АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження:№ 22ц/790/3098/15 Головуючий 1 інст. Курганнікова О.А.
Справа № 641/6912/14-ц Доповідач Карімова Л.В.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 травня 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного

суду Харківської області в складі:

головуючого - Карімової Л.В.,

суддів колегії: ОСОБА_1,

ОСОБА_2,

за участю секретаря Маковецької О.П.

розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 в особі представника ОСОБА_4 на рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 27 жовтня 2014 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_3 про встановлення факту проживання однією сімєю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу, визнання майна спільною сумісною власністю, розірвання шлюбу та поділ майна,

ВСТАНОВИЛА:

У липні 2014 року ОСОБА_5 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 про встановлення факту проживання однією сімєю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу та поділ майна, який подалі уточнювала.

Вказувала, що з січня по липень 2008 року проживала однією сімєю з ОСОБА_3 без реєстрації шлюбу і за цей період часу ними за спільні кошти була придбана земельна ділянка, що розташована по вулиці Центральній,25 у селі Мовчани Харківського району Харківської області.

23 липня 2008 року між нею та відповідачем був зареєстрований шлюб, від якого 03 липня 2009 року народилася дочка ОСОБА_6.

Під час шлюбу ними придбана однокімнатна квартира АДРЕСА_1.

На теперішній час сімейні відносини між ними припинилися, вони не ведуть спільного господарства та не підтримують шлюбних стосунків, відповідач проживає окремо, збереження шлюбу неможливе.

Посилаючись на викладене й на те, що вони не можуть дійти згоди щодо поділу придбаного ними нерухомого майна, ОСОБА_5 встановити факт її проживання з ОСОБА_3 у період з січня 2008 року до липня 2008 року, визнати спільним сумісним майном придбану у вказаний період земельну ділянку та визнати за нею право власності на ? частину вказаної земельної ділянки, розірвати укладений між нею та ОСОБА_7 шлюб та здійснити поділ спільного майна подружжя, відступивши від рівності часток й визнати за нею право власності на 2/3 частини спірного нерухомого майна, оскільки з нею залишилася проживати неповнолітня дочка, яка перебуває на повному її матеріальному утриманні.

Рішенням Комінтернівського районного суду м. Харкова від 27 жовтня 2014 року позов задоволено.

Встановлено факт проживания ОСОБА_5 з ОСОБА_3 однією сімєю без реєстрації шлюбу з 01 лютого 2008 року до 23 липня 2008 pоку.

Визнано земельну ділянку, розташовану по вулиці Центральній, 25 у селі Мовчани Харківського району Харківської області спільною сумісною власністю ОСОБА_5 та ОСОБА_3

Визнано за ОСОБА_5 право власності на 2/3 частини, а за ОСОБА_3 право власності на 1/3 частину вказаної земельної ділянки.

Розірвано шлюб між ОСОБА_5 та ОСОБА_3, зареєстрований виконавчим комітетом Приколотнянської селищної ради Великобурлуцького району Харківської області за актовим записом № 07.

В порядку поділу спільного сумісного майна подружжя визнано за ОСОБА_5 право власності на 2/3 частини квартири АДРЕСА_1, а за ОСОБА_3 - право власності на 1/3 частину вказаної квартири.

Вирішено питання про судові витрати.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 в особі представника ОСОБА_4, посилаючись на невідповідність висновків суду першої інстанції обставинам справи, недоведеність тих обставин, які суд вважав встановленими, порушення норм матеріального та процесуального права, просить оскаржуване рішення змінити, відмовивши ОСОБА_5 у задоволенні позову в частині встановлення факту проживання з ним однією сімєю без реєстрації шлюбу з 01 лютого 2008 року до 23 липня 2008 pоку; визнання спільним сумісним майном вищезазначеної земельної ділянки та її поділ, та визнати цю земельну ділянку його приватною власністю. Просить також провести поділ спільного майна подружжя вищевказаної квартири, визнавши за кожним з подружжя по ? частині цієї квартири. В іншій частині рішення районного суду не оскаржував.

Рішенням Апеляційного суду Харківської області від 27 листопада 2014 року зазначене рішення районного суду в частині визнання спірної земельної ділянки спільним майном та в частині вирішення вимог про поділ спільного майна змінено, а саме: відмовлено в задоволенні вимог ОСОБА_5 про визнання земельної ділянки, розташованої по Центральній, 25 у селі Мовчани Харківського району Харківської області спільним сумісним майном та про її поділ.

Позовні вимоги ОСОБА_5 до ОСОБА_3 про поділ квартири АДРЕСА_1 задоволено частково: визнано за сторонами право власності на вказану квартиру по ? частині за кожним.

У pешті рішення суду залишено без змін.

Ухвалою колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 04 березня 2015 року рішення Апеляційного суду Харківської області від 27 листопада 2014 року скасовано і справу передано на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

При новому розгляді вищевказаної цивільної справи судова колегія відповідно до вимог ч. 4 ст. 338 ЦПК України враховує висновки і мотиви, з яких скасовано рішення судом касаційної інстанції, і які є обовязковими при новому розгляді справи.

В судовому засіданні апеляційної інстанції представник апелянта підтримала доводи апеляційної скарги та просила її задовольнити.

Вислухавши пояснення учасників процесу, що зявилися до суду апеляційної інстанції, перевіривши відповідно до вимог ст. 303 ЦПК України матеріали справи та доводи апеляційної скарги і заперечення, судова колегія вважає, що скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_5 у повному обсязі, суд першої інстанції виходив з доведеності факту проживання сторін однією сімєю без реєстрації шлюбу з 01 лютого 2008 року до 23 липня 2008 pоку, тому визнав спірну земельну ділянку спільним сумісним майном сторін, а проводячи поділ спірного нерухомого майна, яке суд визнав спільною сумісною власністю сторін, суд першої інстанції врахував наявність у позивача дочки сторін та її утримання тільки позивачкою.

