СОЛОМ`ЯНСЬКИЙ районний суд м. КИЄВА
РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 червня 2015 року Солом`янський районний суд м. Києва

в складі судді Кицюк В.С.,

за участю секретаря Грінченко Є.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Солом`янському районі м. Києва про визнання права на пенсію у зв`язку із втратою годувальника, -

В С Т А Н О В И В:

В березні 2015 року позивач звернулася в суд із заявою про встановлення факту знаходження її на утриманні чоловіка ОСОБА_2 з червня 2013 року по ІНФОРМАЦІЯ_2 року в порядку окремого провадження.

Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 26 березня 2015 року зазначену заяву залишено без розгляду у зв`язку із встановленням під час розгляду справи наявності спору про право на пенсію у зв`язку із втратою годувальника (а.с.25)

В квітні 2015 року позивач звернулася в суд вже із позовом до управління Пенсійного фонду України в Солом`янському районі м. Києва (далі - УПФУ в Солом`янському районі м. Києва), в якому просила суд встановити факт перебування на утриманні свого чоловіка ОСОБА_2 в період з червня 2013 року та до його смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 року, визнати за нею право на отримання пенсії у зв`язку із втратою годувальника та зобов`язати відповідача виплатити їй пенсію починаючи із дня звернення до останнього 16 січня 2015 року (а.с.3-5)

Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 17 квітня 2015 року відкрито провадження в частині вимог про визнання права на пенсію у зв`язку із втратою годувальника, в частині ж зобов`язання відповідача виплатити їй пенсію - відмовлено у відкритті провадження, оскільки ці вимоги підлягають розгляду за правилами адміністративного судочинства (а.с.26-27)

Під час розгляду справи позивач підтримала позовні вимоги, зазначила, що вона проживала разом із померлим чоловіком та двома синами за однією адресою АДРЕСА_1 до тих пір, поки в 2004 році сім`я не отримала в порядку черговості перебування на квартирному обліку учасників ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС 2 категорії ізольованої квартири АДРЕСА_2. Після чого, померлий чоловік зареєструвався там разом із одним із синів та на двох приватизували зазначену квартиру, а фактично проживати залишилися в квартирі по АДРЕСА_1. Факт проживання разом із чоловіком позивач підтверджує і довідками з лікарні, яка обслуговує саме будинок по АДРЕСА_1, і показами свідків, сусідів, які підтверджують, що подружжя весь час проживали разом. Сам факт реєстрації померлого чоловіка за іншою адресою, на думку позивача, є лише формальністю, яка не може стати на заваді в захисті її невизнаного права на отримання відповідного виду пенсії, оскільки саме чоловік проживав разом із нею та надавав їй матеріальну допомогу, тому що отримував значно більшу пенсію за розміром ніж вона.

В судове засідання 8 червня 2015 року позивач не з`явилася, подала заяву про розгляд справи за її відсутності, окремо наголосила, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі (а.с.48)

Відповідач свого представника в судове засідання не направив, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином відповідно до положень ст.74 ЦПК України. Проте, подав заперечення на позов, в яких зазначив, що позивач при зверненні до відповідача із відповідною заявою про призначення їй пенсії у зв`язку із втратою годувальника не надала будь-якого документа про той факт, що вона перебувала на утриманні померлого годувальника (а.с.32), окремо просив розглядати справи за відсутності свого представника (а.с.37)

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч.1 ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Кожна особа має право звернутися до суду в порядку, передбаченому ЦПК України, за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів (ч.1 ст.3 ЦПК України, ч.1 ст.16 ЦК України)

При цьому, способами захисту цивільних прав та інтересів може бути, зокрема, визнання права (п.1 ч.2 ст.16 ЦК України)

Відповідно до ст.46 Конституції України право на пенсійне забезпечення гарантується державою. Так, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх в тому числі в разі втрати годувальника, а також в старості та в інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до ч.1 ст.36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 9 липня 2003 року (далі - Закону №1058-IV) пенсія у зв'язку з втратою годувальника призначається непрацездатним членам сім'ї померлого годувальника, які були на його утриманні, за наявності в годувальника на день смерті страхового стажу, який був би необхідний йому для призначення пенсії по III групі інвалідності, а в разі смерті пенсіонера або осіб, зазначених в частині другій статті 32 цього Закону, - незалежно від тривалості страхового стажу.

При цьому, згідно ч.2 ст.36 Закону №1058-IV непрацездатними членами сім'ї вважається, зокрема, дружина, якщо вона досягли пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону.

Згідно ч.3 ст. 36 Закону №1058-IV до членів сім'ї, які вважаються такими, що були на утриманні померлого годувальника, відносяться особи, зазначені в частині другій цієї статті, якщо вони: були на повному утриманні померлого годувальника або одержували від померлого годувальника допомогу, що була для них постійним і основним джерелом засобів до існування.

Члени сім'ї померлого годувальника, для яких його допомога була постійним і основним джерелом засобів до існування, але які й самі одержували пенсію, мають право, за бажанням, перейти на пенсію у зв'язку з втратою годувальника.

Судовим розглядом встановлено і не заперечується сторонами, що ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, перебували у зареєстрованому шлюбі з 31 січня 1976 року, який розірвано не було (а.с.18-20)

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 помер (а.с.22)

Відповідно до ч.2 ст.3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Зокрема, сім'я створюється на підставі шлюбу (ч.4 ст.3 СК України)

Відповідно до ст.37 СК України шлюб є правозгідним, якщо він не визнаний судом недійсним.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 з 2004 року був зареєстрований за відмінною від реєстрації проживання дружини адресою, проте судом достовірно встановлено, що подружжя весь час проживали спільно за адресою АДРЕСА_1.

