Дата документу Справа №
Апеляційний суд Запорізької області
Єдиний унікальний № 219/1583/15 Головуючий у 1 інстанції: Полтавець Н.З.
№ провадження 22-ц778/3165/15 Суддя-доповідач: Стрелець Л.Г.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 червня 2015 р. м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Запорізькій області у складі:

головуючого Стрелець Л.Г.,

суддів Гончар М. С.,

Каракуші К.В.,

при секретарі: Хомяк К.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на ухвалу Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 20 березня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, Артемівської районної державної адміністрації, третя особа: виконком Артемівської міської ради, про скасування розпорядження, визначення місця проживання малолітніх дітей,-

ВСТАНОВИЛА:

У березні 2015 року ОСОБА_3 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_4, Артемівської районної державної адміністрації, третя особа: виконком Артемівської міської ради, про скасування розпорядження, визначення місця проживання малолітніх дітей.

Разом з позовом ОСОБА_3 подала до суду заяву про забезпечення позову.

Ухвалою Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 20 березня 2015 року відмовлено у задоволені заяви про забезпечення позову.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 зазначає, що ухвала суду постановлена з порушенням норм матеріального та процесуального права, тому просить скасувати ухвалу суду, заяву про забезпечення позову задовольнити.

В судове засідання особи, що беруть участь у справі (їх представники із документами, що підтверджували б їх повноваження) не з'явились, однак суд вважав за можливе проводити розгляд справи у відсутності осіб, що беруть участь у справі та у судове засідання не з'явились, враховуючи, що вказані особи (їх представники) належним чином повідомлялись про час та місце розгляду справи, клопотань про відкладення розгляду справи від них до суду не надійшло, причин неявки (неявки їх представників) суду не повідомлено та зважаючи на вимоги ст. 305 ЦПК України.

Враховуючи неявку всіх осіб, що беруть участь у справі та вимоги ч.2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, оцінивши доводи осіб, що беруть участь у справі в їх сукупності в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що в задоволенні апеляційної скарги слід відмовити.

Згідно ч.1 ст. 151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити, передбачені цим Кодексом, заходи забезпечення позову.

Відповідно до ч. 2 ст. 151 ЦПК України у заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено: причини, у зв'язку з якими потрібно забезпечити позов; вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 152 ЦПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб.

Відповідно до ч.3 ст. 152 ЦПК України види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до ч.5 ст. 153 ЦПК України про вжиття заходів забезпечення позову суд постановляє ухвалу, в якій зазначає вид забезпечення позову і підстави його обрання, порядок виконання. Копія ухвали надсилається заявнику та заінтересованим особам негайно після її постановлення.

Згідно змісту п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 року „Про практику застосування судами цівільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Як вбачається із тексту позовної заяви ОСОБА_3 у якій міститься клопотання про вжиття заходів забезпечення позову, а саме позивач просить в порядку забезпечення позову заборонити ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 вивозити за межі території м. Артемівська Донецької області неповнолітніх дітей ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3, без письмової згоди їх матері ОСОБА_7.

Із змісту оскаржуваної ухвали вбачається, що судом першої інстанції невжиття згаданих заходів забезпечення позову обґрунтовано тим, що заявником не виконано вимог ст. 151 ЦПК України, а саме в заяві про забезпечення позову не зазначено причин, у зв'язку з якими потрібно забезпечити позов, та які б свідчили про те, що існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду, необґрунтована необхідність застосування вказаного виду забезпечення позову.

На думку колегії суддів, згадані висновки суду першої інстанції зроблені у відповідності до вимог закону та підстав для скасування оскаржуваної ухвали немає.

Як вбачається із виділених матеріалів цивільної справи, що надійшли на розгляд до апеляційного суду, що були оглянуті колегією суддів, жодних обґрунтованих причин, у зв'язку з якими необхідно забезпечити позов, позивачем не наведено та доказів на їх підтвердження не представлено. Також у матеріалах справи немає жодних даних про те, що ОСОБА_4 дійсно має намір вивезти дітей за межі м. Артемівська.

Посилання апелянта в апеляційній скарзі на те, що суд в порушення вимог процесуального закону розглянув заяву про забезпечення позову у її відсутність, не повідомивши її про вчинення зазначеної процесуальної дії не заслуговуються на увагу, оскільки суперечать ч.1 ст. 153 ЦПК України відповідно до якої заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа, в день її надходження без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі.

Доводи апеляційної скарги про порушення судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права являються безпідставними.

Оскаржувана ухвала відповідає вимогам закону і матеріалам справи, підстав для її скасування судова колегія не вбачає.

Керуючись ст.ст. 307,312, п.1, 313,317 ЦПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Ухвалу Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 20 березня 2015 року в цій справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку відповідно до ст. 324 ЦПК України не підлягає

Головуючий:

Судді: