Справа №: 615/498/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 червня 2015 р. м. Валки

Валківський районний суд Харківської області у складі:

головуючого судді Степаненко Г.І.,

при секретареві Антоненко М.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Валки цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадщину,

ВСТАНОВИВ:

20 березня 2015 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовною заявою про визнання права власності на спадщину за законом на земельну згідно втраченого державного акту до ОСОБА_2, в якому позивач зазначила, що ОСОБА_3 є її двоюрідною бабусею, і вона має право на спадщину, по-скільки других спадкоємців не має.

Встановлено, що ОСОБА_2 є її рідною матірю, що підтверджується свідоцтвом про народження І-ЖА № 449454, виданим 15.01.1990 р. бюро реєстрації актів громадянського стану при 109 військовій комендатурі ГСВГ м. Веймар ГДР, актовий запис № 51.

У двоюрідної бабусі був батько ОСОБА_4, що підтверджується свідоцтвом про її народження серія ЯТ № 419865, який помер 16.02.1972 року, що підтверджується свідоцтвом про його смерть І-ВЛ № 279349 виданим Заміським сільським бюро ЗАГС 18.02.1972 року.

У ОСОБА_4 був брат ОСОБА_5, що підтверджується їхніми свідоцтвами про народження серія ЯХ № 679499 від 31.08.1902 р. та витяг № 2 з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження від 01.10.2014 року.

04 вересня 1986 року помер ОСОБА_5, у нього був син ОСОБА_6, який помер 06.08.2012 року, що підтверджується свідоцтвом про його народження № 40 виданого Заміщанською сільською радою Валківського району 04.06.1931 року.

У ОСОБА_6 є донька ОСОБА_2, що підтверджується свідоцтвом про її народження серія ЧЕ № 381958, виданим 06.03.1958 р. Заміським сільським бюро ЗАГС Валківського району Харківської області, актовий запис № 7. Мати позивача 12 травня 1979 року уклала шлюб з ОСОБА_7, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серія І-ВЛ № 499014, виданим 12.05.1979 року «Жовтневим» Палацом одруження м.Харкова, актовий запис № 552, після чого їй було присвоєно прізвище «Гузенко».

ОСОБА_3 12.04.2014 р. померла, що підтверджується Свідоцтвом про смерть І-ВЛ № 442154, виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Харкову реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції 23.04.2014 р., актовий запис № 5925.

На день смерті ОСОБА_3 на підставі Державного акту ЯД № 064386 належало право приватної власності на землю, зареєстрованого в книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за № 01 15.01.2008 р. на імя ОСОБА_3.

На день подачі позову позивач не мав змоги оформити спадщину в нотаріальній конторі по тій причині, що оригінал державного акту є втраченим, що підтверджується публікацією в місцевій газеті «Сільські новини» № 79 (11779) від 07.10.2014 року та вважається недійсним. Дану публікацію позивач здійснила з метою подальших дій в напрямку виготовлення правовстановлюючого документу на земельну ділянку, яку вона фактично успадкувала після смерті своєї двоюрідної бабусі ОСОБА_3. Також про неможливість оформлення спадщини у нотаріуса їй було повідомлено листом приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_8 від 30.01.2015 року за № 33/01-16 .

Заповіту на випадок своєї смерті ОСОБА_3 не складала.

Позивач вважає, що право власності на зазначену земельну ділянку має бути визнано за нею тому, що спадкоємці попередніх черг відсутні, так як двоюрідна бабуся за життя не одружувалася та дітей не мала, а також була єдиною дитиною у своїх батьків, тобто позивач є єдиним спадкоємцем за законом шостої черги, який фактично прийняв спадщину.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_9, що діє за довіреністю, позов підтримав в повному обсязі, просив його задовольнити.

Відповідач подав до суду клопотання про розгляд справи за її відсутності, зазначивши, що не має жодних заперечень щодо позитивного вирішення питання в судовому порядку в разі наявності у позивача достатніх доказів по справі.

За таких обставин суд вважає можливим розгляд справи проводити за відсутності сторін, що не зявилися та дослідивши надані суду докази, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 є двоюрідною бабусею позивачки, що підтверджується наступними доказами, а саме те, що:

ОСОБА_2 є її рідною матірю, що підтверджується свідоцтвом про народження І-ЖА № 449454, виданим 15.01.1990 р. бюро реєстрації актів громадянського стану при 109 військовій комендатурі ГСВГ м. Веймар ГДР, актовий запис № 51.

У двоюрідної бабусі був батько ОСОБА_4, що підтверджується свідоцтвом про її народження серія ЯТ № 419865, який помер 16.02.1972 року, що підтверджується свідоцтвом про його смерть І-ВЛ № 279349 виданим Заміським сільським бюро ЗАГС 18.02.1972 року.

У ОСОБА_4 був брат ОСОБА_5, що підтверджується їхніми свідоцтвами про народження серія ЯХ № 679499 від 31.08.1902 р. та витяг № 2 з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження від 01.10.2014 року.

У ОСОБА_5 був син ОСОБА_6, що підтверджується свідоцтвом про його народження № 40 виданого Заміщанською сільською радою Валківського району 04.06.1931 року.

У ОСОБА_6 є донька ОСОБА_2, що підтверджується свідоцтвом про її народження серія ЧЕ № 381958, виданим 06.03.1958 р. Заміським сільським бюро ЗАГС Валківського району Харківської області, актовий запис № 7. Моя матір 12 травня 1979 року уклала шлюб з ОСОБА_7, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серія І-ВЛ № 499014, виданим 12.05.1979 року «Жовтневим» Палацом одруження м.Харкова, актовий запис № 552, після чого їй було присвоєно прізвище «Гузенко».

ОСОБА_3 12.04.2014 р. померла, що підтверджується Свідоцтвом про смерть І-ВЛ № 442154, виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Харкову реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції 23.04.2014 р., актовий запис № 5925.

На день смерті ОСОБА_3 на підставі Державного акту ЯД № 064386 належало право приватної власності на землю, зареєстрованого в книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за № 01 15.01.2008 р. на імя ОСОБА_3.

На день подачі позову позивач не мав змоги оформити спадщину в нотаріальній конторі по тій причині, що оригінал державного акту є втраченим, що підтверджується публікацією в місцевій газеті «Сільські новини» № 79 (11779) від 07.10.2014 року та вважається недійсним. Дану публікацію позивач здійснила з метою подальших дій в напрямку виготовлення правовстановлюючого документу на земельну ділянку, яку вона фактично успадкувала після смерті своєї двоюрідної бабусі ОСОБА_3. Також про неможливість оформлення спадщини у нотаріуса їй було повідомлено листом приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_8 від 30.01.2015 року за № 33/01-16 .

Заповіту на випадок своєї смерті ОСОБА_3 не складала.

Із пояснень сторін та наданих суду доказів вбачається, що позивач просить визнати за нею право власності на зазначену земельну ділянку тому, що спадкоємці попередніх черг відсутні, так як двоюрідна бабуся за життя не одружувалася та дітей не мала, а також була єдиною дитиною у своїх батьків, тобто позивач є єдиним спадкоємцем за законом шостої черги, який фактично прийняв спадщину.

Згідно ст.328 Цивільного кодексу України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно ст.1217 Цивільного кодексу України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно ст.1258 Цивільного кодексу України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття.

Згідно п.2 ст.1274 Цивільного кодексу України спадкоємець за законом має право відмовитися від прийняття спадщини на користь будь-кого із спадкоємців за законом незалежно від черги.

Згідно п. г) ч.1 ст.81 Земельного кодексу України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини.

У статті 16 Цивільного кодексу України зазначено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно п. 1 ч. 2 ст. 16 даного Кодексу визнання права є одним із способів захисту цивільних прав та інтересів.

За таких підстав відносно земельного права позивача створюється неможливість його реалізації через те, що попередній власник земельної ділянки втратив оригінал державного акту ЯД № 064386, чинним законодавством в даному випадку не визначено позасудовий порядок вирішення даного спірного питання.

Оскільки спадкоємець не має змоги оформити спадщину відповідно до вимог законодавства у звязку із відсутністю правовстановлюючих документів, питання визначення належності цього майна має вирішуватись у судовому порядку, оскільки рішення суду буде юридичним документом для оформлення права на це майно.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 212-215, 218 ЦПК України, ст. ст. 16, 328, 1217, 1258, 1274 ЦК України, 81 ЗК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності на спадщину за законом після смерті ОСОБА_3, яка померла 12 квітня 2012 року на земельну ділянку площею 4,9541 гектарів, яка розташована на території Заміської сільської ради для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, згідно втраченого Державного акту ЯД № 064386 на право приватної власності на землю, виданого Валківською районною державною адміністрацією 15.01.2008 р. на ім'я ОСОБА_3.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Харківської області через Валківський районний суд протягом 10 днів з дня його проголошення.

Суддя:ОСОБА_10