КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОСОБА_1
_____________________________________________________________________________________________________________________
Справа № 520/17/15-ц
Провадження № 2/520/14/15
УХВАЛА

15.06.2015 року

Київський районний суд м. Одеси в складі:

головуючого судді Петренка В.С.

при секретарі Гарнаженко Н.С., Мельничуковській К.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі заяву позивача про забезпечення позову у цивільній справі за позовом

ОСОБА_2

до ОСОБА_3

про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернувся до Київського районного суду м. Одеси з позовною заявою до ОСОБА_3, в якій просить суд стягнути з відповідача грошові кошти у розмірі 26 000,00 доларів США, що в національній валюті по курсу НБУ на 01.10.2014року складає 336 835,67грн.

12.06.2015року від позивача до канцелярії суду надійшла заява про забезпечення позову шляхом накладення арешту на ? частину квартири АДРЕСА_1 і Петрова у місті ОСОБА_1, що належить ОСОБА_3

В обґрунтування наданої заяви позивач посилається на те, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду у випадку задоволення судом позовної заяви.

Відповідно до ч. 1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа, в день її надходження без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі.

Сторони в судове засідання не викликались.

Суд, проаналізувавши матеріали справи, вважає, що заява про забезпечення позову підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як вбачається із матеріалів справи, ОСОБА_2 заявив до відповідачки майнові вимоги, тобто просить стягнути з неї борг.

З матеріалів справи вбачається, відповідачці - ОСОБА_3, на підставі заочного рішення Київського районного суду м. Одеси від 19.10.2009року, належить ? частина квартири АДРЕСА_1 і Петрова у місті ОСОБА_1.

Вказане рішення суду було зареєстровано в електронному Реєстрі прав власності на нерухоме майно 06.04.2010року.

Відповідно до ч.ч.1-3 ст.151 ЦПК України, суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити, передбачені цим кодексом, заходи забезпечення позову. У заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено причини, у звязку з якими потрібно забезпечити позов, вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності, а також інші відомості, потрібні для забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Згідно п. 1 та п. 2 ч.1 та ч. 3 ст. 152 ЦПК України позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб, а також шляхом заборони вчиняти певні дії. Види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Одним із критеріїв обґрунтованості заяви є наявність причинного зв'язку між конкретним видом забезпечення позову, про який йдеться у відповідній заяві, та наслідком у формі потенційної загрози виконанню рішення суду.

Пленум Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» № 9 від 22 грудня 2006 року у п.4 розяснив, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; зясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має врахувати наскільки конкретний захід, який пропонується вжити, пов'язаний з предметом позову, наскільки він співрозмірний позовній вимозі, і яким чином цей захід фактично реалізує мету його вжиття.

З урахуванням вказаного вище розяснення Пленуму Верховного суду України, суд вважає, що тимчасове обмеження права розпоряджатися ? частиною квартири АДРЕСА_1 і Петрова у місті ОСОБА_1, без обмеження права володіння та користування нею, не зашкодить істотним чином правам та охоронюваним законом інтересів відповідачки - ОСОБА_3

Таким чином, з урахуванням ціни позову, суд вважає вимоги позивача про забезпечення позову шляхом накладення арешту на ? частину квартири АДРЕСА_1 і Петрова у місті ОСОБА_1, що належить ОСОБА_3, співмірними із заявленими позовними вимогами, вбачає імовірність ускладнення виконання судового рішення у випадку не задоволення судом заяви позивача про забезпечення позову.

Керуючись ст.ст. 151 - 153 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву позивача про вжиття заходів забезпечення позову задовольнити.

Накласти арешт на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1 і Петрова у місті ОСОБА_1, що належить на праві власності ОСОБА_3.

Копію ухвали невідкладно надіслати сторонам для відома, Реєстраційній службі Одеського міського управління юстиції для виконання.

Ухвала про забезпечення позову набирає чинності в момент її проголошення, підлягає негайному виконанню в порядку, встановленому законом для виконання судових рішень.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Одеської області шляхом подання до Київського районного суду м. Одеси апеляційної скарги протягом пяти днів з дня її отримання, однак оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Суддя Петренко В. С.