АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/6401/15 Справа № 185/185/15 Головуючий у 1 й інстанції - Болдирєва У.М. Доповідач - Кочкова Н.О.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 червня 2015 року м. Дніпропетровськ

Апеляційний суд Дніпропетровської області у складі:

Головуючого судді : Кочкової Н.О.,

Суддів: Григорченка Е.І., Каратаєвої Л.О.,

за участю секретаря - Левцунова І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» про визнання правочину удаваним, - за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на заочне рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 12 травня 2015 року, -

В С Т А Н О В И В:

У листопаді 2013 року позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом, в обґрунтування якого посилався на те, що 17 грудня 2007 року між ним та ТОВ «Український промисловий банк» був укладений кредитний договір на суму 23 879 доларів США строком до 16 грудня 2014 року для придбання автомобіля Опель Астра з процентною ставкою за користування кредитом 9,5 % річних. 30 червня 2010 року між ТОВ «Укрпромбанк», АТ «Дельта Банк» та Національним банком України був укладений договір про передачу активів та кредитних зобов'язань, внаслідок якого до АТ «Дельта Банк» перейшло право вимагати від боржників виконання обов'язків за кредитним договором. Позивач вважає, що кредитний договір від 17 грудня 2007 року є удаваним правочином, оскільки фактично банк надав йому кредит у гривні, долари він не отримував, кошти на придбання автомобіля були перераховані банком у сумі 120 589грн. безпосередньо на рахунок продавця автомобіля згідно умов договору купівлі-продажу від 14 грудня 2007 року. Укладаючи кредитний договір в іноземній валюті, банк приховав вчинення правочину в національній валюті та порядок здійснення розрахунку за автомобіль в національній валюті та конвертацію долара у гривню. На підставі ст. 235 ЦК України позивач просив визнати кредитний договір №1153/ФКВ-07 від 17 грудня 2007 року в частині надання кредиту в сумі 23879 доларів США - удаваним та визнати зазначений договір укладеним у національній валюті України, а саме, що кредит був наданий у розмірі 120589грн. на умовах гривневого кредиту.

Заочним рішенням Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 12 травня 2015 року в задоволенні позову ОСОБА_2 відмовлено (а.с.223-227).

В апеляційній скарза ОСОБА_2, посилаючись на порушення норм процесуального та матеріального права, ставить питання про скасування рішення суду та ухвалення нового рішення, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі (а.с. 233-236).

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду у межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що скарга є необґрунтованою і не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відмовляючи в задоволені позовних вимог, суд першої інстанції виходив із того, що у банку були наявні необхідні ліцензії і дозвіл на здійснення відповідних кредитних операцій у валюті, твердження позивача про удаваність кредитного договору - не доведені, при укладенні оспорюваної угоди сторонами були погоджені усі істотні умови, позивач погодився на укладення договору в іноземній валюті, тому позовні вимоги є безпідставними і не підлягають задоволенню.

Колегія суддів вважає, що такий висновок суду першої інстанції відповідає вимогам закону та підтверджується матеріалам справи. Так, відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти, а згідно із ч.1 ст.638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Статтею 627 ЦК України передбачено, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ч. 1 ст. 628 ЦК України).

З матеріалів справи вбачається, що відповідно до умов кредитного договору №1153/ФКВ-07 від 17 грудня 2007 року (а.с.16-22) ТОВ «Український промисловий банк» надав ОСОБА_2 кредитні кошти в сумі 23 879 доларів США з метою придбання автомобіля строком до 16 грудня 2014 року. Виконання зобов'язань за цим договором забезпечено договором застави транспортного засобу Опель Астра (а.с.23-28). В кредитному договорі, договорі застави зазначено, що кредит надається у доларах США, договори підписані сторонами без будь-яких застережень. Під час укладення кредитного договору банком було надано позивачу всю необхідну інформацію про умови кредитування, що підтверджується особистим підписом позивача на кредитному договорі, а також встановлено рішенням Павлоградського міськрайонного суду від 10 грудня 2012 року, що набрало законної сили, яким було стягнуто з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Дельта Банк» заборгованість за кредитним договором № 1153/ФКВ-07 від 17 грудня 2007 року станом на 27 березня 2012 року (а.с.123-128). Із виписки по особовим рахункам позивача вбачається, що він здійснював платежі по погашенню кредиту у валюті кредиту, тобто у доларах США (а.с. 132-136)

За таких обставин суд 1 інстанції правильно відмовив у задоволенні позову, а посилання в апеляційній скарзі на те, що кредит фактично був наданий у національній валюті України, а не в доларах США, - спростовуються текстом кредитного договору, та іншими доказами, яким суд дав належну оцінку у рішенні.

Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, а згідно із ч.1 ст. 11 УПК України суд розглядає справу у рамках позовних вимог.

Посилання апелянта на те, що банк перерахував безпосередньо на рахунок продавця автомобіля кошти на у сумі 120 589грн., - не являється підставою для визнання кредитного договору удаваним, оскільки стосується уже виконання сторонами договору, а не його укладення.

Доводи апелянта про те, що проведена судово-економічна експертиза не змогла документально підтвердити надання кредиту в іноземній валюті, - не являються підставою для скасування рішення суду, оскільки не спростовують вищезазначених висновків.

Інші доводи апеляційної скарги суттєвими не являються, оскільки зводяться до повторень обставин справи, викладених у позовній заяві.

Судом 1 інстанції у досить повному обсязі з'ясовані права та обов'язки сторін, доводи сторін перевірені і їм дана належна оцінка, неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування чи зміни рішення не встановлено, тому апеляційний суд приходить до висновку, що рішення суду є законним і обґрунтованим, і його слід залишити без змін.

Керуючись ст.ст.307, 308, 315 ЦПК України, апеляційний суд, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 12 травня 2015 року- залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Судді: