Справа № 466/1168/14 Головуючий у 1 інстанції: Ковальчук О.І.
Провадження № 22-ц/783/2032/15 Доповідач в 2-й інстанції: Федоришин А. В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 червня 2015 року м. Львів

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Львівської області у складі:

головуючого Федоришина А.В.

суддів : Приколоти Т.І., Тропак О.В.

при секретарі Івановій О.О.

за участю: ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_3 на рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 17 грудня 2014 року у справі за позовом ОСОБА_3 до фізичної особи-підприємця ОСОБА_4, третя особа: Інспекція захисту прав споживачів у Львівській області про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої порушенням прав споживача

в с т а н о в и л а :

оскаржуваним рішенням в задоволенні позову ОСОБА_3. до фізичної особи-підприємця ОСОБА_4, третя особа: Інспекція захисту прав споживачів у Львівській області про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої порушенням прав споживача відмовлено.

Рішення оскаржила ОСОБА_3, просить його скасувати і ухвалити нове рішення про задоволення позову. Зазначає, що судом неправильно застосовано норми матеріального права. Зокрема зазначає, що відповідач не виконала взяті на себе зобовязання згідно укладеного договору про прокат весільної сукні, умовою якого було підготувати весільну сукню першого прокату, що в свою чергу відповідач не виконала. Вказує на те, що всі умови договору не були виконані, зокрема внесено оплату завдатку у розмірі 3000 грн., однак на попередній примірці їй сукню не надали, повідомивши, що вона знаходиться на складі, а потім повідомили, що сукня в хімчистці, що суперечило угоді. Посилається на те, що неправомірними діями зі сторони відповідача їй була заподіяна шкода, оскільки на протязі тривалого часу не могла реалізувати свої справа, як споживач, а також змушена була звертатись до державним органів за захистом своїх прав, що завдало їй моральних страждань та переживань, внаслідок чого зумовило госпіталізацію і перебування на лікуванні протягом тривалого часу.

Заслухавши доповідь судді, пояснення ОСОБА_2 на заперечення скарги, перевіривши матеріали справи, межі і доводи апеляційної скарги, колегія суддів не знаходить законних підстав для її задоволення з огляду на викладені мотиви.

Судом першої інстанції вірно встановлено, що 12.01.2011 р. між ОСОБА_3. та салоном «Лілея» в особі приватного підприємця ОСОБА_4 було укладено угоду № 58, згідно умов якої виконавець готує для замовника весільну сукню для прокату «Клеопатра №2» загальною вартістю 4500 грн. на 19.02.2011 р., а замовник зобовязується оплатити 3000 грн. (завдаток) у день укладення угоди. Решту суму вартості прокату замовник мав сплатити 18.02.2011 р. після 15 год. і забрати сукню.

Обгрунтовуючи позов, позивач просила стягнути з відповідача матеріальну шкоду, завдану порушенням прав споживача та моральну шкоду, так як виконавець всупереч умов договору прокату не надав весільну сукню першого прокату, не надав відповіді на її звернення з приводу неналежного виконання зобовязання та завдаток не повернув.

Згідно із ст.. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обовязковими відповідно до актів цивільного законодавства.

За змістом ст.. 629 ЦК України договір є обовязковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч.ч. 1, 6 ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів» споживач має право відмовитися від договору про виконання робіт (надання послуг) і вимагати відшкодування збитків, якщо виконавець своєчасно не приступив до виконання зобов'язань за договором або виконує роботу так повільно, що закінчити її у визначений строк стає неможливим. Якщо значну частину обсягу послуги чи робіт (понад сімдесят відсотків загального обсягу) вже було виконано, споживач має право розірвати договір лише стосовно частини послуги або робіт, що залишилася. Виконавець не несе відповідальності за невиконання, прострочення виконання або інше неналежне виконання зобов'язання та недоліки у виконаних роботах або наданих послугах, якщо доведе, що вони виникли з вини самого споживача чи внаслідок дії непереборної сили..

Із угоди № 58 випливає, що загальна вартість весільної сукні для прокату «Клеопатра № 2» складає 4500 грн. і замовник зобовязується оплатити 3000 грн. завдатку. У випадку відмови замовника від послуг виконавця після підписання даної угоди, завдаток замовнику не повертається (п. 1,2).

Як убачається з матеріалів справи, позивач в односторонньому порядку розірвала договір прокату, не забравши в обумовлений сторонами день весільну сукню. Причиною розірвання цього договору було те, що сукня була не нова.

Однак із змісту договору прокату не убачається, що весільна сукня мала бути нова, а лише зазначено назву сукні «Клеопатра № 2». Інших відомостей про сукню в угоді не зазначено.

Відповідно до ч. 1 ст. 787 ЦК України за договором прокату наймодавець, який здійснює підприємницьку діяльність з передання речей у найм, передає або зобов'язується передати рухому річ наймачеві у користування за плату на певний строк.

Отже, змістом договору прокату є надання у користування не нової речі.

Частиною 1 ст. 651 ЦК України передбачено, що зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

В односторонньому порядку може бути розірваний договір лише з підстав, передбачених ч. 3 ст. 651 ЦК України.

Отже, як правильно встановив суд першої інстанції таких підстав для розірвання договору з ініціативи ОСОБА_3 не було і підстави для повернення внесених останньою коштів також відсутні (ч. 4 ст. 653 ЦК України).

До того ж відповідачем було виконано ряд певних робіт по підготовці сукні для замовника, і додержуючись засад свободи договору, який не передбачав повернення коштів, суд правильно відмовив у позові.

Оскільки відповідачем були виконані певні роботи по підготовці сукні для замовника, проте остання у визначений сторонами день не весільну сукню не забрала, то відмова відповідача у поверненні ОСОБА_3 завдатку є правомірною та не суперечить вимогам чинного законодавства.

Застосування до відповідача адміністративної відповідальності не є підставою для стягнення матеріальної шкоди, так як стягнення застосовано з приводу неналежної організації роботи салону, зокрема відсутність інформації про послугу, ненадання відповіді на заяву ОСОБА_3

Крім того, вірним є висновок суду про відмову у позові в частині стягнення моральної шкоди, оскільки вина відповідача не доведена.

Окрім того можливість відшкодування моральної шкоди в договорі відсутня, а Закон України «Про захист прав споживачів» не передбачає підстав для її відшкодування у цих правовідносинах.

Твердження апелянта, що відповідач не виконала взяті на себе зобовязання згідно укладеного договору про прокат весільної сукні, умовою якого було підготувати весільну сукню першого прокату, є безпідставними та суперечать умовам договору прокату.

Доводи апеляційної скарги про те, що неправомірними діями зі сторони відповідача позивачу була заподіяна шкода, оскільки на протязі тривалого часу не могла реалізувати свої справа, як споживач, а також змушена була звертатись до державним органів за захистом своїх прав, що завдало їй моральних страждань та переживань, внаслідок чого зумовило госпіталізацію і перебування на лікуванні протягом тривалого часу є голослівними, так як відповідачем були виконані умови договору та виконано певні роботи по підготовці сукні у визначений сторонами строк.

Так як суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального закону, доводи апеляційної скарги не спростовують правильність висновків суду, то суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що рішення слід залишити без змін, а апеляційну скаргу відхилити.

Керуючись п. 1 ч. 1 ст. 307, ст.. 308, ст. 317 ЦПК України колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 17 грудня 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий:

Судді: