Справа №481/381/15-ц 21.07.2015 21.07.2015 21.07.2015
Провадження №22-ц/784/1802/15
Головуючий першої інстанції: Уманська О.В.
Суддя-доповідач апеляційного суду: ОСОБА_1
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 липня 2015 року м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Миколаївської області в складі

головуючого Коломієць В.В..,

суддів Довжук Т.С., Шолох З.Л.,

при секретарі Романенко Ю.О.,

за участю: відповідача ОСОБА_2, його представника ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Новобузького районного суду Миколаївської області від 04 червня 2015 року, постановлену за заявою ОСОБА_4 про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів та за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про відшкодування майнової та моральної шкоди ,

ВСТАНОВИЛА:

В квітні 2015 року ОСОБА_4 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2В про стягнення грошових коштів.

Позивачка зазначала, що в 2013 році вона з відповідачем усно домовились про те, що останній продасть їй будинок, розташований за адресою: вул. Урицького, 94 в м. Новий Буг Миколаївської області за 120000грн., які вона зобовязалась сплатити до 2015 року, в звязку з чим відповідач дозволив їй вселитися до будинку та проживати в ньому до повного розрахунку та оформлення права власності. В якості авансу вона сплатила йому 04 жовтня 2013 р. та 17 січня 2014 р. кошти в загальному розмірі 35000грн.

Як вказала позивачка, 29 грудня 2014 року вона звернулася до відповідача з бажанням надати останньому 60000 грн. в рахунок сплати суми за купівлю-продаж будинку, але відповідач гроші не взяв та зазначив, що будинок він продає вже за більшу суму, ніж вони раніше домовились. Повернути раніше отриманий аванс ОСОБА_2 відмовився.

Посилаючись на викладене ОСОБА_4 просила стягнути з ОСОБА_2 грошові кошти в сумі 35000 грн., що були передані в якості авансу.

У травні 2015 року ОСОБА_2 предявив зустрічний позов до ОСОБА_4 про відшкодування майнової та моральної шкоди, який ухвалою суду було прийнято та об'єднано в одне провадження з первісним позовом.

ОСОБА_2 зазначав, що він є власником житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами по вул. Урицького, 94 в м. Новий Буг Миколаївської області. У вересні 2013 року до нього звернулася ОСОБА_4 з проханням продати вищевказаний житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, проте, вона не змогла внести обумовлену ними ціну продажу будинку в 15000 доларів США, а тому договір купівлі-продажу укладено не було. Між тим, в усній формі між сторонами було укладено договір найму житла, за яким він зобовязався передати ОСОБА_4 зазначений житловий будинок для проживання на трирічний строк за плату в розмірі 2000 грн. щомісячно, а остання зобовязувалась використовувати житло для проживання у ньому особисто та членів сімї, забезпечувати збереження житла та підтримання його в належному стані, своєчасно вносити плату за житло та комунальні послуги без права проведення перевлаштування та реконструкції житла без згоди наймодавця. Як вказав ОСОБА_2, ОСОБА_4 вселилась в будинок та проживала в ньому зі своєю сімєю на протязі 18 місяців, але плати за житло та комунальні послуги не вносила, до того ж самочинно провела переобладнання будинку та двору, зникло його деяке майно.

Посилаючись на викладене, ОСОБА_2 просив стягнути з ОСОБА_4 на свою користь 36000 грн. заборгованості з плати за найм житла, 1743грн. 73коп. заборгованості за комунальні послуги, 29721 грн. майнової шкоди і 3000 грн. моральної шкоди.

02 червня 2015 року ОСОБА_4 подала до суду заяву про забезпечення її позову шляхом накладення арешту на житловий будинок по вул. Урицького, 94 в м. Новий Буг Миколаївської області, який належить ОСОБА_2, та заборонити йому його відчужувати

Ухвалою судді Новобузького районного суду Миколаївської області від 04 червня 2015 року заява ОСОБА_4 задоволена частково. Вжито заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на належний ОСОБА_2 на праві власності житловий будинок, що знаходиться за адресою: вул. Урицького, 94 в м. Новий Буг Миколаївської області, в межах суми позовних вимог, а саме - у розмірі 35000 грн.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2, посилаючись на порушення норм процесуального права, просив скасувати ухвалу судді та постановити нову, якою відмовити в забезпечені позову.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши наведені в скарзі доводи та дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню із наступних підстав.

Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити заходи забезпечення позову, якщо невжиття їх може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Згідно розяснень, викладених у пункті 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 р. № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів.

Однак, постановляючи оскаржувану ухвалу, суддя не в повному обсязі зясував вищевикладені обставини, що мають значення при розгляді питання про забезпечення позову, а також не звернув увагу на вимоги частини третьої статті 152 ЦПК України про те, що види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами, та не зясував вартість майна, на яке накладено арешт, не врахувавши, що даною ухвалою фактично накладено арешт на весь житловий будинок, що знаходиться за адресою: вул. Урицького,94 в м. Новий Буг Миколаївської області.

З врахуванням викладеного, оскаржувану ухвалу не можна вважати законною та обґрунтованою, а тому у відповідності до п. 3 ст. 312 ЦПК України вона підлягає скасуванню з направленням справи до суду першої інстанції для повторного вирішення заяви про забезпечення позову.

Керуючись статтями 303, 312, 315 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Ухвалу судді Новобузького районного суду Миколаївської області від 04 червня 2015 року скасувати, а справу направити до суду першої інстанції для вирішення заяви ОСОБА_4 про забезпечення позову.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий Судді