Судова колегія вважає, що такі висновки суду першої інстанції в повному обсязі не ґрунтуються на матеріалах справи та вимогах закону.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним i обгрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши вci вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно з законом.

Обгрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно i всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог i заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам рішення суду першої інстанції в оскаржуваній частині в повній мipi не відповідає.

Згідно зч.1 ст. 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрованийу державному органі реєстрації актів цивільного стану.

Як установлено судом першої інстанції та підтверджується наданими сторонами доказами, ОСОБА_5 та ОСОБА_3 з лютого 2008 року проживали однією сім'єю без реєстрації шлюбу в квартирі позивача за адресою: АДРЕСА_2. 22 червня 2008 року вони подали до Приколотнянської селищної ради заяву про реєстрацію шлюбу.

27 червня 2008 року на ім'я відповідача ОСОБА_3 була придбана земельна ділянка площею 0, 1500 га, що розташована по вулиці Центральній, 25 у селі Мовчани Харківського району Харківської області.

23 липня 2008 року між ОСОБА_5 та ОСОБА_3 зареєстрований шлюб у встановленому законом порядку.

Згідно нотаріально посвідченому договору купівлі продажу від 20 червня 2011 року сторони придбали однокімнатну квартиру АДРЕСА_1.

Відповідно до вимог ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна piч, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Згідно зі ст. 74 СК України якщо жінка та чоловік проживають однією сім'єю, але не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними. На майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою або в будь якому іншому шлюбі, поширюються положення глави 8 цього Кодексу.

Згідно розяснень, що містяться в п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» при застосуванні ст. 74 СК України, що регулює поділ майна ociб, які проживають у фактичних шлюбних відносинах, судам необхідно враховувати, що правило зазначеної норми поширюється на випадки, коли чоловік та жінка не перебувають у будь-якому іншому шлюбі i між ними склалися усталені відносини, що притаманні подружжю.

Зазначені вимоги закону були застосовані судом першої інстанції при вирішенні цього спору, і на підставі наданих сторонами доказах, в тому числі пояснень свідків: ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, зроблений обґрунтований висновок про наявність між ОСОБА_5 та ОСОБА_3 з 01 лютого 2008 року сталих стосунків, притаманних подружжю, які подалі призвели до реєстрації шлюбу сторін 23 липня 2008 pоку. При цьому судом першої інстанції обґрунтовано зроблений висновок про те, що пояснення цих свідків обєктивно узгоджуються з іншими письмовими доказами, наданими сторонами, та надана критична правова оцінка поясненням свідків ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15 як доказам у справі.

Такі висновки суду першої інстанції зроблені з урахуванням вимог ст.ст. 10,11,58-60 ЦПК України, і доводи апеляційної скарги цих висновків не спростовують.

Доводи апеляційної скарги на те, що ОСОБА_5 пропущений строк позовної давності звернення до суду з вимогою про встановлення факту проживання чоловіка і жінки однією сімєю без реєстрації шлюбу, колегія суддів вважає безпідставними, оскільки апелянтом не враховані вимоги ч. 1 ст. 261 ЦК України щодо початку перебігу позовної давності від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права.

Як вбачається з матеріалів справи початок перебігу позовної давності за цими вимогами ОСОБА_5 почався тільки після того, як сторони перестали проживати однією сімєю.

У звязку з зазначеним судом першої інстанції на підставі наданих сторонами доказів встановлений факт проживания ОСОБА_5 з ОСОБА_3 однією сімєю без реєстрації шлюбу з 01 лютого 2008 року до 23 липня 2008 pоку та визнано земельну ділянку, розташовану по вулиці Центральній, 25 у селі Мовчани Харківського району Харківської області їх спільною сумісною власністю.

Факт придбання спірної квартири під час шлюбу на сумісні кошти не оспорювалося ОСОБА_3

У звязку з зазначеним судом першої інстанції правильно встановлений обсяг спільного нажитого сторонами майна, і рішення суду першої інстанції у вищезазначеній частині є правильним, а доводи апеляційної скарги необґрунтованими.

Однак при поділі цього майна судом першої інстанції безпідставно застосовані вимоги ч.ч. 2 та 3 ст. 70 СК України, оскільки матеріали справи не містять доказів щодо наявності обставин, що мають істотне значення для відступлення від засади рівності часток подружжя у спільному майні, а наявність на утриманні позивача ОСОБА_5 дочки сторін, не є такою обставиною.

У звязку з чим колегія суддів вважає за необхідне змінити рішення суду першої інстанції в цій частині, визнавши за ОСОБА_5 та ОСОБА_3 право власності на спірне нерухоме майно земельну ділянку та квартиру по ? частині за кожним відповідно до ч.1 ст. 70 СК України, задовольнивши апеляційну скаргу в цій частині частково.

Рішення суду в частині визначення судових витрат відповідає вимогам ст. 88 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 303,304,п.3 ч.1 ст. 307, ст.ст. 309, 313, 314,316, 317, 319, 324 ЦПК України

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу задовольнити частково.

Рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 27 жовтня 2014 року в оскаржуваній частині змінити.

Позов ОСОБА_5 до ОСОБА_3 про поділ земельної ділянки та квартири задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_5 та за ОСОБА_3 право власності за кожним на 1/2 частини:

· земельної ділянки площею 0,1500 га з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, яка розташована за адресою: Харківська область, Харківський район,

с. Мовчани, вулиця Центральна, 25;

· квартири АДРЕСА_3.

В іншій оскаржуваній частині рішення районного суду залишити без змін.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржено в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання цим рішенням законної сили.

Головуючий:

Судді: