УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 травня 2015 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і

кримінальних справ у складі:

Леванчука А.О, Мазур Л.М., Писаної Т.О.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про визнання права власності та поділ майна, та зустрічним позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_4, третя особа - публічне акціонерне товариство «Державний експортно-імпортний банк України», про визнання права власності та поділ майна, врахування сум та поділ майнових зобов'язань,

за касаційною скаргою ОСОБА_5, подану представником ОСОБА_6, на рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 16 липня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Київської області від 18 лютого 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У жовтні 2013 року ОСОБА_4 звернулася до суду з указаним позовом, на обґрунтування якого посилалась на те, що рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 03 березня 2012 року розірвано укладений між нею та ОСОБА_5 шлюб, у зв'язку з чим просила суд поділити набуте подружжям під час шлюбу майно.

В грудні 2013 року ОСОБА_5 звернувся до суду з зустрічним позовом, на обґрунтування якого посилався на те, що заявлена за первісним позовом вимога про поділ спірного майна на орієнтовну загальну суму 1 740 000 грн не відповідає дійсності та орієнтовно в грошовому еквіваленті становить 870 000 грн.

Також зазначив, що під час шлюбу за кредитним договором від 19 січня 2007 року ним було отримано грошові кошти у сумі 280 000 доларів США на поточні потреби та в інтересах сім'ї, за яким він самостійно здійснив погашення заборгованості у розмірі 237 163 доларів США, що еквівалентно 1 895 643 грн 86 коп., а тому ОСОБА_4 повинна сплатити компенсацію в розмірі 947 821 грн 93 коп, а також 1/2 непогашеної частини кредиту в розмірі 10 115,69 доларів США.

Крім того, ОСОБА_5 просив поділити автомобілі Mitsubishi Outlander 3.0 AT державний номерний знак НОМЕР_1 та Hyundai Veracruz державний номерний знак НОМЕР_2, які були придбані під час перебування сторін у шлюбі.

Рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 16 липня 2014 року первісний позов ОСОБА_4 задоволено.

Визнано в порядку поділу спільного майна подружжя право власності за ОСОБА_4 на:

- Ѕ частини житлового будинку з надвірними спорудами та будівлями, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1;

- Ѕ частини земельної ділянки площею 0,25 га, яка розташована за адресою: с. Вишеньки, Бориспільський район, Київська область, з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, кадастровий номер: НОМЕР_3;

- Ѕ частини земельної ділянки площею 0,5379 га, яка розташована за адресою: с. Вишеньки, Бориспільський район, Київська область, з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер: НОМЕР_4;

- Ѕ частини земельної ділянки площею 0,0583 га, яка розташована за адресою: с. Гнідин, Бориспільський район, Київська область, з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, кадастровий номер: НОМЕР_5;

Визнано в порядку поділу спільного майна подружжя право власності за ОСОБА_5 на:

- Ѕ частини житлового будинку з надвірними спорудами та будівлями, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1;

- Ѕ частини земельної ділянки площею 0,25 га, яка розташована за адресою: с. Вишеньки, Бориспільський район, Київська область, з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, кадастровий номер: НОМЕР_3;

- Ѕ частини земельної ділянки площею 0, 5379 га, яка розташована за адресою: с. Вишеньки, Бориспільський район, Київська область, з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер: НОМЕР_4;

- Ѕ частини земельної ділянки площею 0,0583 га, яка розташована за адресою: с. Гнідин, Бориспільський район, Київська область, з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, кадастровий номер: НОМЕР_5;

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_5 відмовлено.

Ухвалою апеляційного суду Київської області від 18 лютого 2015 року апеляційну скаргу ОСОБА_5 відхилено, рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 16 липня 2014 року залишено без змін.

У касаційній скарзі ОСОБА_5, мотивуючи свої доводи порушенням судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення судів попередніх інстанцій і ухвалити нове рішення, яким задовольнити зустрічний позов.

Вивчивши матеріали цивільної справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з таких підстав.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Суди попередніх інстанцій, ухвалюючи рішення про задоволення первісних позовних вимог, правильно встановивши характер правовідносин сторін у справі та застосувавши норми матеріального права, які регулюють ці правовідносини, врахувавши роз'яснення, викладені у п. п. 21, 22, 23 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства, при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21 грудня 2007 року, дійшли обґрунтованого висновку, що спірне майно є спільною сумісною власністю сторін як подружжя та підлягає поділу в рівних частинах з визнанням по Ѕ частки права власності за кожним; при цьому відмовляючи у задоволенні зустрічних позовних вимог суди дійшли обґрунтованого висновку, що позивач за зустрічним позовом не довів тих обставин, на яких ґрунтувалися його позовні вимоги.

Доводи касаційної скарги відносно незаконності відчуження автомобілів є безпідставними та необґрунтованими, оскільки не підтверджуються матеріалами справи, і з такими позовними вимогами у цій справі ОСОБА_5 не звертався.

Інші докази та обставини, на які посилається заявник в касаційній скарзі, були предметом дослідження судами першої та апеляційної інстанцій та додаткового правового аналізу не потребують, оскільки при їх дослідженні та встановленні судами попередніх інстанцій були дотримані норми матеріального та процесуального права.

Доводи касаційної скарги не спростовують висновків судів попередніх інстанцій, обґрунтовано викладених в мотивувальній частині оскаржуваного рішення.

На підставі вищевикладеного та керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_5 відхилити.

Рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 16 липня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Київської області від 18 лютого 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів: А.О. Леванчук

Л.М. Мазур

Т.О.Писана