Справа № 161/2403/15-ц Провадження № 22-ц/773/1063/15 Головуючий у 1 інстанції: Пушкарчук В.П.
Категорія: 27 Доповідач: Подолюк В. А.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 липня 2015 року місто Луцьк

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Волинської області в складі:

головуючого - судді Подолюка В.А. ,

суддів - Шевчук Л.Я., Данилюк В.А.,

при секретарі - Вергуну Т.С.,

з участю : представника позивача - ОСОБА_1,

представника відповідача - Зленка Т.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» в особі Волинського відділення № 1 АТ «Дельта Банк» про стягнення коштів (повернення депозиту) , за апеляційною скаргою відповідача публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" на рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 28 травня 2015 року, -

В С Т А Н О В И Л А :

В лютому 2015 року ОСОБА_3 звернувся в суд з уточненими під час розгляду справи позовними вимогами до Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" про стягнення 663763 грн.13 коп. депозитного вкладу посилаючись на те, що 12 лютого 2014 року між ним та відповідачем був укладений договір строкового банківського вкладу (депозиту) № 004-02582-120214, строком до 11 серпня 2014 року, під процентну ставку 24% річних та внесено готівкою до банку 500 000,00 грн.

28 квітня 2014 року між ним та відповідачем був укладений інший договір строкового банківського вкладу (депозиту) № 3900, строком до 25 жовтня 2014 року, під процентну ставку 26% річних та внесено готівкою до банку 800 290,00 грн.

Станом на 01 лютого 2015 року із загальної суми 1 300 290,00 грн. (500 000,00 грн. + 800 290,00 грн.) не виплаченими залишилися кошти в розмірі 718 210.83 грн.

01 грудня 2014 року позивач письмово звертався у відділення банку із заявою про отримання суми вкладів та процентів по ньому, як це передбачено п. 1.11. зазначеного договору та отримав повідомлення про можливість отримати кошти при безпосередньому зверненні в будь-якому відділенні банку. Однак, при зверненні в банк в чергове отримав відмову з посиланням на відсутність коштів, яку вважає односторонню відмовою відповідача від належного виконання своїх зобов'язань за Договором, порушенням вимог ст. 55 Закону України «Про банки і банківську діяльність», ст.ст. 525, 526, 530, 629, 1068 ЦК України, тому просив з урахуванням частково виплачених банківською установою йому коштів станом на 31 березня 2015 року, стягнути з відповідача на його користь 663763 грн.13 коп. депозитного вкладу.

Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 28 травня 2015 року позов задоволено повністю.

Стягнуто з ПАТ " Дельта Банк " на користь ОСОБА_3 663 763 грн. 13 коп. суми неповернутого вкладу.

Вирішено питання про стягнення судового збору.

Не погоджуючись з постановленим рішення відповідач ПАТ «Дельта Банк» подало апеляційну скаргу в якій посилаючись на незаконність судового рішення із-за порушення норм матеріального та процесуального права зазначає, що висновки суду першої інстанції в частині задоволення позовних вимог не відповідають встановленим обставинам справи та судовій практиці, з вирішення аналогічних спорів. У зв'язку з цим просить скасувати оскаржуване ним судове рішення та ухвалити нове, яким у позові відмовити в повному обсязі.

Заслухавши пояснення представника відповідачав Зленка Т.О., який підтримав доводи апеляційної скарги в повному обсязі з підстав, наведених в ній, представника позивача ОСОБА_1, який вважає апеляційну скаргу безпідставною, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що скарга підлягає до задоволення частково виходячи з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. ст. 213, 214 ЦПК України рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Судом встановлено, що 12 лютого 2014 року між ОСОБА_3 та ПАТ «Дельта Банк» був укладений договір строкового банківського вкладу (депозиту) № 004-02582-120214, строком до 11 серпня 2014 року, під процентну ставку 24% річних та внесено готівкою до банку 500 000,00 грн. (а.с. 7).

28 квітня 2014 року між сторонами укладений договір строкового банківського вкладу (депозиту) № 3900, строком до 25 жовтня 2014 року, під процентну ставку 26% річних та внесено готівкою до банку 800 290,00 грн. (а.с. 6).

За умовами п.п.1.10,1.3 банківського вкладу, вклад виплачується по закінченню строку розміщення шляхом зарахування на поточний рахунок вкладника з використанням платіжної картки НОМЕР_1, відкритого в установі банку.

Згідно щомісячних виписок за операціями по картковому рахунку (за серпень, вересень, жовтень) № НОМЕР_1 усі кошти з вищезгаданих Договорів поступили на даний рахунок і частково були виплачені.

Станом на 31 березня 2015 року із загальної суми 1 300 290,00 грн. (500 000,00 грн. + 800 290,00 грн.) не виплаченими залишилися кошти в розмірі 663763 грн. 13 коп. (а.с. 9,68-70).

