Дата документу Справа №
Апеляційний суд Запорізької області
ЄУН 330/3202/13-ц Головуючий у 1 інстанції Федорець С.В.
Пр. № 22-ц/778/4353/15 ОСОБА_1 ОСОБА_2
УХВАЛА

16 червня 2015 року м. Запоріжжя

Суддя-доповідач апеляційного суду Запорізької області ОСОБА_2

при вирішенні питання про відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Якимівського районного суду Запорізької області від 26 травня 2015 року

у справі за позовом ОСОБА_3, який діє в інтересах ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про стягнення грошових коштів, які набуті без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), стягнення грошових сум за прострочення виконання грошового зобов'язання, стягнення грошових коштів за спричинення моральної шкоди

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2013 року ОСОБА_3, який діє в інтересах ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_5 про визнання правочину недійсним та стягнення з відповідача грошових коштів за недійсним правочином.

Рішенням Якимівського районного суду Запорізької області від 27 лютого 2014 року позовні вимоги задоволені.

Правочин від 10 листопада 2011 року, укладений між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 відносно надання дозволу на підключення земельної ділянки, яка належить ОСОБА_4 до системи електропостачання визнано недійсним.

Стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 грошову суму в розмірі 10 000 гривень, яку він отримав внаслідок недійсного правочину від 10 листопада 2011 року, який було укладено між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 відносно надання дозволу на підключення земельної ділянки, яка належить ОСОБА_4 до системи електропостачання.

Стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 понесені судові витрати в розмірі 244 грн. 00 коп. судового збору та витрати на отримання правової допомоги в розмірі 3 410 грн. 40 коп., а всього суму в розмірі 3 654 грн. 40 коп.

Не погоджуючись з рішенням суду, ОСОБА_5 подав апеляційну скаргу.

Ухвалою апеляційного суду Запорізької області від 29 липня 2014 року апеляційну скаргу ОСОБА_5 відхилено. Рішення Якимівського районного суду Запорізької області від 27 лютого 2014 року у цій справі залишено без змін.

Не погоджуючись з рішенням суду апеляційної інстанції, ОСОБА_5 подав касаційну скаргу.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 24 грудня 2014 року касаційну скаргу задоволено частково, рішення Якимівського районного суду Запорізької області від 27 лютого 2014 року та ухвалу апеляційного суду Запорізької області від 29 липня 2014 року скасовано, справу передано на новий розгляд до суду першої інстанції.

Рішенням Якимівського районного суду Запорізької області від 26 травня 2015 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 грошові кошти у сумі 10000 (десять тисяч) гривень як набуті без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно).

Стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 суму моральної шкоди у розмірі 1000 (одна тисяча) гривень.

Стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 понесені судові витрати по оплаті правової допомоги у сумі 1091 (одна тисяча дев'яносто одна) гривня 33 копійки.

У іншій частині позову - відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду 05.06.2015 року ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить змінити вищезазначене рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення у справі.

Відповідно до протоколу автоматичного розподілу судової справи між суддями від 15.06.2015 року, суддею-доповідачем було визначено суддю Гончар М.С.

При вирішенні питання про відкриття апеляційного провадження встановлено, що суддя Гончар М.С., яку визначено на теперішній час в якості судді доповідача у цій справі при її новому апеляційному розгляді, раніше вже брала участь у вирішенні цієї справи у складі колегії суддів при постановленні вищезазначеної ухвали апеляційного суду Запорізької області від 29 липня 2014 року (т.с. 1 а.с.139-143), яку було скасовано ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 24 грудня 2014 року (т.1 а.с.199-200).

В силу вимог ст. 21 ч. 2 ЦПК України суддя, який брав участь у вирішенні справи в суді апеляційної інстанції, не може брати участі у розгляді цієї самої справи у новому її розгляді після скасування ухвали чи нового рішення апеляційного суду.

При вищевикладених обставинах, суддя Гончар М.С. не може брати участі у вирішенні цієї справи при новому апеляційному розгляді в силу вимог ст. 21 ч. 2 ЦПК України.

Згідно із ст. 23 ч. 1 ЦПК України за наявності підстав, зазначених у ст. 21 цього Кодексу, суддя зобовязаний заявити самовідвід.

Керуючись ст. ст. 20, 21, 23 ЦПК України, суддя-доповідач

УХВАЛИВ:

Заявити самовідвід у справі за позовом ОСОБА_3, який діє в інтересах ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про стягнення грошових коштів, які набуті без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), стягнення грошових сум за прострочення виконання грошового зобов'язання, стягнення грошових коштів за спричинення моральної шкоди

із апеляційною ОСОБА_3 на рішення Якимівського районного суду Запорізької області від 26 травня 2015 року.

ОСОБА_1 ОСОБА_2