Справа № 450/3648/14-ц Провадження № 2/450/521/15
УХВАЛА

"06" квітня 2015 р. Пустомитівський районний суд Львівської області в складі:

головуючої - судді Мельничук І. І.

при секретарі Стельмащук Н. О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Пустомити заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову, -

в с т а н о в и в :

В провадженні Пустомитівського районного суду Львівської області знаходиться цивільна справа 450/3648/14ц за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про визнання заповіту недійсним.

Позивач подав до суду заяву про вжиття заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на частину квартири в АДРЕСА_2, що належала померлій ОСОБА_5 і входить до складу спадщини та до набрання чинності рішенням у справі заборонити будь-якими способами вчиняти будь-які дії щодо частини квартири в АДРЕСА_2, що належала померлій ОСОБА_5.

В обґрунтування своїх вимог посилається на те, 15 березня 2014 року померла його мати ОСОБА_5, яка була зареєстрована до дня смерті в АДРЕСА_2. Мати склала заповіт, у якому все належне їй на момент її смерті майно заповіла його брату ОСОБА_6. Дійсність даного заповіту розглядається Пустомитівським районним судом. 29 жовтня 2014 року ОСОБА_6, який мав би бути відповідачем у даній справі помер. Проте у нього залишилася дружина ОСОБА_2 та син ОСОБА_3, які є спадкоємцями першої черги померлого ОСОБА_6 за законом і які є відповідачами у справі №450/3648/14ц за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про визнання заповіту недійсним. До складу спадщини його померлої матері входить частина квартири в АДРЕСА_2. Незважаючи на те, що зараз відбувається розгляд справи про визнання заповіту недійсним в суді, йому відомо, що відповідачі вчиняють дії, спрямовані на прийняття та оформлення спадщини, зокрема і права власності на частину квартири, яка належала його матері. Тому є підстави побоюватись, що відповідачі можуть розпорядитися спадковим майном (зокрема частиною квартири в АДРЕСА_2).

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заява про забезпечення позову підлягає до задоволення з наступних підстав.

Згідно з ч. 3 ст. 151 ЦПК України забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Згідно з ч. 1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа, в день її надходження без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі.

Виходячи з засад диспозитивності цивільного судочинства, відповідно до частини 1 статті 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь в справі.

Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму ВСУ України Про практику застосування судами цивільно-процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову №9 від 22 грудня 2006 року розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір і існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

За змістом ст. 152 ЦПК України заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися у разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може привести до порушення прав і законних інтересів інших осіб, учасників процесу.

З огляду на вищенаведене, беручи до уваги те, що позивачем обґрунтовано наведено припущення про те, що невжиття заходів забезпечення позову може в майбутньому утруднити чи зробити неможливим виконання судового рішення у справі та, як вбачається з матеріалів справи, призвести до порушення його прав та законних інтересів, суд дійшов висновку, що заяву про забезпечення позову слід задоволити, вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на частину квартири в АДРЕСА_2, що належала померлій ОСОБА_5 і входить до складу спадщини.

Щодо вимоги заборонити будь-якими особам вчиняти будь-які дії щодо частини квартири в АДРЕСА_2, що належала померлій ОСОБА_5 до набрання чинності рішенням у справі, суд вважає, що таке не підлягало до задоволення, оскільки, поняття накладення арешту на майно включає в себе і охоплює таку процесуальну дію як заборона вчиняти дії щодо майна. Окрім того, не конкретизовано яким саме особам, спрямована вимога про невчинення такої дії, що може призвести до порушення прав і законних інтересів боржника та інших осіб.

Керуючись ст. ст. 151, 152 ЦПК України, -

у х в а л и в :

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову частково задоволити.

Накласти арешт на частину квартири в АДРЕСА_2, що належала померлій ОСОБА_5 і входить до складу спадщини.

Ухвала набирає законної сили з 06 квітня 2015 року.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Строк предявлення до виконання: до 06 квітня 2016 року.

Надати додаткові відомості, зокрема:

Стягувач: ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, і.п.н. НОМЕР_1, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2

Боржники: ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, і.п.н. НОМЕР_2, яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3.

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5, і.п.н. НОМЕР_3, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

СуддяІ. І. Мельничук