Також судом встановлено, що 01 грудня 2014 року позивач письмово звернувся у відділення банку із заявою про отримання суми вкладу та процентів по ньому, як це передбачено п. 1.11. зазначеного договору (а.с. 14). Проте листом за № 05-2634586 від 16 січня 2015 року було повідомлено про можливість отримати кошти при безпосередньому зверненні в будь-якому відділенні банку (а.с. 23). Однак, при зверненні в банк в чергове отримав відмову з посиланням на відсутність коштів.

Відповідно до частини першої статті 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов'язки відповідно до договору.

Згідно із частиною першою статті 1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором.

Відповідно до ст. 2 Закону України "Про банки і банківську діяльність" вклад (депозит) - це кошти в готівковій або у безготівковій формі, у валюті України або в іноземній валюті, які розміщені клієнтами на їх іменних рахунках у банку на договірних засадах на визначений строк зберігання або без зазначення такого строку і підлягають виплаті вкладнику відповідно до законодавства України та умов договору.

Згідно з ч. 1 ст. 1060 та ч. 1 ст. 1061 цього Кодексу договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад). Банк виплачує вкладникові проценти на суму вкладу в розмірі, встановленому договором банківського вкладу.

З матеріалів справи вбачається, що укладені між сторонами договори банківського вкладу були строковими, пунктами 1.3 договорів строк їх дії закінчився відповідно 11 серпня 2014 та 25 жовтня 2014 року, сторони не продовжували дію договору в часі.(а.с.6,7). Станом на 01 лютого 2015 року із загальної суми 1 300 290,00 грн. (500 000,00 грн. + 800 290,00 грн.) не виплаченими залишилися кошти в розмірі 718 210.83 грн., а від час розгляду справи згідно банківської виписки від 31 березня 2015 року сума боргу становить 663 763,13 грн., яка є безспірною сумою та визнаною банком(а.с.9,68-70).

Постановою правління Національного банку України від 02 березня 2015 року прийняте рішення "Про віднесення ПАТ " Дельта Банк" до категорії неплатоспроможних ". Виконавчою дирекцією Фонду прийнято рішення від 02 березня 2015року № 51, згідно з яким, з 03 березня 2015 року запроваджено тимчасову адміністрацію та призначено уповноважену особу Фонду на здійснення тимчасової адміністрації у АТ " Дельта Банк" .

Згідно рішення № 71 від 08 квітня 2015 року про внесення змін до рішення виконавчої дирекції Фонду від 02 березня 2015 року № 51 « Про запровадження тимчасової адміністрації в АТ «Дельта Банк» запроваджено тимчасову адміністрацію з 03 березня 2015 року по 02 вересня 2015 року включно.

Згідно з ч.5 ст. 36 Закону України " Про систему гарантування вкладів фізичних осіб " під час тимчасової адміністрації не здійснюються , зокрема , задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку .

Пунктом 1 ч. 6 ст. 36 цього закону установлено, що обмеження, встановлене 20 пунктом І частини п'ятої цієї статті, не поширюється на зобов'язання банку щодо виплати коштів за вкладами вкладників за договорами, строк яких закінчився, та за договорами банківського рахунку вкладників. Зазначені виплати здійснюються в межах суми відшкодування, що гарантується Фондом в національній валюті України .

Згідно з ч. 1 ст. 26 зазначеного Закону встановлено, що Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, нараховані на день прийняття рішення Національним банком України про віднесення банку до категорії неплатоспроможних та початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на дату прийняття того рішення, незалежно від кількості вкладів в одному банку.

Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цьогоКодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Виходячи з встановлених обставин справи та наведених вимог законодавства, колегія суддів вважає, що висновок суду першої інстанції про задоволення позову в частині повернення депозиту є правильним і ґрунтується на повно і всебічно з'ясованих обставинах справи, оскільки обмеження прав клієнта щодо розпорядження грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, відповідно до ст.41 Конституції України та ст.ст.1060,1074 ЦК України, не допускається

Частиною 1 п. 22 ст. 5 Закону України « Про судовий збір» встановлено, що від сплати судового збору звільняється уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб - у справах, пов»язаних із здійснення тимчасової адміністрації та ліквідації банку.

На час ухвалення оскаржуваного рішення інтереси Банку здійснюють від імені уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, тому відповідач ПАТ «Дельта Банк» звільнений від сплати судового збору, а колегія суддів у зв»язку з цим не можна погодитись з висновками суду, про стягнення з відповідача в користь держави 3654 грн. суми судового збору. Рішення відповідно до ч.2 ст.88, ч.1 п.4 ст.309 ЦПК України слід скасувати та ухвалити в цій частині нове рішення про відмову у стягненні з ПАТ «Дельта Банк» суми судового збору.

Інші доводи апеляційної скарги є довільним тлумаченням вимог норм матеріального законодавства та встановлених обставин справи які були предметом дослідження суду першої інстанції і яким суд дав правильну юридичну оцінку.

Керуючись ст. ст. 307, 309, 313, 314, 316, 319 ЦПК України, колегія суддів,-

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу відповідача Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» задовольнити частково.

Рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 28 травня 2015 року в даній справі в частині стягнення судового збору скасувати.

В решті рішення залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржене в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий:

Судді: