АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/5318/15 Справа № 182/508/15-ц Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - Куценко Т.Р.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 липня 2015 року м. Дніпропетровськ

01 липня 2015 року Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

Головуючого Куценко Т.Р.

суддів Волошина М.П., Демченко Е.Л.

при секретарі Назаренко А.С.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську цивільну справу за апеляційною скаргою

ОСОБА_2,

на рішення Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 07 квітня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Фізичної особи підприємця ОСОБА_3, треті особи Товариство з обмеженою відповідальністю «Ньюз Тревел», Товариство з обмеженою відповідальністю «Туристична мережа «Поїхали з нами» про захист прав споживачів, визнання недійсним договору на туристичне обслуговування, стягнення неповернутої вартості товару, моральної шкоди,

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_2 у лютому 2015 року звернулася до суду з позовом до ФОП ОСОБА_3, треті особи ТОВ «Ньюз Тревел», ТОВ «Туристична мережа «Поїхали з нами» про захист прав споживачів, визнання недійсним договору на туристичне обслуговування, стягнення неповернутої вартості товару, моральної шкоди /а.с.1-3/.

Рішенням Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 07 квітня 2015 року в задоволені позовних вимог ОСОБА_2 відмовлено /а.с.100-103/.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити її позовні вимоги в повному обсязі, посилаючись на те, що судом неповно зясовані обставини, що мають значення для справи, та рішення суду ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів приходить до висновку, що скаргу необхідно відхилити, а рішення суду залишити без змін, з наступних підстав.

Відповідно до вимог ч.1 ст.303 ЦПК України, під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції лише в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Положеннями ч.2 ст.308 ЦПК України встановлено, що не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Статтями 10, 60 ЦПК України, встановлено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін і, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ст. 58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Судом встановлено, що 12 січня 2015 року ОСОБА_2 звернулась до ФОП ОСОБА_3 з метою придбання путівки до Шрі-Ланки. Замовлення було прийнято та направлено до ТОВ «Ньюз Тревел» для обробки та підтвердження. 13 січня 2015 року було отримано підтвердження від ТОВ «Ньюз Тревел» про надання ОСОБА_2 зазначеного туру і в цей же день між ОСОБА_2 та ТОВ «Ньюз Тревел» (Туроператор), від імені, за рахунок та за дорученням якого на підставі агентського договору діє ТОВ «Туристична мережа «Поїхали з нами» (Турагент), від імені, за рахунок та за дорученням якого на підставі субагентського договору діє ФОП ОСОБА_3 (Турсубагент) був укладений Договір на туристичне обслуговування № К44/150112-1 /а.с. 4-9, 52-69/.

ОСОБА_2 був замовлений тур до Шрі-Ланки з 18 січня 2015 року по 01 лютий 2015 року. Тур був заброньований у тур оператора ТОВ «Ньюз Тревел», заявка № 286932 /а.с. 50-51/.

ОСОБА_2 оплатила за вказаний тур грошові кошти в розмірі 46 800 грн., які були перераховані 13 січня 2015 року на рахунок ТОВ «Туристична мережа «Поїхали з нами», що підтверджується відповідним чеком № 3408 від вказаної дати, і ТОВ «Туристична мережа «Поїхали з нами» також в той же день, перерахувало кошти на рахунок ТОВ «Ньюз Тревел», що підтверджується платіжним дорученням №2075 від 13 січня 2015 року, за винятком агентської винагороди /а.с. 70, 71/.

17 січня 2015 року на офіційному сайті Туроператора ТОВ «Ньюз Тревел» зявилась інформація про те, що туроператор призупиняє відправлення туристів.

На адресу ТОВ «Туристична мережа «Поїхали з нами» надійшов лист від Туроператора, де зазначено, що останній не може виконати зобовязання по численним заявкам, серед яких є заявка № 286932 де замовником послуг є ОСОБА_2 /а.с. 77-78/.

