Справа № 465/714/14 Головуючий у 1 інстанції: Мигаль Г.П.
Провадження № 22-ц/783/3608/15 Доповідач в 2-й інстанції: ОСОБА_1 О. Я.
Категорія справи: 59
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 червня 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Львівської області у складі:

головуючого судді Мельничук О.Я.,

суддів Копняк С.М. і ОСОБА_2,

при секретарі Куцик І.Б.,

з участю позивача ОСОБА_3, представника відповідача ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_4, представника приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу ОСОБА_5 на рішення Франківського районного суду міста Львова від 25 березня 2015 року по справі за позовом ОСОБА_6 до приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу ОСОБА_5, треті особи: ПАТ "Універсал Банк", ОСОБА_7 про визнання незаконними (неправомірними) дії приватного нотаріуса та визнання недійсним та скасування нотаріального акту,-

В С Т А Н О В И Л А:

Рішенням Франківського районного суду міста Львова від 25 березня 2015 року позов ОСОБА_6 задоволено частково.

Визнано дії приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу ОСОБА_5 по вчиненню виконавчого напису № 1135 від 24.07.2009 року зареєстрований в реєстрі №1135 про звернення стягнення на автомобіль, марки "TOYOTA PRADO", 2007 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1 незаконними (неправомірними).

В решті позовних вимог відмовлено.

Вирішено питання судових витрат.

Вищезгадане рішення в апеляційному порядку через свого представника ОСОБА_4 оскаржив відповідач приватний нотаріус Львівського міського нотаріального округу ОСОБА_5. Вважає рішення суду незаконними, оскільки таке не грунтується на законі, та є таким, що постановлене з порушенням вимог цивільного судочинства. Звертає увагу, що позивачем невірно визначено предмет спору. Вважає, що позивачем невірно обрано спосіб захисту свого порушеного права, що потягнуло за собою неправильне визначення кола осіб. Також звертає увагу, що суд першої інстанції не взяв до уваги заяву відповідача про застосування строків позовної давності. В апеляційній скарзі просить рішення Франківського районного суду міста Львова від 25 березня 2015 року скасувати та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні заявлених позовних вимог.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення сторін, перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_4, представника приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу ОСОБА_5 до задоволення не підлягає із наступних підстав.

Відповідно до ст.ст.10, 60 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно ч.1 ст.303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Матеріалами справи встановлено, між ПАТ "Універсал банк" та ОСОБА_6 укладено кредитний договір №11-1/896к-07 від 03.12.2007 року, посвідчений приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу ОСОБА_5 про надання у тимчасове платне користування грошових коштів - кредиту на суму 60 000 доларів США з терміном на 60 місяців, процентна ставка становить 12,50%, дата погашення кредиту - 02 грудня 2012 року.

Відповідно до п.4.2 договору кредиту позичальнику ОСОБА_6 банк відкриває позичковий рахунок №0001/USA та рахунок для нарахування та сплати процентів №0001/USA. Згідно п.9.2 цього договору у випадку невиконання зобов'язань, передбачених договором, позичальник сплачує штраф в розмірі 2% від суми кредиту за кожний випадок.

З метою забезпечення кредитного договору №11-1/896к-07 між ПАТ "Універсал банк" та ОСОБА_6 укладено договір застави транспортного засобу від 03.12.2007 року, зареєстрований в реєстрі за № 9619. Предметом застави виступає автомобіль, марки "Тойота Прадо", 2007 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1, що є власністю позивача на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу ВСС№704911, виданого Червоноградським ВРЕР ДАІ при ГУМВСУ у Львівській області 29.11.2007 року.

Згідно з листом ПАТ "Універсал банк" № 349 ЗМРУ від 24.06.2009 року на ім'я приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу ОСОБА_5, керуючись ст. 20 Закону України "Про заставу", просить вчинити виконавчий напис на договорі застави від 03.12.2007 року та звернути стягнення на заставлене майно для стягнення заборгованості на загальну суму 62160,40 доларів США, що на 03.06.2009 року згідно курсу НБУ становить 473133,88 грн.

