АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 червня 2015 року Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого - Болтунової Л.М.

суддів - Козлова С.П., Тамакулової В.О.

при секретарі - Порубай М.Л.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську апеляційну скаргу ПАТ КБ «Приватбанк» на рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 06 червня 2014 року по цивільній справі за позовом ПАТ КБ «Приватбанк» до ПАТ «Акцент-Банк», ОСОБА_2 про звернення стягнення, за зустрічною позовною заявою ОСОБА_2 до ПАТ КБ «Приватбанк», третя особа: ПАТ «Акцент-Банк» про захист прав споживачів банківських послуг, визнання незаконними дій щодо збільшення процентної ставки за кредитним договором, зобов*язання здійснити перерахунок заборгованості за кредитним договором, -

в с т а н о в и л а :

У жовтні 2012 року ПАТ КБ «Приватбанк» звернулось до суду з позовом та просив звернути стягнення на предмет застави автомобіль Geely, модель: MR7151A, рік випуску 2007, тип ТЗ: легковий седан-В, реєстраційний номер НОМЕР_1, який належить на праві власності відповідачу.

Заочним рішенням від 26 листопада 2012 року позов задоволено частково. У подальшому ухвалою цього ж суду від 06 листопада 2013 року вказане рішення було скасовано.

У січні 2014 року ОСОБА_2 звернувся до суду із зустрічною позовною заявою, в якій просив визнати дії банка стосовно збільшення з 01.02.2009 року процентної ставки за кредитним договором від 15.12.2007 року, незаконними та зобов*язати банк відновити відсоткову ставку, здійснити перерахунок з 01.02.2009 року заборгованості за кредитним договором виходячи із процентної ставки, що встановлена в договорі.

Рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 06 червня 2014 року у задоволенні первісного позову відмовлено, зустрічні вимоги задоволені в повному обсязі.

В апеляційній скарзі ПАТ КБ «Приватбанк», посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить зазначене рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення їх позову та відмову в позові ОСОБА_2

Розглянувши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що 15 грудня 2007 року між сторонами було укладено кредитний договір № TEAWAW58630011, у відповідності з яким банк надав ОСОБА_2 автокредит у сумі 68 721,60 грн. строком до 18 грудня 2014 року на умовах сплати за користування 10,08% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом.

Як вбачається з матеріалів справи, ПАТ КБ «Приватбанк» було підвищено відсоткову ставку за користування кредитом до розміру 21,36 %.

Згідно рішення Козівського районного суду Тернопольської області від 26 грудня 2011 року у задоволенні позовних вимог ПАТ КБ «Приватбанк» до ОСОБА_2 про звернення стягнення за кредитним договором було відмовлено. Рішення набрало чинності 08 січня 2012 року.

Зазначеним рішенням було встановлено, що з розрахунку заборгованості за кредитним договором від 15.12.2007 року видно, що починаючи з 20 грудня 2009 року відсоткова ставка складає 21,36 % річних. Банком не було додано до позовної заяви матеріалів, які б обґрунтовували причину підвищення відсоткової ставки по кредитному договору. Також позивачем не надано докази щодо повідомлення відповідача про її зміну, що вказує на те, що банком з 01.02.2009 року розмір відсотків за користування кредитом відповідачу нараховувався за недійсною ставкою. ( а. с. 77 )

За частиною третьою ст.61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Задовольняючи вимоги ОСОБА_2, суд першої інстанції посилався на те, що підвищивши в односторонньому порядку процентну ставку за кредитним договором, банком не була дотримана визначена у договорі процедура її підвищення, банк діяв всупереч чинного законодавства та умов договору, належним чином не повідомив відповідача, а тому вбачаючи порушення прав останнього, прийшов до висновку про обґрунтованість зустрічних позовних вимог в повному обсязі. Стосовно відмови в задоволенні первісного позову ПАТ КБ «Приватбанк» щодо звернення стягнення на предмет застави, суд виходив з того, що даний позов є передчасним, оскільки лише при перерахунку відсотків визначиться наявність або відсутність заборгованості за кредитом, її розмір та право банку на пред*явлення такого позову. (а.с.153-155)

З таким висновком суду повністю погодитись не можна, оскільки він не в повній мірі відповідає вимогам закону.

Згідно до вимог ст.ст.536, 1054 і ч.1ст.1055 ЦК України, необхідною істотною умовою кредитного договору є розмір процентної ставки, щодо якої сторони повинні дійти згоди у письмовій формі.

Відповідно до вимог ст. 654 ЦК України зміна договору вчиняється у такій самій формі, що й договір, який змінюється, якщо інше не встановлено договором або законом чи не випливає із звичаїв ділового обороту.

Частина 4 ст.11 Закону України «Про захист прав споживачів» вказує, що про зміну відсоткової ставки за споживчим кредитом споживач повідомляється кредитодавцем письмово протягом семи календарних днів з дати її зміни. Без такого повідомлення будь-яка зміна відсоткової ставки є недійсною.

Стаття 643 ЦК України визначає момент укладення договору за пропозицією, в якій вказано строк для відповіді. Такий договір є укладеним, коли особа, яка зробила пропозицію, одержала відповідь про прийняття пропозиції протягом цього строку.

Згідно до п.2.3.1. кредитного договору банк має право в односторонньому порядку збільшувати розмір процентної ставки за користування кредитом при зміні кон*юнктури ринку грошових ресурсів в Україні, а саме: зміні курсу долара США до гривні більше ніж на 10% у порівнянні з курсом долара США до гривни, встановленого НБУ на момент укладання договору; зміні облікової ставки НБУ; зміні розміру відрахувань у страховий ( резервний) фонд або зміні середньозваженої ставки по кредитам банків України у відповідній валюті ( по ставці НБУ). При цьому банк повинен надсилати позичальникові письмове повідомлення про зміну процентної ставки протягом 7 календарних днів з дати вступу в чинність зміненої процентної ставки.

Відповідно до реєстру № 1043 avt від 08 січня 2009 року від імені КБ «ПриватБанк» на адресу відповідача було надіслано рекомендованого листа датованого 25.12.2008 року б/н, у якому йшлося про вимушене, внаслідок зміні підвищення облікової ставки НБУ та інше, збільшення банком з 01 лютого 2009 року розміру процентної ставки до 21,36% на рік, за укладеним між сторонами кредитним договором, а також розяснювалось, що у випадку незгоди з такими змінами кредитного договору позичальник вправі не пізніше 20.01.2009 року письмово повідомити про свою незгоду із зміненими умовами кредитування та погасити заборгованість за кредитним договором в повному обсязі. (а.с.165).

Безпосередньо відправленням цієї кореспонденції займалося ТОВ «ПРИН-Ц» на підставі угоди з ПриватБанком (а.с.166).

Таке повідомлення було своєчасно 08 січня 2009 року відправлено на адресу ОСОБА_2 рекомендованою кореспонденцією, але самого факту відправлення повідомлення позичальнику недостатньо.

У відправленому 08.01.2009 року листі банку обумовлювалося, що у разі незгоди зі змінами кредитного договору позичальник надає банку відповідне письмове повідомлення.

За таких обставин, виходячи зі звичаїв ділового обороту та вказаних вимог Цивільного Кодексу України та Закону України «Про захист прав споживачів», банку належало переконатися про вручення цього поштового відправлення ОСОБА_2 та впевнитись про наявність його згоди зі зміною умов договору.

Між тим, банк передоручив відправку кореспонденції іншій юридичній особі і не проконтролював та не забезпечив можливими засобами докази надходження листа до адресата.

Відповідач по справі заперечував проти отримання даного листа.

Отже, в порушення вимог ст.60 ЦПК України банк не довів письмового повідомлення ним позичальника про односторонню зміну умов договору.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що ПАТ КБ «ПриватБанк» протягом семи днів з часу підвищення процентної ставки не повідомив про це відповідача у встановленій письмовій формі та не пересвідчився у наявності його згоди з таким підвищенням. А відтак колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про необхідність визнання незаконними дій відповідача по односторонньому підвищенню відсотків за користування кредитними коштами з 10,8 % до 21,36 % на рік.

Разом з цим, колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції про необхідність зобовязання ПАТ КБ «ПриватБанк» відновити відсоткову ставку, яка існувала на момент укладання кредитного договору та здійснити, виходячи з неї, перерахунок із 01 лютого 2009 року, оскільки ця вимога є безпідставною.

Враховуючи наведене, судова колегія вважає, що судове рішення в частині зобов*язання ПАТ КБ «ПриватБанк» здійснити певні дії підлягає скасуванню, на підставі п.4 ст.309 ЦПК України, з ухвалення нового рішення про відмову у задоволенні цих вимог. В іншій частині судове рішення залишається без змін.

Керуючись ст.ст.303, 307 - 309 ЦПК України, колегія суддів, -

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ПАТ КБ «Приватбанк» задовольнити частково.

Рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 06 червня 2014 року в частині зобовязання ПАТ КБ «ПриватБанк» відновити відсоткову ставку, яка існувала на момент укладання кредитного договору, здійснити перерахунок із 01 лютого 2009 року, за кредитним договором № TEAWAW58630011 від 15 грудня 2007 року, виходячи із процентної ставки, що встановлена в укладеному між сторонами договорі, скасувати і в задоволенні цих позовних вимог ОСОБА_2 відмовити.

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення, але може бути оскаржено в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з цього часу.

Судді: