Справа № 308/7087/15-ц
У Х В А Л А

18.06.2015 р. м. Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Сарай А.І., ознайомившись з позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа без самостійних вимог Ужгородське РВ ГУ ДМС України в Закарпатській області про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовною заявою до ОСОБА_2, третя особа без самостійних вимог Ужгородське РВ ГУ ДМС України в Закарпатській області про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням.

Вказана заява не відповідає вимогам ч. 5 ст. 119 ЦПК України, так як до заяви не додано документ, що підтверджує сплату судового збору.

Як розяснено у п. 13 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ № 10 від 17.10.2014 р. «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», якщо в позовній заяві обєднано дві або більше самостійних вимог немайнового характеру, повязані між собою, судовий збір сплачується окремо з кожної із таких вимог (або загальною сумою).

Згідно прохальної частини позовної заяви позивачем одночасно заявляються три самостійні вимоги немайнового характеру. При цьому до заяви додано квитанцію про сплату судового збору в сумі 243.6 грн.

Таким чином, оскільки позивачем заявлено кілька немайнових вимог, то кожна з них має бути оплачена судовим збором за визначеною законом ставкою для вимог немайнового характеру. А тому позивачеві необхідно додати документ, що підтверджує сплату судового збору за решту вимог немайнового характеру в сумі 487.2 грн. (243.6 грн. + 243.6 грн. = 487.2 грн.).

Крім того, позовна заява не відповідає вимогам п. 5 ч. 2, ч. 4 ст. 119 ЦПК України, оскільки не містить виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги в частині зняття відповідачки з реєстрації місця проживання. Зміст позовних вимог є незрозумілим, так як позивач просить визнати відповідачку такою, що втратила право користування належним йому житловим приміщенням, та вселити її з приміщення. Заява не відповідає іншим вимогам, встановленим законом, зокрема додані до неї в якості додатків копії документів, тобто доказів, які б мали підтвердити обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, не посвідчені належним чином (копії витягів про державну реєстрацію прав на нерухоме майно).

Згідно розяснень, наданих у п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12.06.2009 р. «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» позовна заява подається до суду в письмовій формі і за змістом повинна відповідати вимогам ст. 119 ЦПК. У звязку з цим суди мають звертати особливу увагу, зокрема, на те, що у позовній заяві повинні не лише міститися позовні вимоги, а й бути викладені обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, і зазначені докази, що підтверджують кожну обставину.

Враховуючи наведене, вважаю, що до даної позовної заяви слід застосувати правила ст. 121 ч. 1 ЦПК України та залишити її без руху, надавши позивачеві строк для усунення вказаних недоліків.

Керуючись ст. 121 ч. 1 ЦПК України,

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа без самостійних вимог Ужгородське РВ ГУ ДМС України в Закарпатській області про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням залишити без руху.

Повідомити позивачеві про необхідність усунення недоліків заяви, зазначених у мотивувальній частині ухвали, протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

У випадку, якщо недоліки не будуть усунені в зазначений строк, позовна заява буде вважатися неподаною та повернута позивачеві.

Ухвала окремому оскарженню не підлягає.

Суддя Сарай А.І.