АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 червня 2015 року м. Чернівці

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Чернівецької області у складі:

головуючого Литвинюк І. М.

суддів: Владичана А.І.,Лисака І.Н.,

секретар: Шерівська Ю.А.

за участю: представника ОСОБА_1 ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за поданням старшого державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби Чернівецького міського управління юстиції ОСОБА_3 про тимчасове обмеження ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України до виконання зобовязань, за апеляційною скаргою ОСОБА_2, який діє за довіреністю та в інтересах ОСОБА_1, на ухвалу Шевченківського районного суду м. Чернівці від 08 грудня 2014 року, -

ВСТАНОВИЛА:

Старший державний виконавець Шевченківського ВДВС Чернівецького МУЮ ОСОБА_3 звернувся до суду з поданням про тимчасове обмеження боржника ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України до виконання нею зобовязань.

Свої вимоги обґрунтовував тим, що на примусовому виконанні Шевченківського ВДВС Чернівецького МУЮ перебуває виконавче провадження з виконання виконавчого листа № 2-3042 від 15 жовтня 2009 року, виданого Шевченківським районним судом м. Чернівці про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Ощадбанк» боргу на загальну суму 532 929,51 грн.. Однак боржник ухиляється від виконання покладених на неї судом зобовязань, в добровільному порядку рішення суду не виконує, на виклики державного виконавця не зявляється, а тому просив подання задовольнити.

_______________________________________________________________________________________________

№ 22-ц/794/704/15р. Головуючий у 1-й інстанції Данилюк М.І.

Категорія: 81 Доповідач Литвинюк І.М.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Чернівці від 08 грудня 2014 року подання задоволено.

Встановлено боржнику ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянці України, зареєстрованої за адресою: м. Чернівці, І пров. Горіхівський, 43, ІНН НОМЕР_1, тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України до виконання нею зобов'язань по виконавчому провадженню, що на виконанні у Шевченківському ВДВС Чернівецького МУЮ.

На дану ухвалу представник ОСОБА_1- ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу суду скасувати та відмовити в задоволенні подання.

Посилається на те, що по виконавчому листу № 2 -3042 від 15 жовтня 2009 року виконавче провадження закінчено згідно п. 4 ч.1 ст. 49 ЗУ «Про виконавче провадження», а виконавчий лист повернутий суду. Після закінчення виконавчого провадження у ОСОБА_1 не було зобов»язань перед стягувачем і вона не знала і не могла знати про наявність інших виконавчих проваджень. Суд першої інстанції в ухвалі не вказав, у чому саме полягає ухилення боржника від сплати заборгованості.

Колегія суддів, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Задовольняючи подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_1, суд першої інстанції виходив з того, що боржник ухиляється від добровільного виконання рішення суду, а прийнятими державним виконавцем примусовими заходами на даний час позитивного результату виконання рішення не досягнуто.

Проте погодитися з таким висновком не можна, оскільки суд першої інстанції зробив його з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Згідно ч.ч. 2, 3 ст. 2 Протоколу № 4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною. На здійснення цих прав не можуть бути встановлені жодні обмеження, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров'я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

Відповідно до ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Пунктом 5 статті 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» від 21 січня 1994 року, громадянинові України, який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон у випадках, в тому числі якщо він ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи), - до виконання зобов'язань.

Згідно п. 18 ч. 3 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» від 21 квітня 1999 року державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи за межі України - до виконання зобов'язань за рішенням.

Статтею 377-1 ЦПК України визначено, що питання про тимчасове обмеження боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця, погодженим з начальником відділу державної виконавчої служби.

Зі змісту наведених норм вбачається, що тимчасове обмеження у праві виїзду боржника за межі України можливе лише за умов ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього за рішенням суду.

У розумінні п. 18 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», ухиленням є навмисне чи інше свідоме невиконання боржником обов'язків за рішенням суду, у зв'язку з чим і здійснюється примусове виконання та є підставою про застосування до боржника тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України.

Відповідно до положення ч. 2 ст. 10 ЦПК України наявність умислу та обставин, які є предметом посилання суб'єкта подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України як на підставу його вимог, підлягають доведенню.

Колегія суддів вважає, що судом першої інстанції не з'ясовано усі обставини, необхідні для правильного вирішення справи, в поданні не зазначені та не надані суду першої інстанції докази на підтвердження факту ухилення ОСОБА_1 від виконання свого зобов'язання як боржника, оскільки виконавче провадження 09 серпня 2013 року було закінчено згідно п. 4 ч. 1 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження», а виконавчий лист повернуто для приєднання до матеріалів справи. А 02 лютого 2015 року Шевченківським районним судом м.Чернівці задоволено заяву ПАТ Державний Ощадбанк України про видачу дублікату виконавчого листа № 2030422, виданого 15 жовтня 2009 року Шевченківським райсудом м. Чернівці.

Отже, висновок суду першої інстанції про те, що ОСОБА_1 добровільно рішення суду не виконує, не приймає ніяких дій до погашення заборгованості за виконавчим документом, не є таким, що може бути підставою для застосування до неї обмеження. Факту ухилення ОСОБА_1 від виконання судового рішення, як того вимагають правила п. 5 ч. 1 ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» та п. 18 ч. 3 ст.11 Закону України «Про виконавче провадження», Шевченківським ВДВС Чернівецького МУЮ не доведено, а судом не встановлено.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, ухвала суду першої інстанції - скасуванню, а у задоволенні подання державного виконавця про тимчасове обмеження ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 312 ЦПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2, який діє за довіреністю та в інтересах ОСОБА_1, задовольнити.

Ухвалу Шевченківського районного суду м. Чернівці від 08 грудня 2014 року скасувати.

У задоволенні подання старшого державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби Чернівецького міського управління юстиції ОСОБА_3 про тимчасове обмеження ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України до виконання зобовязань, відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий: /підпис/

Судді: /підписи/

З оригіналм згідно: