Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

Справа №377/557/15-ц

Провадження №2/377/258/15

23 червня 2015 року Славутицький міський суд Київської області у складі судді Орла А.С., при секретарі Прохоровій О.О., з участю:

позивача ОСОБА_1,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м. Славутичі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на дітей, -

УСТАНОВИВ:

19 травня 2015 року ОСОБА_1 звернулася до суду з названим позовом до ОСОБА_2 з вимогою про стягнення аліментів на утримання трьох неповнолітніх дітей у твердій грошовій сумі 6000 грн. щомісяця до їх повноліття.

Позивач стверджує, що з 27 квітня 1996 року перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, під час якого народилося троє дітей, які є неповнолітніми на даний час. Вона з дітьми має статус внутрішньо переміщених осіб, у звязку з чим з 23 листопада 2014 року проживає в м. Славутичі. Вона не працює у звязку з тим, що займається доглядом за молодшою дитиною до трьох років. Її доходи складаються з державної допомоги при народженні дитини у розмірі 1485 грн. щомісяця та допомоги переміщеним особам у розмірі 2400 грн. на сімю щомісяця. Відповідач виїхав у Москву на заробітки і повертатися в сімю відмовився, а домовленість між ними про добровільну сплату аліментів на дітей у розмірі 10000 рос. рублів щомісяця у повному обсязі не виконує. Чи має він регулярний дохід по трудовому договору чи від підприємницької діяльності, їй не відомо.

Відповідач за зареєстрованим місцем проживання відсутній, місце його перебування та роботи невідоме, у звязку з чим за правилами ч. 5 ст. 74 ЦПК України вважається, що судовий виклик вручено йому належним чином.

У судовому засіданні позивач надала суду оригінал заяви відповідача, у якій він просить розгляд справи про стягнення аліментів провести за його відсутності, позовні вимоги визнає в повному обсязі і згоден сплачувати аліменти у розмірі ? частини його доходу. Позивач просила задовольнити позов і пояснила суду, що зустрічалась з відповідачем у Москві, де він їй повідомив, що зустрів іншу жінку і повертатися в сімю не буде. Вони домовились, що він буде добровільно щомісячно переказувати їй по 10000 рос. рублів, однак цю домовленість не виконує, на підтвердження чого вона надає суду виписку по своєму картрахунку, у якій частина переказів в рос. рублях надіслана родичем, а інші надіслані відповідачем. Останній платіж від нього був у травні 2015 року. Свою точну адресу місця проживання він не назвав, лише назву міста у Підмосковї. Чи працевлаштований він офіційно, їй невідомо. Проте відомо, що він отримував дозвіл на працевлаштування в Росії. Тоді ж вона взяла у нього заяву, яку надала суду. Ціну позову визначила, виходячи з того, що на кожну дитину необхідно 2000 грн. щомісяця на утримання.

Вислухавши пояснення та перевіривши надані докази, суд вважає необхідним позов задовольнити частково з наступних підстав.

Встановлено, що сторони по справі перебувають у шлюбі, зареєстрованому 27 квітня 1996 року і мають трьох неповнолітніх дітей: сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, дочку ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, що підтверджено копіями свідоцтва про шлюб та свідоцтв про народження дітей (а.с.3, 4, 5, 6).

Згідно довідки УСЗН позивачка з дітьми взята на облік осіб, переміщених з тимчасово окупованої території та району проведення антитерористичної операції, з 24 листопада 2014 року (а.с. 11).

Позивачці призначено державну допомогу при народженні дитини з 01.08.2014 р. по 31.05.2019 р. в розмірі 1485,00 грн. щомісяця, а також допомога переміщеним особам на проживання з 25.05.2015 р. по 24.11.2015 р. в розмірі 2400,00 грн., що підтверджено наданими повідомленнями УСЗН Славутицької міської ради.

З виписки по картрахунку ОСОБА_1 за період з 01.12.2014 р. по 23.06.2015 р. видно, що на її рахунок надходили грошові перекази в рос. рублях у грудні 2014 року, лютому-травні 2015 року в сумах від 3000 до 8000 рос. рублів щомісяця.

Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно ч. 3 ст. 181 цього Кодексу за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує:

1) стан здоровя та матеріальне становище дитини;

2) стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів;

3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;

4) інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно ч. 2 цієї статті мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття (ч. 2). Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття (ч. 3).

Згідно правила ч. 1 ст. 184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Проте доказів наявності таких обставин позивачка суду не надала і підстав для визначення аліментів у твердій грошовій сумі немає. Посилання позивачки у позовній заяві на те, що відповідач не має офіційного місця роботи та не займається підприємницькою діяльністю мають характер припущення. Крім того, сама по собі відсутність постійного місця роботи не є підставою для визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі, оскільки визначальним є відсутність саме регулярного доходу у грошовій формі, а законодавством передбачено порядок нарахування аліментів при виконанні рішення про стягнення аліментів у разі, коли боржник не має постійного місця роботи.

Виходячи з того, що немає підстав для визначення аліментів у твердій грошовій сумі, розмір аліментів необхідно визначити у частці від заробітку (доходу) відповідача.

При визначенні розміру частки, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, суд бере до уваги, що відповідач має регулярні доходи, оскільки щомісячно переказує гроші позивачці, матеріальне становище дітей, мати яких не працює, отримує державну соціальну допомогу, періодичну допомогу родичів, з урахуванням чого вважає правильним визначити аліменти у розмірі ? частки заробітку (доходу) відповідача на трьох дітей, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, що забезпечить необхідну участь батька в утриманні дитини.

Враховуючи викладене, суд вважає необхідним позов задовольнити частково, стягнувши з відповідача аліменти у вказаному розмірі від дня предявлення позову до досягнення повноліття найстаршою дитиною та відмовити у позові в іншій частині.

Відповідно до правил ст. 88 ЦПК України стягненню з відповідача на користь держави підлягає судовий збір у розмірі, встановленому Законом України «Про судовий збір», від сплати якого позивач звільнена відповідно до закону.

Згідно правила ст. 367 ЦПК України виконання рішення в частині стягнення аліментів за один місяць необхідно допустити до негайного виконання.

Керуючись ст. 3, 4, 15, 109, 209-215 ЦПК України, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти у розмірі ? частини заробітку (доходу) щомісяця, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, на утримання трьох дітей: сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, починаючи з 19 травня 2015 року, до досягнення найстаршою дитиною повноліття.

У задоволенні іншої частини позову відмовити.

Стягнути з відповідача судовий збір на користь держави у розмірі 243 гривні 60 копійок.

Допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів за один місяць.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Київської області через Славутицький міський суд. Апеляційна скарга на рішення може бути подана протягом десяти днів після отримання копії рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо її не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя А. С. Орел