Ухвала

іменем україни

10 червня 2015 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Гончара В.П.,

суддів: Амеліна В.І., Дербенцевої Т.П.,

Карпенко С.О., Савченко В.О.,

розглянувши в судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_3 до об'єднання профспілок Львівщини, підприємства «Готельно-навчальний комплекс «Гетьман» об'єднання профспілок Львівщини про поновлення на роботі, за касаційною скаргою ОСОБА_3 на рішення апеляційного суду Львівської області від 13 січня 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У листопаді 2012 року ОСОБА_3 звернувся до суду з указаним позовом, посилаючись на те, що 24 жовтня 2012 року головою об'єднання профспілок Львівщини було видано розпорядження № 01/08-17 «Про звільнення з роботи», згідно з яким його було звільнено з посади директора підприємства «Готельно-навчальний комплекс «Гетьман» (далі - ГНК «Гетьман») об'єднання профспілок Львівщини з 24 жовтня 2012 року на підставі п. 8 ст. 36 КЗпП України за виявлені порушення вимог пп. «а», «б», «в» п. 23 контракту, укладеного між ним та відповідачем. Вважає, що умови контракту він не порушував, а фактичною причиною звільнення стали особисті відносини з головою об'єднання профспілок Львівщини. Крім того, у розпорядженні про звільнення не вказано, які саме обов'язки ним систематично не виконувались, яке одноразове грубе порушення було допущено, в результаті чого настали значні негативні наслідки, що полягали у невиконанні зобов'язань перед бюджетом та Пенсійним фондом та яку заборгованість із виплати заробітної плати він допустив. Також зазначав, що при його звільненні порушено вимоги ч. 3 ст. 40 КЗпП України, оскільки у день звільнення він перебував на стаціонарному лікуванні, що не допускає звільнення; також порушено п. 25 контракту, відповідно до умов якого про дострокове розірвання контракту сторони попереджають одна одну за два місяці, його ж не було попереджено взагалі. Вважаючи розпорядження про звільнення безпідставним, незаконним та таким, внаслідок якого було порушено його право на працю, просив поновити його на роботі.

Рішенням Пустомитівського районного суду Львівської області від 29 березня 2013 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Львівської області від 02 липня 2013 року, позовні вимоги ОСОБА_3 задоволено. Поновлено ОСОБА_3 на роботі на посаді директора підприємства «Готельно-навчальний комплекс «Гетьман» об'єднання профспілок Львівщини. Відповідно до п. 4 ст. 1 ст. 367 ЦПК України допущено негайне виконання судового рішення. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 жовтня 2013 року ухвалу апеляційного суду Львівської області від 02 липня 2013 року скасовано та справу направлено на новий розгляд до апеляційного суду.

Рішенням апеляційного суду Львівської області від 13 січня 2014 року рішення районного суду скасовано та ухвалено нове рішення, яким у задоволенні позову відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_3 просить скасувати рішення апеляційного суду та залишити в силі рішення суду першої інстанції, мотивуючи свою вимогу порушенням судами норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з таких підстав.

Відповідно до вимог ст. 324 ЦПК України <nau://ukr/1618-15|st324> підставами для касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Судами установлено, що відповідно до умов контракту, укладеного 29 березня 2011 року між об'єднанням профспілок Львівщини в особі голови Дацька Р.М. та ОСОБА_3, останній призначений на посаду директора підприємства ГНК «Гетьман» на термін з 01 квітня 2011 року по 01 квітня 2014 року.

Розпорядженням голови об'єднання профспілок Львівщини № 01/08-17 від 24 жовтня 2012 року «Про звільнення з роботи» ОСОБА_3 звільнено з посади директора ГНК «Гетьман» з 24 жовтня 2012 року на підставі п. 8 ст. 36 КЗпП України за виявлені порушення вимог пп. «а», «б», «в» п. 23 контракту від 29 березня 2011 року, пп. 4.3.1, 4.3.2, 4.4.6, 6.8, 8.6 статуту ГНК «Гетьман», невиконання п. 2 розпорядження голови об'єднання профспілок Львівщини № 01/06-26 від 17 вересня 2011 року та враховуючи незадовільні результати роботи підприємства. Також у розпорядженні про звільнення зазначено, що підставою звільнення є постанова виконавчого комітету об'єднання профспілок Львівщини № ВК-23-2 від 24 жовтня 2012 року.

Згідно з ч. 3 ст. 21 КЗпП України особливою формою трудового договору є контракт, в якому строк його дії, права, обов'язки і відповідальність сторін (в тому числі матеріальна), умови матеріального забезпечення і організації праці працівника, умови розірвання договору, в тому числі дострокового, можуть встановлюватися угодою сторін.

Відповідно до п. 8 ст. 36 КЗпП України підставою припинення трудового договору є підстави, передбачені контрактом.

Пунктом 23 вказаного контракту передбачено, що керівник може бути звільнений з посади, а цей контракт розірваний з ініціативи об'єднання профспілок Львівщини до закінчення терміну його дії а) у разі систематичного невиконання керівником без поважних причин обов'язків, покладених на нього цим контрактом; б) у разі одноразового грубого порушення керівником законодавства чи обов'язків, передбачених контрактом, в результаті чого для підприємства настали значні негативні наслідки (понесено збитки, виплачено штрафи, і т.п.); в) у разі невиконання підприємством зобов'язань перед бюджетом та Пенсійним фондом щодо сплати податків, зборів та обов'язкових платежів, а також невиконання підприємством зобов'язань щодо виплати заробітної плати працівникам чи недотримання графіка погашення заборгованості із заробітної плати.

Згідно з п. 6 розділу 2 контракту «Права та обов'язки сторін» з директором ГНК «Гетьман» від 29 березня 2011 року керівник зобов'язується укладати окремі цивільно-правові договори (угоди), визначені статутом підприємства, за попередньою згодою виконавчого комітету об'єднання профспілок Львівщини; забезпечити виконання вимог статуту та рішень виконавчого комітету об'єднання профспілок Львівщини.

Згідно з п. 1 цього контракту керівник зобов'язується безпосередньо і через адміністрацію підприємства забезпечувати високоприбуткову діяльність підприємства, ефективне використання і збереження закріпленого за підприємством профспілкового майна.

Відповідно до пунктів 4.3.1, 4.3 статуту ГНК «Гетьман» в редакції від 04 квітня 2009 року виконавчий комітет об'єднання профспілок Львівщини є найвищим органом управління підприємством.

Пунктом 4.8 статуту ГНК «Гетьман» встановлено, що керівник підприємства несе персональну відповідальність за результати роботи комплексу, своєчасне і неухильне виконання рішень виконавчого комітету та виконання умов укладеного з ним трудового контракту.

Постановами виконавчого комітету об'єднання профспілок Львівщини № ВК-9-1 від 28 лютого 2011 року та № ВК-19-10 від 18 червня 2012 року з відповідними додатками для підприємства ГНК «Гетьман» встановлено обов'язкові показники результатів фінансово-господарської діяльності у 2011 - 2012 роках та встановлено персональну відповідальність за їх додержання.

Натомість, письмовий звіт підприємства про фінансові результати за 2011 рік підтверджує, що ГНК «Гетьман» у 2011 році отримано 148 тис. грн збитків, лише за 9 місяців 2012 року - 408 100 грн збитків.

Про незадовільні результати фінансово-господарської діяльності ГНК «Гетьман» зазначено і в розпорядженні голови об'єднання профспілок Львівщини № 01/08-17 від 24 жовтня 2012 року про звільнення з роботи ОСОБА_3 згідно з п. 8 ст. 36 КЗпП України.

Також до дострокового розірвання контракту з позивачем мала місце двохмісячна заборгованість із виплати заробітної плати, а саме за серпень-вересень 2012 року.

Відповідно до ч.1 ст. 115 КЗпП України заробітна плата виплачується працівникам не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата.

Так, за серпень 2012 року заробітна плата працівникам ГНК «Гетьман» була виплачена 1 та 5 жовтня 2012 року, що підтверджується платіжними дорученнями №№ 393, 401 та за вересень 2012 року - 23 та 25 жовтня 2012 року, що підтверджується платіжним дорученням № 437 від 23 жовтня 2012 року та видатковим касовим ордером від 25 жовтня 2012 року.

