Справа № 742/6465/13-ц Провадження № 22-ц/795/873/2015 Категорія цивільнаГоловуючий у I інстанції Бездідько В.М. Доповідач - Шевченко В. М.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 червня 2015 року м.Чернігів

АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІГІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ у складі:

головуючого - суддіОСОБА_1,
суддів:ОСОБА_2, ОСОБА_3
при секретарі:ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові справу за апеляційною скаргою ОСОБА_5 на ухвалу Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 19 березня 2015 року за заявою ОСОБА_5 про розяснення рішення Прилуцького міськрайонного суду від 01 липня 2014 року по справі за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_7, ОСОБА_8 про виділ в натурі 7/12 частки надвірних будівель, визнання права власності на окремі приміщення та встановлення порядку користування земельною ділянкою, -

в с т а н о в и в:

Рішенням Прилуцького міськрайонного суду від 01 липня 2014 року позовні вимоги ОСОБА_6 було задоволено частково, в рахунок 7/12 частин будинку з надвірними будівлями, розташованого по вул. Соборній, 115 у м. Прилуки, виділено у власність ОСОБА_6 сарай Б-!, літню кухню Б1-1, сарай б-і, сарай б1-1, вбиральню У-1, огорожу №2 та ворота №3, а всього на загальну суму 26561 грн.

В рахунок 5/12 частин того ж будинку ОСОБА_7 виділено сарай В-1 з погребом під ним Пг-1, ворота №1, а всього на загальну суму 11643 грн.

Стягнуто з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_7 грошову компенсацію за переотриману частину майна в сумі 4275 грн. та встановлено порядок користування земельною ділянкою, розподілено судові витрати.

04 липня 2014 року ОСОБА_6 померла.

Спадкоємець позивача ОСОБА_5 в березні 2015 року звернулася до суду про роз»яснення рішення суду, посилаючись на те, що в мотивувальній частині рішення суд визначив, що у разі виділу співвласником в натурі частки із спільного майна для співвласника який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває права власності на виділене майно, і таке право підлягає державній реєстрації

Однак в резолютивній частині рішення суду про припинення права спільної часткової власності це не було зазначено. Тому ОСОБА_5 просила роз»яснити рішення суду та вказати чи припинено право спільної часткової власності ОСОБА_6 та ОСОБА_7 на житловий будинок з надвірними будівлями в м. Прилуки, вул. Соборна,115, та чи виділені ОСОБА_6 кімнати в житловому будинку з господарсько - побутовими спорудами підлягають державній реєстрації.

Ухвалою Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 19 березня 2015 року в заяві ОСОБА_5 про роз»яснення рішення Прилуцького міськрайонного суду від 01 липня 2014 року відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_5 ставить питання про скасування ухвали Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 19 березня 2015 року про роз"яснення рішення Прилуцького міськрайонного суду від 01 липня 2015 року та про постановлення нової ухвали про роз"яснення судового рішення,в якій вказати, чи припинено право спільної часткової власності ОСОБА_6 та ОСОБА_7 на житловий будинок з надвірними будівлями за адресою: м. Прилуки, вул. Соборна, 115, та чи є виділені ОСОБА_6 кімнати в житловому будинку та надвірні будівлі окремим обєктом нерухомого майна житловим будинком з господарсько -побутовими будівлями та спорудами, які підлягають державній реєстрації

пелянт посилається на те, що при постановленні даної ухвали суд неправильно застосував норми процесуального законодавства. Також апелянт зазначає, що суд в порушення вимог частини 1 статті 221 ЦПК України постановив незаконну ухвалу.

ОСОБА_5 стверджує, що в мотивувальній частині рішення суд зазначив, що у разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації. Але в резолютивній частині рішення суду про припинення права спільної часткової власності не було зазначено.

В поданих письмових запереченнях на апеляційну скаргу ОСОБА_7. просить апеляційну скаргу відхилити, зазначає, що фактично апелянт просить не роз"яснити рішення суду, а встановити спосіб його виконання, змінюючи при цьому зміст судового рішення. До того ж відповідач стверджує, що судове рішення від 01.07.2014 р. фактично виконане, і ОСОБА_5 отримала свідоцтво про право на спадщину за заповітом від 24.01.2015 р. після смерті ОСОБА_6 із зазначенням у свідоцтві тих надвірних будівель, належних до будинку №115 по віл. Соборній у м. Прилуки, що були виділені в рахунок 7/12 частин зазначеного будинку зазначеним судовим рішенням.

Сторони належним чином повідомлені про день, час та місце слухання справи, про що свідчить вручення поштового відправлення, до суду не з»явилися, що відповідно до положень ст. 305 ЦПК, не перешкоджає розглядові справи.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступного висновку, що підстави для роз'яснення рішення суду, визначені ст. 221 ЦПК України, відсутні.

Відповідно до ч.1 ст.221 ЦПК України якщо рішення суду є незрозумілим для осіб, які брали участь у справі, або для державного виконавця, суд за їхньою заявою постановляє ухвалу, в якій роз"яснює своє рішення, не змінюючи при цьому його змісту.

Відповідно до змісту наведеної норми процесуального закону, суть розяснення полягає у тому, що суд не повинен давати відповідь на нові та невирішені ним вимоги, а лише має розяснити положення постановленого ним рішення, не змінюючи при цьому його змісту.

Згідно положень п.7 постанови Пленуму Верховного суду України №11 від 29 грудня 1976 року „Про судове рішення" резолютивна частина рішення повинна мати вичерпні, чіткі, безумовні і такі, що випливають з встановлених фактичних обставин, висновки по суті розглянутих вимог. Зокрема, які конкретно дії і на чию користь відповідач повинен вчинити або яким іншим передбаченим законом способом підлягає захисту порушене право.

За правилами ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

З матеріалів справи встановлено, що рішенням Прилуцького міськрайонного суду від 01 липня 2014 року позовні вимоги ОСОБА_6. було задоволено частково та було проведено поділ в натурі майна - будинку з надвірними будівлями в натурі в м. Прилуки по вул. Соборній ,115 що є у спільній частковій власності. При цьому будинок поділився між усіма співвласниками у відповідності із належними їм частками як це передбачено ст.367 ЦК України.

В резолютивній частині рішення суд чітко і однозначно зазначив як він по суті розглянутих вимог вирішив спір, і дана обставина не припускає кілька варіантів тлумачення резолютивної частини рішення. В поданій заяві ОСОБА_5 не зазначено, як незрозумілість рішення резолютивної частини рішення впливає на його виконання. Фактично ОСОБА_5 в своїй заяві про роз»яснення зазначеного рішення намагається змінити по суті його зміст.

Отже, з наведеного вбачається, що за змістом ухвалене рішення суду є чітким та зрозумілим.

За таких обставин, апеляційний суд вважає, що за наведених обставин відсутні правові підстави для роз"яснення рішення суду, а тому ухвала суду першої інстанції якою відмовлено апелянту в роз»ясенні рішення, відповідає матеріалам справи і вимогам закону підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 312, 313, 314, 317, 319 ЦПК України, апеляційний суд,-

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 відхилити.

Ухвалу Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 19 березня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий:Судді: