Справа № 203/109/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

06 квітня 2015 року Кіровський районний суд м. Дніпропетровська

у складі: головуючого судді - Маймур Ф.Ф.

при секретарі - Величко О.М.

за участю: представника позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпропетровську цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И В:

05.01.2015 року ПАТ КБ «Приватбанк» звернувся до Кіровського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості (а.с. 2-8)

Позивач у позовній заяві та представник позивача у судовому засіданні в обґрунтування позовних вимог, посилались на те, що між позивачем та ОСОБА_2 був укладений договір № б/н від 21.11.2007 року, за умовами якого, позивач надав, а відповідач отримав у кредит грошові кошти у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитним лімітом у розмір 24 % річних на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що співпадає строку дії картки. Свої зобовязання за кредитним договором відповідач належним чином не виконав, у звязку з чим у нього виникла заборгованість, яку відповідач добровільно не погашає, тому позивач просив суд стягнути з ОСОБА_2 у рахунок погашення заборгованості за договором № б/н від 21.11.2007 року 24 273, 03 та стягнути судові витрати (а.с. 2-8)

У судовому засіданні представник позивача заявлені позовні вимоги підтримав у повному обсязі та наполягав на їх задоволенні.

Відповідач у судове засідання не зявився, про час та день розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив, за таких обставин суд вважає можливим розглянути дану цивільну справу у заочному порядку відповідно до вимог Глави 8 Розділу ІІІ ЦПК України (а.с.66-68,70-74)

Дослідивши матеріали даної цивільної справи, суд приходить до наступного висновку з таких підстав.

Судом встановлено, що між позивачем та ОСОБА_2 був укладений кредитний договір № б/н від 21.11.2007 року, за умовами якого позивач зобовязався надати кредит у розмірі 3000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитним лімітом у розмір 24 % річних на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що співпадає строку дії картки, а відповідач зобовязався повернути отриманий кредит і сплатити відсотки у встановленому договором розмірі та строки, що підтверджується копією зазначеного договору у формі заяви та умовами та правилами надання банківських послуг (а.с.17-33).

Встановлено, що відповідач отримав від позивача грошові кошти у розмірі 3000 грн. шляхом зняття даної суми з картки № 8231 отриманої відповідачем 21.11.2007 року(а.с.21)

Також встановлено, що у відповідача ОСОБА_2 перед позивачем виникла заборгованість за кредитним договором № б/н від 21.11.2007 року, яка станом на 02.12.2014 року становила 27 053, 37 грн. (яка складається з заборгованості за кредитом 3 000 грн., заборгованості по відсоткам 14 725,87 грн., комісії 9 327,50 грн., штрафів 1632,05 грн. ці обставини підтверджуються розрахунком заборгованості та копією судового наказу(а.с.9-18)

Правовідносини, які виникли між сторонами урегульовані нормами Цивільного кодексу України та умовами укладених між сторонами договорів.

Згідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу.

Частиною 1 ст. 527 ЦК України передбачено, що боржник зобовязаний виконати свій обовязок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобовязання.

За змістом ст. 610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання).

Відповідно до ст.634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Частиною 1 ст. 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до норми ст.1050 ЦК України, в контексті положення ст.1054 ч.2 ЦК України, якщо кредитним договором встановлений обовязок позичальника повернути кредит частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини кредитор має право вимагати дострокового повернення частини кредиту, що залишилась зі сплатою процентів.

Відповідно до ст..1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ст.. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Умовами договору № б/н від 21.11.2007 року, передбачено відповідальність перед позивачем у вигляді сплати пені та штрафних санкцій у відповідних випадках порушення зобовязань, передбачених умовами даного договору.

Вирішуючи вимоги позивача до відповідача ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором № б/н від 21.11.2007 року, та приймаючи до уваги, що у судовому засіданні знайшов підтвердження факт невиконання ОСОБА_2 своїх зобовязань за кредитним договором щодо сплати кредиту та процентів за користування кредитом, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, та вважає за можливе стягнути з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» у рахунок повернення заборгованості за кредитним договором № б/н від 21.11.2007 року 24 273,03 грн., яка складається з заборгованості за кредитом 3 000 грн., заборгованості по відсоткам 14 725,87 грн. 4 412,39 грн. (присуджені за судовим наказом) = 10 313,48 грн., комісії 9 327,50 грн., штрафів 1632,05 грн.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат на підставі ст. 88 ЦПК України, суд вважає за необхідне судові витрати понесені позивачем (а.с.1) покласти на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 14, 509, 526, 527, 610, 1054 ЦК України, ст.ст. ст.ст. 10, 11, 60, 88, 212, 213, 215 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В :

Стягнути з ОСОБА_2 (ІПН: НОМЕР_1) на користь Публічного акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» у рахунок повернення заборгованості за кредитним договором № б/н від 21.11.2007 року - 22 640,98 грн., яка складається з заборгованості за кредитом 3 000 грн., заборгованості по відсоткам 14 725,87 грн., комісії 9 327,50 грн. та у рахунок повернення судових витрат 243,60 грн., а разом 22 884 грн. 58 коп.

Рішення суду набирає законної сили в порядку передбаченому ст. 223 ЦПК України.

Заочне рішення може бути переглянуте судом за письмовою заявою відповідача про перегляд заочного рішення, яка може бути подана відповідачем протягом 10 днів з дня отримання копії рішення.

Заочне рішення суду може бути оскаржено позивачем протягом 10 днів з дня проголошення рішення шляхом подання апеляційної скарги до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Кіровський районний суд м. Дніпропетровська.

Суддя Ф.Ф. Маймур