У х в а л а

іменем україни

25 червня 2015 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Дем'яносова М.В.,

суддів: Ступак О.В.,

Парінової І.К.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 до Пирятинської міської ради Полтавської області про визнання права власності на нерухоме майно, за касаційною скаргою ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 в особі їх представника - ОСОБА_7, на рішення апеляційного суду Полтавської області від 23 березня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У листопаді 2014 року ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 звернулися до суду з позовом до Пирятинської міської ради Полтавської області про визнання права власності на нерухоме майно, посилаючись на те, що ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_6 є колишніми членами КСП «Авангард», а ОСОБА_5 спадкоємцем члена КСП «Авангард» - ОСОБА_9 Відповідно до Указу Президента України «Про невідкладні заходи щодо прискорення реформування аграрного сектора економіки позивачі при розпаюванні КСП «Авангард», отримали свідоцтво про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майновий сертифікат). Рішенням Пирятинського районного суду Полтавської області від 09 березня 2004 року ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_9, ОСОБА_6 та іншим членам КСП «Авангард» були виділені майнові паї у натурі, в тому числі: нежитлова будівля (пекарня) «А-1», загальною площею 125,1 кв. м, що розташована за адресою: АДРЕСА_1; нежитлова будівля (навіс) «А-1», загальною площею 518,7 кв. м, що розташована за адресою: АДРЕСА_2; нежитлова будівля (телятник, 2/3 частини) «А-1», загальною площею 830,1 кв. м, що розташована за адресою: АДРЕСА_3.

На даний час позивачі вирішили відповідно до розмірів їх часток у пайовому фонді КСП «Авангард» виділити собі в натурі частку у майні, що було виділено відповідно до рішення Пирятинського районного суду Полтавської області від 09 березня 2004 року та документально оформити своє право власності на це майно. А тому просили визнати за ними право спільної часткової власності (по 1/5 частині кожному) на вище перелічені нежитлові будівлі.

Рішенням Пирятинського районного суду Полтавської області від 03 грудня 2014 року позов ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 задоволено.

Визнано за ОСОБА_2 право власності на 1/5 частину: нежитлової будівлі (пекарні) «А-1», загальною площею 125,1 кв. м, що розташована по АДРЕСА_1; нежитлової будівлі (навіс) «А-1», загальною площею 518,7 кв. м, що розташований по АДРЕСА_2; нежитлової будівлі (телятник) «А-1», загальною площею 830,1 кв. м, що розташований по АДРЕСА_3.

Визнано за ОСОБА_3 право власності на 1/5 частину: нежитлової будівлі (пекарні) «А-1», загальною площею 125,1 кв. м, що розташована по АДРЕСА_1; нежитлової будівлі (навіс) «А-1», загальною площею 518,7 кв. м, що розташований по АДРЕСА_2; нежитлової будівлі (телятник) «А-1», загальною площею 830,1 кв. м, що розташований по АДРЕСА_3.

Визнано за ОСОБА_4 право власності на 1/5 частину: нежитлової будівлі (пекарні) «А-1», загальною площею 125,1 кв. м, що розташована по АДРЕСА_1; нежитлової будівлі (навіс) «А- 1», загальною площею 518,7 кв. м, що розташований по АДРЕСА_2; нежитлової будівлі (телятник) «А-1», загальною площею 830,1 кв. м, що розташований по АДРЕСА_3.

Визнано за ОСОБА_5 право власності на 1/5 частину: нежитлової будівлі (пекарні) «А-1», загальною площею 125,1 кв. м, що розташована по АДРЕСА_1; нежитлової будівлі (навіс) «А-1», загальною площею 518,7 кв. м, що розташований по АДРЕСА_2; нежитлової будівлі (телятник) «А-1», загальною площею 830,1 кв. м, що розташований по АДРЕСА_3.

Визнано за ОСОБА_6 право власності на 1/5 частину: нежитлової будівлі (пекарні) «А-1», загальною площею 125,1 кв. м, що розташована по АДРЕСА_1; нежитлової будівлі (навіс) «А-1», загальною площею 518,7 кв. м, що розташований по АДРЕСА_2; нежитлової будівлі (телятник) «А-1», загальною площею 830,1 кв. м, що розташований по АДРЕСА_3.

Рішенням апеляційного суду Полтавської області від 23 березня 2015 року рішення Пирятинського районного суду Полтавської області від 03 грудня 2014 року скасовано тау хвалено нове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 відмовлено.

Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

У касаційній скарзі ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 в особі їх представника - ОСОБА_7, просять скасувати рішення суду апеляційної інстанції, мотивуючи свою вимогу порушенням судом норм процесуального права й неправильним застосуванням норм матеріального права, та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та ухвалюючи нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог апеляційний суд указував на те, що не було залучено до участі в розгляді справи особу права, якої порушено, а апеляційний суд на стадії апеляційного провадження позбавлений можливості виправити такий недолік.

Встановлено й це вбачається з матеріалів справи, що рішення апеляційного суду Полтавської області від 23 березня 2015 року ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом норм матеріального права і порушення норм процесуального права при його ухваленні.

Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 в особі їх представника - ОСОБА_7, відхилити, рішення апеляційного суду Полтавської області від 23 березня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий: М.В. Дем'яносов

Судді: О.В. Ступак

І.К. Парінова