Справа № 392/584/15-ц
У Х В А Л А

02 липня 2015 року м. Мала Виска

Маловисківський районний суд Кіровоградської області в складі: головуючого судді Кратка Д.М., із участю секретаря судового засідання Стець Т.М., заявника ОСОБА_1, представника заявника ОСОБА_2, представника заінтересованої особи адвоката ОСОБА_3, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Мала Виска заяву ОСОБА_1, заінтересована особа ОСОБА_4, про встановлення факту батьківства,

в с т а н о в и в:

07 квітня 2015 року заявник звернулася до суду із заявою про встановлення факту батьківства, а саме просила: встановити факт батьківства ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, який помер 31 грудня 2011 року, відносно ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Відповідно до ст. 234 ЦПК України окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, у порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає в порядку окремого провадження, зокрема, справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

В обґрунтування своєї заяви заявник в судовому засіданні пояснила, що в червні 2003 року вона познайомилася з ОСОБА_5 та почали проживати разом однією сімєю, в тому числі і в квартирі заінтересованої особи, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, а з травня 2006 року в квартирі АДРЕСА_2, в якій вона на даний час зареєстрована, як за місцем свого проживання.

Також, заявник зазначає, що 30 жовтня 2007 року у них народився син ОСОБА_7 і відповідно до ст. 135 СК України, дитина була записана з її слів, прізвище у сина ОСОБА_6, а в графі «батько» за її вказівкою записаний ОСОБА_5, який зі слів заявника наданими в судовому засіданні 18 травня 2015 року, в цей час був присутній у виконавчому комітеті Смолінської селищної ради Маловисківського району Кіровоградської області. Зазначає, що за життя померлий ОСОБА_5 визнавав своєї батьківство щодо дитини, піклувався про неї та обіцяв своє батьківство щодо дитини оформити у встановленому законодавством порядку. Однією сімєю вони проживали до листопада 2010 року і планували офіційно зареєструвати свої відносини, шляхом укладання шлюбу, проте через зловживання алкоголем ОСОБА_5 вони посварилися і вона забравши дитину змінили місце проживання. 31 грудня 2011 року ОСОБА_5 помер.

Зазначає, що встановлення факту батьківства їй потрібно для оформлення пенсії на неповнолітнього ОСОБА_6, а також для прийняття та оформлення спадкових прав (спадщини) на майно, що залишилося після смерті ОСОБА_5, а саме у виді квартири № 55 в будинку № 28, що знаходиться в смт. Смоліне Маловисківського району Кіровоградської області.

Представник заявника ОСОБА_2 підтримав надані його довірителем пояснення.

Зацікавлена особа ОСОБА_4 надала до суду свої письмові пояснення, в яких серед іншого зазначає, що померлий ОСОБА_5 не визнавав за життя своє батьківство відносно ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2.

В судовому засіданні 18 травня 2015 року представник заінтересованої особи адвокат ОСОБА_3, заперечувала проти задоволення заяви, з тих підстав, що померлий ОСОБА_5 не визнавав за життя своє батьківство відносно ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2 і як би визнавав, то у встановленому законом порядку оформив би його.

В судовому засіданні 02 липня 2015 року заявником ОСОБА_1 та її представником ОСОБА_2 було повідомлено, що в даній справі про встановлення факту батьківства є спір про право.

Представник заінтересованої особи адвокат ОСОБА_3 в обгрунтування своїх заперечень проти задоволення вказаної заяви, у судовому засіданні 02 липня 2015 року серед іншого зазначала, що включення ОСОБА_6 до кола спадкоємців ОСОБА_5, який помер 31 грудня 2011 року свідчить про існування спору про право, оскільки на даний час її довіритель є єдиними спадкоємцем майна померлого, а у випадку задоволення заяви про встановлення факту батьківства спадкоємців майна померлого буде двоє.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 234 та п. 1 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Згідно з ч. 6 ст. 235 ЦПК України якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд залишає заяву без розгляду і розяснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.

Встановлено, та підтверджується поясненнями ОСОБА_1 що заява, яка була предметом розгляду про встановлення факту батьківства, була подана з метою отримання спадщини та соціальної допомоги, у зв"язку із втратою годувальника.

Судом встановлено, що заявнику встановлення факту батьківства, серед іншого необхідно для подальшого оформлення спадкових прав на спадкове майно, яке залишилося після смерті ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, який помер 31 грудня 2011 року, і у випадку задоволення вказаної заяви малолітній ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, буде спадкоємцем І черги спадкування за законом та в силу положень ч. 4 ст. 1268 ЦК Україниу таким, що прийняв спадщину, а проти цього заперечує заінтересована особа та її представник, що свідчить про існування спору про право, який повинен вирішуватися в порядку позовного провадження .

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 1 4, 10, 11, 209, 210, ч. 6 ст. 235, ст.ст. 292, 294 ЦПК України,

у х в а л и в:

Заяву ОСОБА_1, заінтересована особа ОСОБА_4, про встановлення факту батьківства залишити без розгляду.

Розяснити ОСОБА_1 право на звернення до суду на загальних підставах у порядку позовного провадження.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга на ухвала суду подається протягом п'яти днів з дня її проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення ухвали, можуть подати апеляційну скаргу протягом п"яти днів з дня отримання копії ухвали. Апеляційна скарга подається до Апеляційному суду Кіровоградської області через суд першої інстанції, який постановив оскаржувану ухвалу.

Суддя Д.М. Кратко