Так, в 2004 році сім`я ОСОБА_1 у складі 4 осіб (позивач, померлий чоловік та два сина) отримали квартиру АДРЕСА_2 як сім`я учасника-ліквідатора наслідків аварії на ЧАЕС, у зв`язку з чим всі вони були зняті з реєстрації АДРЕСА_1 (а.с.19 на звороті, 52, 53)

Зазначену квартиру на вул. Докучаївській в м. Києві вирішили приватизувати на двох - чоловіка та одного із синів, відтак позивач знову зареєструвалася в квартирі по АДРЕСА_1 (а.с.14, 54)

В свою чергу, ОСОБА_2 не був знятий з реєстраційного обліку АДРЕСА_2 до моменту своєї смерті (а.с.55)

Допитані в судовому засіданні свідки - сусіди подружжя ОСОБА_1 ОСОБА_3 та ОСОБА_4 кожна окремо стверджували, що знають цю сім`ю давно, оскільки обидві відповідно одна з 1991 року та друга з 1987 року вони також проживають в АДРЕСА_1 (а.с.38, 40). Свідки зазначали, що і ОСОБА_1, і померлий ОСОБА_2 за час свого подружнього життя весь час проживали разом саме за цією адресою.

Зазначені обставини підтверджують і довідки з районної поліклініки, зокрема, з довідки поліклініки №2 Солом`янського району м. Києва від 12 січня 2015 року вбачається, що ОСОБА_2 з 1986 року по ІНФОРМАЦІЯ_2 року знаходився під наглядом цієї поліклініки. В амбулаторній карточці останнього значиться адреса: АДРЕСА_1 (а.с.11)

Згідно виписки із медичної карти №1038 стаціонарного хворого ОСОБА_2 на 2010 рік також зазначена адреса АДРЕСА_1 (а.с.15)

Згідно ж відповіді КНП «Центру первинної медико-санітарної допомоги №2» Солом`янського району м. Києва від 21.05.2015 року за №310 також підтверджено, що померлий ОСОБА_2 перебував на обліку саме поліклініки №2 Солом`янського району м. Києва, яка територіально обслуговує хворих будинку №10/17 по АДРЕСА_1, а на диспансерному обліку КНП «Центру первинної медико-санітарної допомоги №2» Солом`янського району м. Києва, який обслуговує хворих будинку АДРЕСА_2 ніколи не перебував (а.с.50)

З матеріалів справи також вбачається, що позивач перебуває на обліку в УПФУ Солом`янського району м. Києва з 2013 року та отримує пенсію за віком в наближеному до мінімальному розмірі (а.с.23)

В свою чергу, померлий ОСОБА_2 був учасником ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС і отримував пенсію по інвалідності внаслідок Чорнобильської катастрофи в середньому в місяць в 2014 році в розмірі 4600,00 грн. (а.с.10)

Згідно Постанови правління ПФУ №13-1 від 07 липня 2014 року «Про внесення змін до Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» до заяви про призначення пенсії у зв`язку із втратою годувальника додається документ про перебування членів сім`ї на утриманні померлого годувальника.

За документ, що засвідчує факт перебування на утриманні померлого годувальника непрацездатних членів сім`ї приймаються довідки уповноважених органів з місця проживання (реєстрації), в тому числі органів місцевого самоврядування, про спільне проживання з годувальником на момент його смерті.

Саме на цьому акцентував увагу відповідач, відмовляючи позивачу в призначенні пенсії по втраті годувальника в своєму листі від 28 січня 2015 року під №1083/06 (а.с.17)

Суд, в свою чергу, не може переймати на себе не властиві йому повноваження пенсійних органів, чия ймовірна протиправна бездіяльність або можливі незаконні дії чи прийняті рішення можуть бути предметом розгляду суду адміністративної юрисдикції.

За вищевстановлених обставин справи, суд приходить до висновку про необхідність захисту невизнаного права позивача шляхом встановлення факту перебування її на утриманні померлого годувальника - свого чоловіка ОСОБА_2 з 2013 року, одержання від останнього допомоги, яка була постійним і основним джерелом засобів до існування, та факту спільного проживання з ним на момент його смерті.

Саме в такому обсязі суд вважає невизнане право позивача може бути захищено в суді в порядку цивільного судочинства.

На підставі викладеного та керуючись ст.46 Конституції України, ст.36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» №1058-IV від 9 липня 2003 року, Постановою правління ПФУ №13-1 від 07 липня 2014 року «Про внесення змін до Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» ст. ст. 15, 16 ЦК України, ст. ст. 3, 57-60, 212-215, ст.218, ст.223, ст.ст.292, 294 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Солом`янському районі м. Києва про визнання права на пенсію у зв`язку із втратою годувальника, - задовольнити частково.

Встановити факт перебування ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, на утриманні померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 року годувальника - свого чоловіка ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, з 2013 року.

Встановити факт одержання ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, від померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 року годувальника - свого чоловіка ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, з 2013 по день смерті останнього допомоги, яка була постійним і основним джерелом засобів до існування.

Встановити факт спільного проживання ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, з померлим ІНФОРМАЦІЯ_2 року годувальником - своїм чоловіком ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, на момент його смерті.

В іншій частині вимог - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду м. Києва через Солом`янський районний суд м. Києва шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з моменту отримання його копії.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя - В.С. Кицюк