АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження № 22ц/790/4464/15
Категорія : договірні Доповідач - Бобровський В.В.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

4 червня 2015 року судова колегія судової палати з цивільних справ апеляційного суду Харківської області в складі:

Головуючого Бобровського В.В.,

с у д д і в Кокоші В.В.,

Черкасова В.В.,

при секретарі Лашаковій Д.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Ленінського районного суду м.Харкова від 7 квітня 2015 року

по цивільній справі за позовом Кредитної спілки «Самопоміч» до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення грошових коштів за договором,-

в с т а н о в и л а:

У листопаді 2013 року КС «Самопоміч» звернулась до суду з позовом до ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про солідарне стягнення з відповідачів 188971,76 грн. заборгованості ОСОБА_3 за кредитним договором № 209-7 від 10 вересня 2007 року.

На обґрунтування позовних вимог КС «Самопоміч» посилалась на те, що ОСОБА_3 за кредитним договором отримано 15000 грн. з погашенням заборгованості щомісячними внесками та сплаті 4% на місяць за користування запозиченими коштами до 10 вересня 2008 року.

Зазначивши, що боржником порушуються прийняті зобов'язання на своєчасне погашення заборгованості по кредитному договору та те, що на підставі договору поруки від 10 вересня 2007 року ОСОБА_4 прийняла на себе солідарний обов'язок з боржником по кредиту та те, що станом на 4 грудня 2012 року ОСОБА_3 має заборгованість по кредиту у розмірі 14389,88 грн., по відсотках - 174581,88 грн., представник КС «Самопоміч» просив задовольнити їх вимоги у повному обсязі.

Представник ОСОБА_3 заперечував проти позову з посиланням на те, що ним повернуто кошти на погашення боргу у розмірі 44122,01 грн. та те, що договір поруки припинено за ч.4 ст.559 ЦК України.

Рішенням Ленінського районного суду м.Харкова від 7 квітня 2015 року позов задоволено у повному обсязі.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 з посиланням на задоволення позову КС «Самопоміч» без дотримання вимог процесуального та норм матеріального права, рішення районного суду просить скасувати, у позові за недоведеності заявлених позовних вимог відмовити.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, заперечення проти них, колегія відповідно до ч.1 ст.309 ЦПК України із застосуванням положень ч.3 ст.303 цього Кодексу , вирішила апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково, рішення районного суду змінити, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог і заперечень.

Суд за нормою ч.1 ст.11 цього Кодексу розглядає справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд, згідно до ч.ч.1, 3 ст.303 цього Кодексу, перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог заявлених у суді першої інстанції та не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права,які є обов'язковою підставою до скасування рішення.

По справі згідно наданих доказів встановлено та не оспорюється те, що ОСОБА_3 як членом КС «Самопоміч» на підставі заяви від 10 вересня 2007 року укладено кредитний договір №209-7 у вигляді кредитної лінії з лімітом в межах 15000 грн. та поверненням запозичених коштів зі сплатою встановлених відсотків до 10 вересня 2008 року.

Задовольняючи позовні вимоги КС «Самопоміч» у повному обсязі суми неповернутого кредиту та не погашеної заборгованості по відсотках у сумі 188971,76 грн., що складається із заборгованих сум по кредиту 14389,88 грн., по відсотках - 174581,88 грн. суд такого висновку дійшов на підставі наданої спілкою комп'ютерної роздруківки фінансових операцій за кредитним договором № 209-7 за період з вересня 2007 року по 27 жовтня 2011 року.

Проте у повному обсязі з таким висновком погодитись не можна.

За нормою ст..213 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим, таким, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом.

Під час ухвалення рішення суд, за ч.1 ст.214 ЦПК України вирішує такі питання чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи та докази на їх підтвердження, які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин, яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин та за нормою ст..212 цього Кодексу оцінює належність, допустимість. достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Із змісту позовної заяви КСП «Самопоміч» вбачається, що на підтвердження позову представник спілки посилається на те, що боржником згідно роздруківки фінансових операцій, повернуто кредит у розмірі 3 грн. 55 коп., пізніше , після спливу строку на повернення кредиту сплачено 807,57 грн.

Але, згідно наданих позивачем видаткових та прибуткових касових ордерів за період з вересня 2007 року по 27 жовтня 2011 року ОСОБА_3 отримано позики , у сумі 30942,22 грн. оплачено за договором № 209-7 - 47480,75 грн. (ас.21-37).

Крім того, судом не з'ясовано у повному обсязі змісту прав та обов'язків сторін по кредитному договору.

За нормою ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором.

Відповідно до п.3 кредитного договору позичальник зобов'язаний щомісяця сплачувати кредитору проценти за ставкою 4% на місяць, що розраховується поденно від наданої суми кредиту.

Виходячи із встановленої ставки у 4% на місяць, що складає 48% річних та як зазначено у позові повернення боржником лише 611,02 грн. після встановленого кредитним договором строку, з урахуванням отриманих коштів відповідно видаткових касових ордерів з вересня 2007 року та повернутих за прибутковим касовим ордерами при загальному розмірі відсотків до 4 грудня 2012 року в 252% за виключенням різниці між сумами сплачених та отриманих у розмірі 16438,53 грн. при максимальній суми відсотків у розмірі 77973,84 грн. сума цього боргу може складати 61534,30 грн.

У роздруківці фінансових операцій сума боргу за відсотками визначена у розмірі 174581,88 грн., без зазначення ставки за кожен період та розрахунку суми боргу (а.с.30).

За своїм змістом п.4 Кредитного договору про застосування подвійної ставки від суми наданого кредиту та заборгованості зі сплати процентів у разі прострочення сплати відсотків на строк більше 5 днів, виходячи із норми ч.1 ст.1048 ЦК України про оплату відсотків від суми кредиту колегія вважає не підвищенням відсоткової ставки, а відповідальністю за порушення прийнятих зобов'язань за договором, суму яку не визначено позивачем та необґрунтовано відповідним розрахунком нарахувань за певний період.

З огляду на викладене та виходячи із правил ч.4 ст.60 ЦПК України,за яким доказування не може ґрунтуватися на припущеннях, а відтак у відповідності до вимог ст..213, ч.1 ст.214 ЦПК України суд позбавлений здійснити обґрунтований та законний висновок по суті позовних вимог за весь період про стягнення заборгованості по відсотках, колегія вважає за необхідне рішення суду в цій частині змінити та враховуючи, що починаючи з вересня 2009 року наявність боргу по кредиту в 14389,88 грн. підтверджено розрахунком заборгованості із застосуванням ставки в 4% на місяць до 4 грудня 2012 року складає 152%, зменшити суму заборгованості по відсотках до 22448,40 грн.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_3 про безпідставність позову в цілому, неправомірність позивачем укладання кредитного договору без відповідної ліцензії, колегія вважає такими, що не спростовують факту укладання договору, за яким він позичав кошти та не оспорював його дійсності, в іншій частині рішення за якою суд залишив без задоволення вимоги до ОСОБА_4 не оскаржені та не переглядаються апеляційним судом.

З огляду на викладене. керуючись ст..ст. 303, 304, 309, 313, 134 ЦПК України, колегія, -

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Рішення Ленінського районного суду м.Харкова від 7 квітня 2015 року змінити.

Зменшити стягнуту з ОСОБА_3 на користь кредитної спілки «Самопоміч» суму заборгованості за процентами з 174581,88 грн. до 22448,40 грн.

В іншій частині це рішення суду залишити без зміни.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили після проголошення але протягом двадцяти днів може бути оскаржено до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий Судді