Як вбачається із виконавчого напису № 1135 від 24.07.2009 року, вчиненого приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального ОСОБА_5 запропоновано ОСОБА_6 звернути стягнення на транспортний засіб, марки "Тойота Прадо", 2007 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_2. За рахунок коштів, отриманих від реалізації зазначеного майна задовольнити вимоги ПАТ "Універсал банк" згідно кредитного договору №11-1/896к-07 від 03.12.2007 року, укладеного між ПАТ "Універсал банк" та ОСОБА_6, станом на 03.06.2009 року, в розмірі 55644,46 долари США - заборгованість по кредиту, в тому числі 11923,80 доларів США - прострочена заборгованість по сумі кредиту, 43720,66 доларів США - заборгованість по сумі кредиту, 5665,56 доларів США - заборгованість по відсотках, 850,38 доларів США - пеня за несвоєчасне погашення. Загальна сума заборгованості, що підлягає до сплати становить - 62160,40 доларів США, що в гривневому еквіваленті становить 473133,88 гривень.

Шевченківським відділом державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №14311456 від 19.08.2009 року на підставі виконавчого напису №1135 від 24.07.2009 року, виданого приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу ОСОБА_5 Згідно вказаної постанови накладено арешт на транспортний засіб, марки "Тойота Прадо", 2007 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1, який належить на праві власності ОСОБА_6, в межах суми звернення стягнення: 475233,88 грн.

Як вбачається з акту огляду та тимчасового затримання транспортного засобу від 16.10.2009 року інспектором ДПС ВДАІ Сокальського району здійснено огляд та тимчасово затримано транспортний засіб, марки "Тойота Прадо" державний номерний знак НОМЕР_1 у зв'язку із накладенням арешту банку ПАТ "Універсал банк". В подальшому ОСОБА_6 начальником ВДАІ Сокальського РВ ГУМВСУ у Львівській області направлено повідомлення № 499 від 13.06.2012 року про вилучення вищевказаного транспортного засобу, технічного паспорту, ключів та номерних знаків, які передані представнику ВАТ "Універсал банк" ОСОБА_8.

Судом встановлено, що рішенням Франківського району м. Львова від 18.04.2014 року у справі за позовом ОСОБА_6 до ПАТ "Універсал банк", треті особи: приватний нотаріус Львівського міського нотаріального округу ОСОБА_5, Підрозділ примусового виконання рішень відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Львівській області, ОСОБА_7, про визнання таким, що не підлягає виконанню та скасування виконавчого напису приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу ОСОБА_5 від 24.07.2009 року про звернення стягнення на предмет застави (№2/465/1103/14), виконавчий напис №1135 вчинений приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу ОСОБА_5 визнано таким, що не підлягає до виконання та яке в подальшому згідно ухвали Апеляційного суду Львівської області від 04.08.2014 року залишено в силі та набрало законної сили.

Відповідно до заочного рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 23.12.2014 року у справі за позовом ОСОБА_6 до ПАТ "Універсал банк", треті особи: Шевченківський ВДВС ЛМУЮ, Управління ДВС ГУЮ у Львівській області, Управління ОСОБА_9 у Львівській області, приватний нотаріус Львівського міського нотаріального округу ОСОБА_5, ОСОБА_7, про повернення стягненого за виконавчим написом нотаріуса (№466/7207/14-ц), яким ПАТ "Універсал банк" зобов'язано повернути ОСОБА_6 автомобіль, марки "Тойота Прадо" 2007 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_2, який був вилучений при примусовому виконанні виконавчого напису приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу ОСОБА_5 при зверненні стягнення на автомобіль від 24.07.2009 року №1135. В подальшому ухвалою Шевченківського районного суду м. Львова від 05.03.2015 року /№466/7207/14-ц/ у задоволенні заяви ПАТ "Універсал банк" про перегляд заочного рішення відмовлено.

Задовольняючи позов частково, суд першої інстанції виходив з тих підстав, що дії приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу ОСОБА_5 є незаконними (неправомірними) щодо вчинення виконавчого напису, поскільки такі вчинені ним з порушенням вимог Закону України "Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень". Що ж до строків позовної давності, про застосування яких йдеться в заяві приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу ОСОБА_5, то суд таку до уваги не вз"яв, оскільки дана заява не була належно оформлена, а саме не підписана відповідачем.

З такими висновками колегія суддів погоджується в повній мірі з наступних підстав.

Здійснення виконавчого напису нотаріусом регулюється вимогам ст. ст. 87, 88 Закону України "Про нотаріат", ст. 20 Закону України "Про заставу", Постановою Кабінету Міністрів України "Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів" від 29.06.1999 року № 1172, а також Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України (затв. Наказом Мінюсту від 22.02.12 року за №296/5).

Згідно ст.87 Закону України "Про нотаріат", для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість.

Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» передбачено, що нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Наказом МЮУ від 29 липня 1999 року внесено зміни до п.167 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом МЮ України від 07 липня 1994 року, згідно яких виконавчий напис повинен містити перелік документів, на підставі яких нотаріусом вчинено даний акт.

Постановою Кабінету Міністрів України № 1172 від 29 червня 1999 року «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріуса», у п.1 визначено перелік документів, які повинні бути представлені нотаріусу для вчинення виконавчого напису.

Згідно ч.1 ст.590 ЦК України, звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом.

Частиною 6 ст. 20 Закону України "Про заставу" встановлено, що звернення стягнення на заставлене майно здійснюється за рішенням суду або третейського суду, на підставі виконавчого напису нотаріуса, якщо інше не передбачено законом або договором застави.

Правовий режим регулювання обтяжень рухомого майна, встановлених з метою забезпечення виконання зобов'язань, а також правовий режим виникнення, оприлюднення та реалізації інших прав юридичних і фізичних осіб стосовно рухомого майна визначається Законом України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», нормами якого, не передбачено звернення стягнення на заставлене майно шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису, а ст.24 даного Закону зазначає, що таке звернення може бути здійснене лише на підставі рішення суду.

Прикінцевими та перехідними положеннями даного Закону передбачено, що законодавчі та інші нормативно-правові акти, прийняті до набрання чинності цим Законом, застосовується в частині, що не суперечить цьому Закону.

Відповідно до ч.1 ст. 24 Закону України "Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень" звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження здійснюється на підставі рішення суду в порядку, встановленому законом, або в позасудовому порядку згідно із цим Законом.

Статтею 26 Закону України "Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень" визначено позасудові способи звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження, однак такі на підставі виконавчого напису нотаріуса даною статтею не передбачені.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції прийшов до вірного висновку, що при вирішенні даного спору суд зобов'язаний керуватись не Законом України "Про заставу", а нормами Закону України "Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень" , який є спеціальним законом, що в свою чергу є узгоджено із Правовою позицією Верховного Суду України, що викладені у Постанові Верховного Суду України № 6-70цс12 від 03 жовтня 2012 року.

Відповідно до Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України від 07.02.2014 року № 2 "Про судову практику розгляду справ про оскарження нотаріальних дій або відмову в їх вчиненні" в разі подання позову щодо оскарження нотаріальної дії з підстав недотримання приватним нотаріусом вимог чинного законодавства при їх вчиненні відповідачем є сам приватний нотаріус.

Що ж до твердження апелянта про те, що позивач просить визнати недійсним та скасувати нотаріальний акт, що не є нотаріальною дією, в зв"язку з чим неправильно визначає предмет спору, та впливає на правильне визначення об"єктивного складу спору, слід зазнати, що така вимога судом не задоволена, оскільки в задоволенні цієї частини позовних вимог судом першої інстанції відмовлено.

Також слід зазначити, що в цивільній справі про визнання незаконними (неправомірними) дії приватного нотаріуса, саме нотаріус дії якого просять визнати незаконними (неправомірними) є належним відповідачем.

Беручи до уваги, що заява про застосування строків позовної давності, яка стороною не є підписаною, не може вважатися такою, що подана саме від тої особи яка в ній зазначена. Від представника відповідача ОСОБА_4, який не був обмежений вправі подати належно оформлену заяву про застосування строків позовної давності з обгрунтуванням причин, не скористався своїм правом та такої повторно не подав, так само як і не скористався своїм правом приватний нотаріус ОСОБА_5 подати повторно належно оформлену заяву.

З урахуванням вищенаведеного, колегія суддів вважає, що розглядаючи спір районний суд повно і всебічно дослідив і оцінив обставини по справі, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_4, представника приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу ОСОБА_5 жодним чином правильності висновків суду першої інстанції не спростовують, а тому у задоволенні такої скарги апелянту слід відмовити, а рішення Франківського районного суду міста Львова від 25 березня 2015 року слід залишити без змін.

Керуючись ст.ст.303, 304, п.1 ч.1 ст.307, ч.1 ст.308, ст.313, п.1 ч.1 ст.314, ст. ст.315, 317, 319, 325 ЦПК України, колегія суддів -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_4, представника приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу ОСОБА_5 - відхилити.

Рішення Франківського районного суду міста Львова від 25 березня 2015 року - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набранням ухвалою законної сили.

Головуючий: О.Я. Мельничук

Судді: С.М. Копняк

ОСОБА_2