Відповідно п.4.6. договору на туристичне обслуговування № К44/150112-1 від 13 січня 2015 року туроператор несе відповідальність за невиконання або неналежне виконання умов договору на туристичне обслуговування.

Розділом 3 спірного договору визначено умови компенсації за ненадані послуги Туроператором, за якими замовник ОСОБА_2 має право на повернення оплачених коштів за послуги, які не надані.

З матеріалів справи вбачається, що агентську винагороду в розмірі 2 867, 20 грн. ФОП ОСОБА_3 повернула позивачу, що підтверджується розпискою від 21 січня 2015 року /а.с.12/.

Також, 21 січня 2015 року позивач направила заявку до ТОВ «Ньюз Тревел» про повернення коштів сплачених за тур, яку було включено до реєстру на повернення грошових коштів /а.с. 75/.

Відповідно ч. 1, 2 ст. 20 Закону України «Про туризм» за договором на туристичне обслуговування одна сторона (туроператор, турагент) за встановлену договором плату зобов'язується забезпечити надання за замовленням іншої сторони (туриста) комплексу туристичних послуг (туристичний продукт). До договору на туристичне обслуговування застосовуються загальні положення договору про надання послуг, якщо інше не передбачено законом та не суперечить суті зобов'язання.

Частиною 1 ст. 901 ЦК України передбачено, що за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Статтею 610 ЦК України встановлено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

За змістом ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; відшкодування збитків та моральної шкоди.

Відповідно ч. 5 ст. 653 ЦК України, якщо договір змінений або розірваний у зв'язку з істотним порушенням договору однією із сторін, друга сторона може вимагати відшкодування збитків, завданих зміною або розірванням договору.

Нормою ч. 2 ст. 30 Закону України «Про туризм» встановлено, що порушеннями законодавства в галузі туризму є порушення умов договору між туристом і суб'єктом туристичної діяльності з надання туристичних послуг.

Положеннями ч. 10 ст. 20 Закону України «Про туризм» передбачено, що якість туристичних послуг повинна відповідати умовам договору, порядок і способи захисту порушених прав туристів визначаються законодавством про захист прав споживачів.

Так, ч. 4 ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів» передбачено, що за наявності у роботі (послузі) істотних недоліків споживач має право вимагати розірвання договору та відшкодування збитків.

Також ч. 1 ст. 33 Закону України «Про туризм» встановлено, що суб'єкт туристичної діяльності, який порушив законодавство в галузі туристичної діяльності при наданні туристичної послуги, що завдало шкоду, зобов'язаний відшкодувати туристу збитки у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

Згідно із частинами 1 та 2 ст. 32 Закону України «Про туризм» за неналежне виконання своїх зобов'язань туроператор, турагент, інші суб'єкти туристичної діяльності несуть майнову та іншу відповідальність, визначену в договорі відповідно до чинного законодавства. Розмір майнової відповідальності туроператора, турагента чи іншого суб'єкта туристичної діяльності не може перевищувати фактично завданих замовнику збитків з їх вини.

Отже, майнову відповідальність несе суб'єкт туристичної діяльності, який порушив законодавство в галузі туристичної діяльності при наданні туристичної послуги, тобто порушив умови договору між туристом і суб'єктом туристичної діяльності з надання туристичних послуг, та за вини якого замовнику завдано збитків.

Відповідно до ст. 902 ЦК України виконавець повинен надати послугу особисто. У випадках, встановлених договором, виконавець має право покласти виконання договору про надання послуг на іншу особу, залишаючись відповідальним в повному обсязі перед замовником за порушення договору.

Згідно із ч. 13 ст. 20 Закону України «Про туризм» права й обов'язки, відповідальність сторін та інші умови договору між туроператором і турагентом визначаються відповідно до загальних положень про агентський договір, якщо інше не передбачено договором між ними, а також цим Законом.

