АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х ВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 травня 2015року м. Київ

Колегія суддів судової палати з цивільних справ Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого: Соколової В.В.,

суддів: Головачова Я.В., Пікуль А.А.,

при секретарі: Троц В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Оболонського районного суду м. Києва від 03.04.2015 у справі за заявою ОСОБА_1 про скасування судового наказу, -

В С Т А Н О В И Л А:

У грудні 2014 року заявник звернулася до суду з вищевказаною заявою. В обґрунтування заяви вказувала на те, що 22.09.2014 Оболонським районним судом м. Києва видано судовий наказ про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Управ-Дом» заборгованості по оплаті послуг з централізованого опалення, постачання холодної води та гарячої води і водовідведення у розмірі 2111, 64 грн.

Вважає, що вимоги стягувача про стягнення заборгованості за надання послуг щодо утримання будинку та прибудинкової території, центрального опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення можуть бути розглянуті лише в позовному провадженні, оскільки стягувачем не були додані до заяви документи, що вказують на правильність і безспірність розрахунків заборгованості з послуг утримання будинку та прибудинкової території, централізованого опалення, постачання холодної води і водовідведення, а тому вважає, що судовий наказ Оболонського районного суду м. Києва від 22.09.2014 підлягає скасуванню.

Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 03.04.2015 заяву ОСОБА_1 про скасування судового наказу - залишено без задоволення.

Справа № 756/9436/14
№ апеляційного провадження:22-ц/796/6737/2015
Головуючий у суді першої інстанції: Великохацька В.В.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Соколова В.В.
Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, ОСОБА_1 подано апеляційну скаргу посилаючись на її незаконність та необґрунтованість так як вважає, що при її постановленні судом першої інстанції не надано належну оцінку тому, що заявником належним чином не обґрунтовано свої вимоги щодо розміру заборгованості, до заяви про видачу судового наказу не додано жодних документів, які вказували на правильність і безспірність розрахунків, а також щодо застосування тарифів на відповідні послуги, не надано документів на підтвердження права вимоги заявника. Також, між заявником і боржником відсутній договір про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної і гарячої води і водовідведення. Оскільки, між сторонами вбачається спір про право, то висновок суду про відсутність підстав для скасування судового наказу є передчасним і не ґрунтується на вимогах процесуального закону. Вважаючи оскаржувану ухвалу суду безпідставною, апелянт просить її скасувати та постановити нову, якою скасувати судовий наказ Оболонського районного суду м. Києва від 22.09.2014.

В судовому засіданні представник ОСОБА_1 підтримав апеляційну скаргу з підстав викладених у ній та просив про задоволення її вимог.

Представник відповідача заперечувала проти доводів апеляційної скарги вважає ухвалу суду законною та обґрунтованою.

Заслухавши доповідь судді, пояснення сторін, перевіривши законність та обґрунтованість постановленої ухвали, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Як вбачається із матеріалів справи, 07.07.2014 ТОВ «УПРАВ-ДОМ» звернувся до суду із заявою про видачу судового наказу, яким просив стягнути з ОСОБА_1 заборгованість по оплаті послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення в сумі 2111,64 грн.

В обґрунтування поданої заяви, ТОВ «УПРАВ-ДОМ» вказує на те, що ОСОБА_1 з 2011 року отримує вказані послуги, однак не здійснює їх оплату.

09.07.2014 ухвалою Оболонського районного суду м. Києва відкрито наказне провадження у справі за заявою ТОВ «УПРАВ-ДОМ» до ОСОБА_1 та виданий судовий наказ, яким стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «УПРАВ-ДОМ» заборгованість по оплаті послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення в сумі 2111,64 грн., 3 % річних в сумі 78,99 грн., інфляційні витрати в сумі 179,67 грн., та судовий збір в розмірі 121,8 грн. /а.с.46,47/.

24.12.2014 ОСОБА_1 звернулась до суду з заявою про скасування вказаного судового наказу (хоча в заяві вказано дата наказу 22.09.2014, проте це є датою набрання чинності наказу від 09.07.2014, яка зазначена в копії наказу /а.с.55/). Заява була мотивована відсутністю доказів на підтвердження договірних відносин та наявністю спору щодо здійснених розрахунків. До заяви були долучені копії квитанцій про здійснення оплати комунальних послуг, а також була долучена копія ухвали Оболонського районного суду м. Києва від 13.01.2015, якою відмовлено ОСОБА_1 у скасуванні судового наказу. З мотивувальної частини ухвали вбачається, що 28.07.2014 Оболонським районним судом м. Києва був виданий судовий наказ про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «УПРАВ-ДОМ» заборгованості по оплаті за житлово-комунальні послуги за період з червня 2011 по червень 2014 року в розмірі 4389,4 грн., 3 % річних в розмірі 202,02 грн., інфляційні витрати в розмірі 414,88 грн., та судові витрати в розмірі 121,8 грн. /а.с.73/.

Відмовляючи у задоволенні заяви про скасування судового наказу, суд першої інстанції вказав на те, що судовим наказом від 28.07.2014 стягнуто лише заборгованість за договором про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій.

Проте, погодитись з таким висновком суду першої інстанції колегія суддів не вважає за можливе, оскільки вказаний висновок не ґрунтується на матеріалах справи. В ухвалі Оболонського районного суду м. Києва від 13.01.2015 не конкретизуються послуги за якими проведено стягнення наказом від 28.07.2014, разом з тим, має місце посилання на обов'язок ОСОБА_1 сплачувати кошти за комунальні послуги, обслуговування будинку та прибуткової території. Крім того, суд керувався «Правилами надання населенню послуг з водопостачання, теплопостачання та водовідведення» затверджені Постановою Кабінету Міністрів України № 1497 від 30.12.1997, які регулюють відносини по наданню зазначених послуг.

Частинами 1 та 2 ст. 95 ЦПК України визначено, що судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 96 цього Кодексу.

У Постанові Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження» № 14 від 23.12.2011, в пункті 9, роз'яснено, що наявність спору про право (пункт 2 частини третьої статті 100 ЦПК), яке є підставою для відмови у прийнятті заяви про видачу судового наказу, вирішується суддею у кожному конкретному випадку, виходячи із характеру та обґрунтованості заявленої матеріально-правової вимоги і документів, доданих до заяви. Наявність спору можна встановити відсутністю документів, що підтверджують наявність суб'єктивного права у заявника; документів, що підтверджують порушення суб'єктивного права або документів, що підтверджують виникнення права вимоги.

З наведеного вище вбачається, що на момент постановлення оскаржуваної ухвали були видані два судові накази від 09.07.2014 та від 28.07.2014 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «УПРАВ-ДОМ» заборгованості, що виникла за період 2011- 2014 рр., в першому - з оплати послуг за опалення та водопостачання, в другому - комунальних послуг, до яких також можуть входити послуги з опалення та водопостачання, однак вказані обставини не були перевірені судом, як і не вирішено питання про наявність спору про право. Також суд не звернув уваги на те, що боржник оспорює наявність договірних відносин з заявником та не перевірив вказані доводи.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги про те, що судом першої інстанції, при постановленні оскаржуваної ухвали, порушено норми процесуального права в частині неповного з'ясування обставин справи заслуговують на увагу та знайшли своє підтвердження матеріалами справи, тому підлягає скасуванню з передачею питання на новий розгляд до суду першої інстанції в порядку п.3 ст. 312 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 311-315, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1- задовольнити.

Ухвалу Оболонського районного суду м. Києва від 03.04.2015 - скасувати і передати питання на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий:

Судді: