АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 червня 2015 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з цивільних справ Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого: Соколової В.В.

суддів: Головачова Я.В., Усика Г.І.,

при секретарі Троц В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 25.02.2015 у справі за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа: Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк» про скасування рішення третейського суду, -

В С Т А Н О В И Л А

У січні 2015 року ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою, в якій просив скасувати рішення Постійно діючого третейського суду при Асоціації українських банків від 07.11.2014 у справі за № 1732/14. В обґрунтування заявлених вимог посилався на те, що однією із сторін спору є Банк, а тому Постійно діючий третейський суду при Асоціації українських банків є заінтересованою особою. Також позивач зазначав, що третейський суд вирішив питання про права та обов'язки заявника (відповідача), що не брав участь у розгляді справи, що є підставою для скасування такого рішення. Разом з тим, сторін не ознайомлено з регламентом третейського суду в порушення вимог Закону України «Про третейські суди».

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 25.02.2015 в задоволенні заяви ОСОБА_1, заінтересована особа: Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк» про скасування рішення третейського суду - відмовлено.

Справа № 755/1947/15-ц
№ апеляційного провадження:№ 22-ц-796/7889/2015
Головуючий у суді першої інстанції: Гончарук В.П.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Соколова В.В.
Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, представником ОСОБА_1 подано апеляційну скаргу, посилаючись на незаконність та необґрунтованість ухвали суду, як такої, що постановлена з порушенням норм матеріального та процесуального права, за неповного з'ясування обставин справи, що мають значення для справи, та внаслідок неправильного дослідження та оцінки доказів.

На підставі викладеного, просить ухвалу суду першої інстанції скасувати та постановити нову, якою справу передати на новий розгляд до суду першої інстанції.

Представник ОСОБА_1 в судовому засіданні підтримав апеляційну скаргу з підстав викладених у ній.

Представник ПАТ «Укрсоцбанк» заперечував щодо задоволення апеляційної скарги.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді, пояснення сторін, перевіривши доводи апеляційної скарги, законність та обґрунтованість ухвали суду в межах апеляційного оскарження, дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відмовляючи у скасуванні рішення третейського суду, суд першої інстанції виходив з того, що рішення третейського суду було прийнято у відповідності до вимог Закону України «Про третейські суди» та з дотриманням вимог процесуального закону.

Такий висновок суду першої інстанції колегія суддів вважає таким, що відповідає обставинам справи та вимогам чинного законодавства України.

Частина 3 ст. 51 Закону України «Про третейські суди» передбачено, що рішення третейського суду може бути оскаржене та скасоване лише з таких підстав: 1) справа, по якій прийнято рішення третейського суду, не підвідомча третейському суду відповідно до закону; 2) рішення третейського суду прийнято у спорі, не передбаченому третейською угодою, або цим рішенням вирішені питання, які виходять за межі третейської угоди. Якщо рішенням третейського суду вирішені питання, які виходять за межі третейської угоди, то скасовано може бути лише ту частину рішення, що стосується питань, які виходять за межі третейської угоди; 3) третейську угоду визнано недійсною компетентним судом; 4) склад третейського суду, яким прийнято рішення, не відповідав вимогам статей 16-19 цього Закону; 5) третейський суд вирішив питання про права і обов'язки осіб, які не брали участь у справі.

Зазначений перелік підстав для скасування рішення третейського суду є вичерпним і закон не передбачає його розширеного тлумачення.

З матеріалів справи вбачається, що рішенням Постійно діючого третейського суду при Асоціації українських банків від 07.11.2014 у справі № 1732/14 позов Публічного акціонерного банку «Укрсоцбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, задоволено в повному обсязі, стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Укрсоцбанк» заборгованість за договором кредиту № 10-29/7606 від 26.06.2008 у сумі 6243363, 26 грн., стягнуто з ОСОБА_1В на користь ПАТ «Укрсоцбанк» заборгованість за кредитним договором № 10-29/7605 від 26.06.2008 у розмірі 3923226, 85 грн., та третейський збір у сумі 25500, 00 грн. (а.с.6-10).

Доводи апеляційної скарги про те, що вказаним рішенням третейського суду вирішені питання, що виходять за межі третейської угоди, оскільки вказаним рішенням вирішені питання осіб, які не є стороною у справі, що передали спір на вирішення третейського суду, колегія суддів не приймає до уваги, оскільки як вбачається з матеріалів справи та з матеріалів третейської справи, сторонами третейського розгляду в даному випадку були лише ті сторони, які уклали кредитний договір, що містить третейське застереження, а саме: ПАТ «Укрсоцбанк» та ОСОБА_1, так як банк звернувся до третейського суду з позовом про стягнення кредитної заборгованості саме за кредитними договором. Крім того, предмет позову (стягнення заборгованості) не стосується прав та інтересів осіб, відмінних від Банку та позичальника.

Разом з тим, в матеріалах справи відсутні будь-які відомості про внесення сторонами змін до укладених договорів в частині третейської угоди, а також відсутні дані про визнання останньої недійсною у встановленому законом порядку.

Посилання апелянта щодо невірного застосування третейським судом строків позовної давності до правовідносин, які оскаржувалися, як на підставу скасування рішення третейського суду, колегія суддів до уваги не приймає, оскільки компетентні суди не переглядають рішення третейського суду по суті, а лише з підстав дотримання процедурних вимог передбачених Законом України «Про третейські суди» та положеннями ст. 389-5 ЦПК України.

Що ж стосується доводів апеляційної скарги про те, що ОСОБА_1 не ознайомлений з Регламеном третейського суду у зв'язку з чим порушено принцип добровільності третейської угоди, то вони не можуть бути прийняті до уваги суду в якості підстав для скасування рішення, оскільки визначення в договорі третейського застереження відповідає вимогам Закону України «Про третейські суди», який до того ж не визначає обов'язковою умовою ознайомлення з регламентом. Крім того, Регламент відповідного суду є відкритою інформацією, і особа не позбавлена можливості ознайомитися з ним самостійно.

Посилання на те, що судом першої інстанції порушено процесуальні строки розгляду заяви ОСОБА_1 про скасування рішення третейського суду, то колегія суддів їх не приймає до уваги, оскільки відповідно до ст. 389-5 ЦПК України вони не можуть бути підставами для скасування рішення третейського суду.

Таким чином, зазначені в апеляційній скарзі обставини не можуть бути підставами для скасування рішення третейського суду, виходячи з положень Закону України «Про захист прав споживачів» та ст. 389-5 ЦПК України.

Зважаючи на викладене, ухвала суду першої інстанції відповідає нормам процесуального права, вимогам закону, зібраним доказам, обставинам справи і підстав для її скасування з мотивів, викладених в апеляційній скарзі, не вбачається. .

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.ст. 303, 307, 312-315, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - відхилити.

Ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 25.02.2015 - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: