Справа № 493/1236/15-ц
Номер провадження 2/493/549/15
У Х В А Л А

22.06.2015 року м. Балта, Одеська область

Балтського районного суду Одеської області ОСОБА_1, розглянувши позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу, визначення місця проживання малолітньої дитини та стягнення аліментів на дитину,

В С Т А Н О В И Л А:

На адресу Балтського районного суду Одеської області надійшла позовна заява ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу, визначення місця проживання малолітньої дитини та стягнення аліментів на дитину.

Вказана позовна заява не відповідає вимогам ст. ст. 119-120 ЦПК України.

Зокрема, в порушення п. 5 і п. 6 ч. 2 ст. 119 ЦПК України, у позові не викладено обставин і не зазначено доказів того, у чому полягає однорідність позовних вимог про розірвання шлюбу, позовних вимог про стягнення аліментів та позовних вимог про визначення місця проживання дитини, які не взаємопов'язані між собою, регулюються різними нормами права і правильність вирішення позовних вимог про розірвання шлюбу не залежить від правильності позовних вимог про стягнення аліментів та позовних вимог про визначення місця проживання дитини і навпаки.

Спільний розгляд, різних не взаємопов'язаних між собою позовних вимог, може ускладнити вирішення справи.

Крім того, за змістом положень ст. 123 ЦПК України, вирішення питань про об'єднання і роз'єднання позовних вимог, це виключне право судді або суду, а не позивача.

У той же час, від правильності вирішення даного питання, залежить правильність вирішення питання щодо ставки судового збору при пред'явленні позовних вимог про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дитини.

Разом з тим, відповідно до положень ч. 4 і ч. 5 ст. 19 СК України, при розгляді судом спорів щодо місця проживання дитини, обов'язковою є участь органу опіки та піклування, який подає письмовий висновок щодо розв'язання спору.

Заявляючи позовні вимоги про визначення місця проживання дитини, позивач у порушення ч. 4 і ч. 5 ст. 19 СК України та п. 5 і п. 6 ч. 2 ст. 119 ЦПК України, взагалі не виклала в позові обставин і не зазначила доказів того, чому вона не залучає до участі в справі орган опіки та піклування, а також про наявність чи відсутність письмового висновку органу опіки та піклування щодо розв'язання спору.

Відповідно до ст. 119 ЦПК України в позовній заяві повинні бути викладені обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги та зазначені докази, що підтверджують кожну обставину або наявність підстав для звільнення від доказування.

Позивач, між іншим, звертається до суду з позовними вимогами про визначення місця проживання малолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, з відповідачем, проте позивач жодним чином не обґрунтовує дану вимогу.

Так, відповідно до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав чи інтересів.

Відповідно до ст. 160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла 10 років, визначається за згодою батьків.

Згідно ст. 161 СК України зазначене питання вирішується судом або органом опіки та піклування в разі якщо між сторонами існує спір.

П. 72 Порядку провадження органами опіки та піклування діяльності, пов'язаної із захистом прав дитини, затвердженого Постановою КМУ від 24.09.2008 року № 866 передбачено, що під час розв'язання спорів між батьками щодо визначення місця проживання дитини служба у справах дітей має захищати інтереси дитини з урахуванням рівних прав та обов'язків матері та батька щодо дитини. Під час вирішення питання щодо визначення місця проживання дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання батьківських обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, стан здоров'я дитини та інші обставини, що мають істотне значення. Після обстеження житлово-побутових умов, проведення бесіди з батьками та дитиною служба у справах дітей складає висновок про визначення місця проживання дитини і подає його органу опіки та піклування для прийняття відповідного рішення.

В той же час, позовна заява не містить відомостей про звернення позивача до служби у справах дітей з приводу визначення місця проживання дитини або вмотивованої відмови даних органів у розгляді її звернення. Крім того, позовна заява не містить відомостей щодо обстеження умов проживання дитини, що були проведені компетентними органами, висновку даного органу щодо доцільності визначення місця проживання дитини з позивачем.

Крім того, позивачем не зазначено - з ким з батьків та за якою адресою проживає дитина, отже необхідно уточнити зміст вимоги щодо визначення місця проживання дитини, зазначивши адресу цього місця.

Разом з цим, позивач в позові не зазначила які її права порушені, оспорюються або не визнаються відповідачем щодо визначення місця проживання їх малолітньої дитини, в чому спірність правовідносин, що виникли між сторонами щодо визначення місця проживання їх сина, якими доказами підтверджуються ці обставини і чому це питання не може бути вирішено сторонами у безспірному порядку.

Виходячи з наведеного, позивачу необхідно визначитися зі своїми позовними вимогами, навести обґрунтування цих позовних вимог, викласти їх в прохальній частині чітко і зрозуміло у відповідності з вимогами СК України.

З огляду на викладене позивач має визначитися з колом осіб, які мають бути залучені до участі у справі, зазначити їх найменування, місцезнаходження, індекс, номери засобів зв'язку та надати копію позовної заяви для вручення цій особі.

Зі змісту позовної заяви взагалі не вбачається,що між позивачем та відповідачем існує спір з приводу місця проживання дитини.

Оскільки позивач об'єднала в позовній заяві вимоги, що не мають спільного предмета та виникають з різних правовідносин і їх спільних розгляд є недоцільним, з огляду, зокрема, на різні строки, визначені законодавцем для вирішення вимог про стягнення аліментів, визначення місця проживання дитини та про розірвання шлюбу та порядок вирішення таких вимог, що передбачає надання строку подружжю для примирення і перешкоджатиме вирішенню вимог про стягнення аліментів, суттю яких є забезпечення першочергових потреб дитини, а так само - вирішенню вимог про визначення місця проживання дитини.

Відповідно до ч. 5 ст. 119 ЦПК України до позовної заяви додається документ, що підтверджує сплату судового збору або документи, що підтверджують звільнення від вказаних витрат.

Згідно ЗУ «Про судовий збір» ставка судового збору за подання до суду позовної заяви немайнового характеру становить 0,2 розміру мінімальної заробітної плати, що складає 243 грн. 60 коп.

Враховуючи, що позивач звертається до суду з позовними вимогами про розірвання шлюбу та про визначення місця проживання малолітньої дитини, нею має бути оплачений судовий збір в розмірі 487,20 грн. = (243,60 грн. + 243,60 грн.).

Крім того, судовий збір сплачений ОСОБА_3, який не являється позивачем по справі.

Вказані недоліки перешкоджають вирішенню питання про відкриття провадження у справі.

У відповідності із ст. 121 ЦПК України, позовна заява, подана із вказаними вище недоліками, залишається без руху з наданням позивачу строку для виправлення вказаних недоліків.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 119-121 ЦПК України, суддя

У Х В А Л И Л А:

Позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу, визначення місця проживання малолітньої дитини та стягнення аліментів на дитину - залишити без руху, надавши позивачу строк 5 днів з дня отримання позивачем ухвали для виправлення вищевказаних недоліків, інакше позовна заява вважатиметься неподаною і буде повернута позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

С У Д Д Я