Агентські відносини регулюються главою 31 Господарського кодексу України, відповідно до частин 1,2 ст. 297 якого за агентським договором одна сторона (комерційний агент) зобов'язується надати послуги другій стороні (суб'єкту, якого представляє агент) в укладенні угод чи сприяти їх укладенню (надання фактичних послуг) від імені цього суб'єкта і за його рахунок. Агентський договір повинен визначати сферу, характер і порядок виконання комерційним агентом посередницьких послуг, права та обов'язки сторін, умови і розмір винагороди комерційному агентові, строк дії договору, санкції у разі порушення сторонами умов договору, інші необхідні умови, визначені сторонами.

З аналізу вищенаведених вимог закону вбачається, що майнову відповідальність несе суб'єкт туристичної діяльності, який порушив законодавство в галузі туристичної діяльності при наданні туристичних послуг, порушив умови договору між туристом і суб'єктом туристичної діяльності з надання туристичних послуг, та з вини якого замовнику (туристу) завдано збитків.

Враховуючи надані сторонами докази, дослідивши матеріали справи та виходячи з наведених норм закону, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції вірно прийшов до висновку щодо відмови в задоволені заявлених позовних вимог ОСОБА_2 до ФОП ОСОБА_3 про повернення коштів та визнання недійсним договору, стягнення моральної шкоди.

Посилання позивача в апеляційній скарзі на те, що суд першої інстанції при ухвалені рішення не врахував те, що з боку відповідача були допущені грубі порушення діючого законодавства України, а саме остання не надала позивачу як споживачу послуг доступну, необхідну, достовірну та своєчасну інформацію про агентський договір між ТОВ «Туристична мережа «Поїхали з нами» та ТОВ «Ньюз Тревел» та субагентський договір укладений між ТОВ «Туристична мережа «Поїхали з нами» та ФОП ОСОБА_3 у звязку з чим були порушені права ОСОБА_2

Те, що вона має право на повернення коштів саме від відповідача, оскільки грошові кошти були передані позивачем у якості виконання зобовязання за договором, укладеним з ФОП ОСОБА_3, то з ними погодится не можна, з наступних підстав.

Враховуючи надані сторонами докази та аналізуючи наведені норми закону, колегія суддів приходить до висновку, що умови договору порушив саме туроператор ТОВ «Ньюз Тревел», який має нести майнову відповідальність перед позивачем, як споживачем послуг. Оскільки грошові кошти були перераховані на рахунок ТОВ «Ньюз Тревел» та саме цей туроператор порушив умови спірного договору, призупинивши відправлення туристів.

Щодо ненадання споживачу достовірної інформації про умови спірного договору, то з ними також погодися не можна так як в матеріалах справи містяться агентський договір № 1125/2 від 25 листопада 2014 року укладений між ТОВ «Туристична мережа «Поїхали з нами» та ТОВ «Ньюз Тревел» /а.с.58-64/, а також субагентський договір укладений між ТОВ «Туристична мережа «Поїхали з нами» та ФОП ОСОБА_3 /а.с. 26-30/, що підтверджує повноваження ФОП ОСОБА_3 на підписання спірного договору від імені Туроператора ТОВ «Ньюз Тревел». Крім того, у вступній частині договору на туристичне обслуговування № К44/150112-1 від 13 січня 2015 року де визначено сторони договору є посилання на вищевказані договори та зазначено, що ФОП ОСОБА_3 діє від імені ТОВ «Ньюз Тревел» /а.с.4-7/.

Відповідно ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Також оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про те, що при розгляді справи судом першої інстанції допущено порушення норм матеріального або неправильне застосування норм процесуального права.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, апеляційний суд приходить до висновку, що суд першої інстанції повно і всебічно встановивши обставини справи та визначивши правовідносини, зумовлені встановленими фактами, правильно застосував правові норми і ухвалив законне й справедливе рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст.303, ст.307, 308 ЦПК України, колегії суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2, - відхилити.

Рішення Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 07 квітня 2015 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, однак може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з цього часу.

Головуючий: Куценко Т.Р.

Судді: Волошин М.П.

ОСОБА_4