцю позику у строк та в порядку, що встановлені договором.

В разі несвоєчасного повернення позики або її чергової частини (прострочення боржника) він не звільняється від обов'язку виконання зобов'язання, зокрема повинен в повному обсязі (в тому числі достроково) повернути отримані кошти, сплатити іншу заборгованість, неустойку, відшкодувати позикодавцю збитки.

Разом з тим, відповідно до ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином.

До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 514 ЦК України).

Новий кредитор повідомив боржника про заміну сторони в зобов'язанні, надавши останньому належну інформацію про свою особу, достатні докази про виникнення у нього права вимоги, а також іншу інформацію, необхідну для виконання боржником взятих на себе зобов'язань, шляхом направлення рекомендованого листа з повідомленням про вручення.

Між тим, як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 з серпня 2008 року не виконував умови договору в частині вчасного повернення кредиту та сплати процентів, комісії ні перед первісним, ні перед наступним кредитором. Протилежного належними доказами в судовому засіданні не встановлено.

В зв'язку з цим позивачем йому нараховано заборгованість по кредитному договору, яка станом на 10.04.2015 року становить 41 155 грн. 92 коп. , в тому числі:

- заборгованість за кредитом у розмірі 13 230 грн. 00 коп.,

- заборгованість за процентами в розмірі 4 693 грн. 68 коп.,

- заборгованість за комісією в розмірі 19 051 грн. 20 коп.,

- штраф у розмірі 4 181 грн. 04 коп.

За правилами ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 614 ЦК України особа, яка порушила зобов'язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом.

Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов'язання.

Відсутність своєї вини доводить особа.

Наявність вини позичальника, який одержав кредитні кошти та не довів, що вжив усіх залежних від нього заходів щодо належного виконання зобов'язань за цим договором згідно зі ст. 614 ЦК України, є підставою для покладення на нього цивільно-правової відповідальності за невиконання взятих на себе зобов'язань (постанова Верховного Суду України від 14 листопада 2012 року по справі №6-122цс12).

Проте суд вважає обґрунтованим посилання відповідача на пропущення позивачем позовної давності в зв'язку з наступним.

Зокрема судом встановлено, що початок дії кредитного договору від 26.06.2008 року обумовлений днем його укладення, строк його дії обмежений строком виконання сторонами взятих на себе зобов'язань. Вказані строки, тобто строки виконання позичальником зобов'язань (повернення кредитних коштів, сплата процентів тощо) визначені в договорі, а саме з 10.08.2008 року по 10.07.2011 року .

Проте з серпня 2008 року відповідач жодних дій по виконанню договору не здійснював.

Водночас ТОВ «Кредитні ініціативи» лише в травні 2015 року звернулося до суду з позовом про стягнення з відповідача заборгованості за кредитом.

Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки, її перебіг починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу порушника (ст. 257 ЦК України, ч. 1 ст. 261 ЦК України).

Заміна сторін в зобов'язанні не змінює порядку обчислення та перебігу позовної давності (ст. 262 ЦК України).

Позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові за винятком випадків, коли суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, оскільки в цьому разі порушене право підлягає захисту (ч.ч. 3-5ст. 267 ЦК України).

При цьому, як неодноразово наголошував Верховний Суд України, зокрема в своїй постанові від 06 листопада 2013 року по справі №6-116цс13 перебіг позовної давності за вимогами кредитора, які випливають з порушення боржником умов договору (графіка погашення кредиту) про погашення боргу частинами (щомісячними платежами) починається стосовно кожної окремої частини, від дня, коли відбулося це порушення.

Позовна давність у таких випадках обчислюється окремо по кожному простроченому платежу.

У разі порушення боржником строків сплати чергових платежів, передбачених договором, відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України кредитор протягом усього часу - до встановленого договором строку закінчення виконання останнього зобов'язання вправі заявити в суді вимоги про дострокове повернення тієї частини позики (разом з нарахованими процентами - ст. 1048 ЦК України), що підлягає сплаті.

Несплачені до моменту звернення кредитора до суду платежі підлягають стягненню у межах позовної давності по кожному із платежів.

Отже, на момент звернення позивача до суду 13.05.2015 року з позовом про стягнення заборгованості за вказаним кредитом, трирічний строк (щодо кредиту, процентів, комісії), в межах якого Банк може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу, сплинув.

Відповідно до ч. 5 ст. 267 ЦК України якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту.

Проте, позивачем відповідних заяв не було надано, а також не встановлені такі поважні причини й при розгляді справи.

В силу ст. 88 ЦПК України також не підлягають відшкодуванню понесені позивачем судові витрати.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88, 209, 212 - 215, 223 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Миколаївської області через Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Л.В.Лузан