РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 березня 2015 року

Київський районний суд м. Харкова

головуючий - суддя Золотарьова Л.І.

за участю секретаря - Бломберус С.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

ВСТАНОВИВ:

24.12.2014 року ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом, в якому просить розірвати шлюб зареєстрований 24 травня 1986 року між нею та відповідачем. Протягом сумісного життя у них виникали непорозуміння, різні погляди на сімейні проблеми, що призвело до втрати почуттів любові та поваги, спільно не проживають. Спроби примиритися не дали позитивних результатів, фактичні шлюбні відносини припинені в жовтні 2000 року, відновлення шлюбу вважає неможливим. Від сумісного проживання неповнолітніх дітей не мають. В органах РАГС відповідач оформлювати розірвання шлюбу не бажає.

Позивач у судове засідання не з'явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності. Фактичні шлюбні відносини припинені в жовтні 2000 року. Після розірвання шлюбу просить залишити прізвище «ОСОБА_1».

Відповідач не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, вимоги щодо розірвання шлюбу визнав, шлюбні відносини припинені в жовтні 2000 року.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як зазначено в Свідоцтві про шлюб, 24 травня 1986 року ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 зареєстрували шлюб у Дзержинському відділі реєстрації актів цивільного стану в м. Харкові, актовий запис №645.

Як вбачається з заяв сторін, подружжя неповнолітніх дітей не має.

Згідно до ст. 105 ч. 3 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду у відповідності до ст. 109 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 112 ч.ч. 1,2 СК України, суд з'ясовує фактичні взаємовідносини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність неповнолітньої дитини, інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, які мають істотне значення.

Сімейні відносини припинені в жовтні 2000 року року, примирення неможливе, сумісного господарства не ведуть.

Суд, оцінивши належність, достовірність, кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів в їх сукупності, вважає, що підстави, на які посилається позивач, наполягаючи на розірванні шлюбу, є обґрунтованими, збереження сім'ї не можливо, шлюб фактично розпався та існує формально, позов підлягає задоволенню.

Суд постановляє рішення в межах заявлених ними вимог і на підставі наданих сторонами доказів.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 61, 212-215, 218 ЦПК України, ст. 105 ч. 3, ст.ст. 110-112 Сімейного Кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Шлюб, зареєстрований 24 травня 1986 року у Дзержинському відділі реєстрації актів цивільного стану в м. Харкові, актовий запис №645, між ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 - розірвати.

Після розірвання шлюбу ОСОБА_1 залишити прізвище «ОСОБА_1».

Згідно ст.115 СК України рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та поставлення відмітки в актовому записі про шлюб.

Документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Харківської області через районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня проголошення рішення.

Головуючий -