11.06.2015 Єдиний унікальний номер 205/3815/15-ц
УХВАЛА

11 червня 2015 року м. ДніпропетровськСправа № 205/3815/15-ц
6/205/117/15

Ленінський районний суд м. Дніпропетровська у складі судді Нижного А.В., за участю секретаря судового засідання Піменової М.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» про поновлення строку для предявлення до виконання судового наказу, виданого Ленінським районним судом м. Дніпропетровська 21.07.2010р. у справі №2н-1136/10р.,

ВСТАНОВИВ:

ПАТ «Універсал Банк» звернулось до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська з заявою, у якій просить поновити пропущений строк для предявлення до виконання судового наказу №2н-1136/10 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

У заяві про поновлення пропущеного строку заявник також просив розглядати справу без участі його представника.

У судове засідання сторони, які брали участь у справі, не з'явилися, хоча про день, місце і час судового засідання повідомлялись у встановленому порядку, що відповідно до ч. 2 ст. 371 ЦПК України не є перешкодою для вирішення питання про поновлення пропущеного строку.

За змістом ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до ч. 2 ст. 24 Закону України «Про виконавче провадження» стягувач, який пропустив строк пред'явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення строку пред'явлення до суду, який видав виконавчий документ, або до суду за місцем виконання. Суд розглядає таку заяву в десятиденний строк, якщо інше не передбачено законом.

Згідно з ч. 1 ст. 371 ЦПК України стягувачам, які пропустили строк для пред'явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

Як вбачається з матеріалів справи, 21.07.2010р. Ленінським районним судом м. Дніпропетровська видано судовий наказ у справі №2н-1136/10р., яким стягнуто з ОСОБА_1 заборгованість за договором кредиту у розмірі 87782,54 грн., витрати по оплаті судового збору в розмірі 438,91 грн. і витрати на інформаційно-технічне забезпечення в розмірі 30 грн.

Вказаний судовий наказ набрав законної сили 01.04.2011р., а відтак строк предявлення його до виконання закінчувався через 3 роки.

У заяві про поновлення пропущеного строку предявлення судового наказу до виконання заявник посилається на те, судовий наказ від 21.07.2010р. був направлений ним для примусового виконання до відповідного органу Дежавної виконавчої служби України, проте лише 20.12.2014р. заявник отримав постанову державного виконавця Кіровського ВДВС Дніпропетровського міського управління юстиції від 27.11.2013р. про повернення виконавчого документу стягувачеві на підставі п. 5 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження».

Згідно з ч. 5 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених цією статтею, не позбавляє його права повторно пред'явити виконавчий документ до виконання протягом строків, встановлених статтею 22 цього Закону.

Водночас, відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Всупереч ч. 1 ст. 60 ЦПК України заявник не надав жодних доказів на підтвердження того, що він отримав постанову державного виконавця від 27.11.2013р. про повернення виконавчого документу лише 20.12.2014р., тоді як він посилається на вказані обставини як на єдину поважну причину пропуску строку предявлення судового наказу до виконання.

Крім того, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про виконавче провадження» строки пред'явлення виконавчого документа до виконання перериваються пред'явленням виконавчого документа до виконання.

Згідно з ч.ч. 2, 3 ст. 23 Закону України «Про виконавче провадження» після переривання строку пред'явлення виконавчого документа до виконання перебіг строку поновлюється. Час, що минув до переривання строку, до нового строку не зараховується. У разі повернення виконавчого документа стягувачу у зв'язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення строк пред'явлення виконавчого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення, а в разі повернення виконавчого документа у зв'язку із встановленою законом забороною щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, а також проведення інших виконавчих дій стосовно боржника, - з моменту закінчення дії відповідної заборони.

З огляду на те, що заявник не вказав, коли саме він предявив до виконання судовий наказ від 21.07.2010р. та не надав докази на підтвердження відповідних обставин, суд позбавлений можливості не тільки перевірити поважність причин пропуску строку звернення виконавчого документу до виконання, але і встановити сам факт пропуску такого строку з огляду на його переривання згідно з ст. 23 Закону України «Про виконавче провадження» внаслідок предявлення судового наказу до виконання.

Враховуючи, що відповідно до принципу диспозитивності цивільного судочинства, викладеного у ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, суд доходить висновку про відсутність підстав для задоволення заяви про поновлення строку предявлення до виконання виконавчого листа.

Керуючись ст. 24 Закону України «Про виконавче провадження», ст.ст. 11, 371 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Відмовити Публічному акціонерному товариству «Універсал Банк» у задоволенні заяви про поновлення строку для предявлення до виконання судового наказу, виданого Ленінським районним судом м. Дніпропетровська 21.07.2010р. у справі №2н-1136/10р.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Ленінський районний суд м. Дніпропетровська протягом 5 днів з дня отримання копії ухвали.

СуддяОСОБА_2