Тобто, мала місце заборгованість із виплати заробітної плати понад один місяць, що є однією з підстав для дострокового розірвання трудового контракту з позивачем

Актом ревізії фінансово-господарської діяльності підприємства ГНК «Гетьман» об'єднання профспілок Львівщини від 03 травня 2012 року встановлено, що підприємством здано в оренду автостоянку (прибудинкову територію) площею 1 640 кв. м з орендною платою у розмірі 2 грн за 1 кв. м, у той час як відповідно до постанови виконавчого комітету об'єднання профспілок Львівщини від 06 березня 2007 року вартість оренди 1 кв. м прибудинкової території становить 10 грн.

Доводи касаційної скарги про незаконність звільнення позивача у період його тимчасової непрацездатності колегією суддів відхиляються з таких підстав.

Правила про недопустимість звільнення працівника у період тимчасової непрацездатності (ч. 4 ст. 40 КЗпП України <nau://ukr/322-08|st40>) та необхідність одержання згоди виборного органу первинної профспілкової організації (ст. 43 КЗпП України <nau://ukr/322-08|st43>) стосуються випадків, коли розірвання трудового договору відповідно до чинного законодавства провадиться з ініціативи власника або уповноваженого ним органу.

Поняття "розірвання трудового договору з ініціативи власника або уповноваженого ним органу" розкрито законодавцем у п. 4 ст. 36 КЗпП України <nau://ukr/322-08|st36>, до якого віднесено лише звільнення з підстав, передбачених ст. ст. 40 <nau://ukr/322-08|st40>, 41 КЗпП України <nau://ukr/322-08|st41>. Це виключає охоплення змістом терміну "розірвання трудового договору з ініціативи власника або уповноваженого ним органу" будь-якого іншого звільнення, підстава якого не зазначена в ст. ст. 40 <nau://ukr/322-08|st40>, 41 КЗпП України <nau://ukr/322-08|st41>, або яке законодавець спеціально не визначив як розірвання трудового договору з ініціативи власника або уповноваженого ним органу (висновки Верховного Суду України, викладені у постанові № 6-127цс12 від 23 січня 2013 року).

Таким чином, враховуючи те, що між сторонами виник спір щодо припинення трудового договору з працівником на підставі п. 8 ст. 36 КЗпП України <nau://ukr/322-08|st36>, а не у зв'язку зі звільненням працівника з ініціативи власника або уповноваженого ним органу, норми ч. 4 ст. 40 КЗпП України <nau://ukr/322-08|st40> та ст. 43 КЗпП України <nau://ukr/322-08|st43> на ці правовідносини не поширюються.

З огляду на зазначені вимоги закону, встановивши фактичні обставини справи, дослідивши надані сторонами докази в їх сукупності, правильно визначивши, які правовідносини випливають із встановлених обставин справи, апеляційний суд дійшов обґрунтованого висновку про те, що звільнення позивача відбулося відповідно до вимог чинного трудового законодавства, оскільки останній як керівник підприємства, з яким було укладено контракт, допустив порушення умов контракту, а тому був правомірно звільнений із займаної посади за ч. 8 ст. 36 КЗпП України з підстав, передбачених контрактом.

Статтею 337 ЦПК України <nau://ukr/1618-15|st337> визначено, що суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Наведені в скарзі доводи не відносяться до тих підстав, з якими процесуальне законодавство пов'язує можливість прийняття рішення щодо скасування або зміни оскаржуваних судових рішень.

Встановлено й це вбачається з матеріалів справи, що оскаржуване судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, доводи касаційної скарги про неправильне застосування судом матеріального права і порушення норм процесуального права безпідставні.

Керуючись ст. ст. 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення апеляційного суду Львівської області від 13 січня 2014 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий В.П. Гончар Головуючий
Судді:В.І. Амелін Т.П. Дербенцева С.О. Карпенко В.О. Савченко Судді: В.І. Амелін