Справа № 682/4062/14-ц
Провадження № 2/682/91/2015
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.05.2015 року Славутський міськрайонний суд Хмельницької області в складі:

головуючого судді Тончук Р.І.

при секретарі Придачук Г.Л.,

за участю позивачки ОСОБА_1, її представника ОСОБА_2,

представника відповідачки ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, заподіяної внаслідок невиконання боргових зобов»язань,

встановив:

ОСОБА_1 звернулась в суд з позовом до ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, заподіяної внаслідок невиконання боргових зобов»язань. Посилається на те, що у листопаді 2008 року відповідачка позичила у неї 5000 грн., не повернувши їх до цього часу.

Пославшись на хворобу матері, попросила бути поручителем при отриманні нею кредиту та надати їй паспорт та ідентифікаційний номер. Підготувавши у Славутському відділенні КБ»Надра» необхідні документи, зателефонувала їй і попросила прибути в банк для підписання договору. Вона підписала договір, не читаючи його, оскільки вважала, що підписує договір поруки. Копії договору не отримала. Отримавши у банку картку, ОСОБА_4 особисто зняла у банкоматі 5000 грн. Про те, що кредитний договір оформлений на неї, а не на ОСОБА_4, вона дізналась лише у 2011 році з повідомлення банку про наявність заборгованості в сумі 30000 грн. Як з»ясувалось, ОСОБА_4 оформлена лише поручителем. Після отримання такої інформації звернулась до Славутського РВ УМВС України в Хмельницькій області з приводу шахрайських дій ОСОБА_4, але отримала постанову про відмову в порушенні кримінальної справи.

Під тиском банківської та колекторської установ 25.09.2013 року вона змушена була укласти з ПАТ КБ «Надра» додаткову угоду до кредитного договору № 25/21490000/1670/02, відповідно до якої було анульовано кредитну заборгованість в сумі 40929 грн.31 коп.(списано пеню) під умовою сплати нею 10737 грн.88 коп. боргу тілу кредиту та відсотків. Вона сплатила зазначену суму по квитанції № 100469855 від 5.09.2013 року. Крім того, відповідно до п.п. «д» п. 164.2.17 Податкового Кодексу України сплатила податок в сумі 6139 грн. 40 коп. у зв»язку з анулюванням заборгованості. Крім того, їй нараховано штрафні санкції в сумі в розмірі 25% від суми податкового боргу,що складає 1534 грн. 85 коп..

Оскільки для сплати боргу банку «Надра» у неї не було коштів, вона змушена була укласти кредитний договор з ПАТ»Платінум Банк»,згідно якого вона зобов»язана щомісячно вносити кошти на погашення кредиту в сумі 915 грн., а загальна сума кредитних зобов»язань перед цим банком за три роки складає 32940 грн.

Загальна сума матеріального збитку, нанесеного діями ОСОБА_4 складає 51352 грн. 13 коп.

Крім того, шахрайськими діями ОСОБА_4 їй заподіяна моральна шкода, що полягає у порушенні нормальних життєвих зв»язків, втраті можливості забезпечувати свою сім»ю, приниженні в очах членів сім»ї, друзів та колег, погіршенні стану здоров»я. Моральну шкоду оцінювала в 50000 грн.

Просила стягнути з відповідачки 51352 грн. матеріальної шкоди та 50000 моральної шкоди.

У судовому засіданні позивачка ОСОБА_1 зменшила позовні вимоги в частині стягнення моральної шкоди і просить з стягнути з відповідачки 5000 грн. моральної та 51352 грн. матеріальної шкоди.

Аналогічне обґрунтування позову дав також представник позивачки ОСОБА_2

Відповідачка ОСОБА_4 позову не визнала, давши пояснення про те, що шахрайських дій не вчиняла. У 2008 році вона вирішила взяти у кредитній спілці «Народна каса» кредит, а для цього необхідно було поручительство двох осіб. ОСОБА_1А погодилась бути поручителем за умови, що вона візьме кредит у більшій сумі і дасть їй у борг 4000 грн. Вона взяла кредит у сумі 10000 грн., з яких 4000 грн. дала у борг ОСОБА_1 Кредит вона своєчасно не погасила і судовим наказом з неї стягнуто суму заборгованості. З поручителів кредитна заборгованість не стягувалась. ОСОБА_1, незважаючи на її постійні вимоги 4000 грн. їй не повертала. Боячись, щоб про наявність боргу не дізнався її чоловік, ОСОБА_1 отримала у банку «Надра» кредит в сумі 5000 грн, і повернула їй 4000 грн. Кредит ОСОБА_1 був виданий без поручительства, оформити кредитний договір, а також отримати кредитну картку з ПІН-кодом до неї на ім»я позивачки вона не могла, коштів у банкоматі не знімала , їх отримала позивачка особисто. Отже, жодних протиправних дій, що могли б спричинили позивачці матеріальну та моральну шкоду, вона не вчинила.

Представник відповідачки ОСОБА_3 посилається , крім того, на те, що позивачкою обрано неправильний спосіб захисту своїх інтересів. До суду з позовом про визнання кредитного договору, що укладений на її думку під впливом помилки, недійсним вона не зверталась. Маючи бухгалтерську освіту, не могла не бачити, що підписує саме кредитний договір, а не договір поруки. Докази вчинення відповідачкою шахрайських дій відсутні. В порушенні кримінальної справи щодо останньої відмовлено. Крім того, просить застосувати строки позовної давності.

Заслухавши пояснення сторін, їх представників, свідків, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що 25.09.2008 року між позивачкою ОСОБА_1 та ПАТ КБ»Надра» було укладено кредитний договір № 25/21490000/1670/02, згідно якого ОСОБА_1 було надано кредит в сумі 5000 грн. Цього кредитного договору позивачка суду не надала, посилаючись на його неотримання при укладенні договору і такого не надано на запит суду тимчасовою адміністрацією ПАТ КБ»Надра» з посиланням на те, що договір як виконаний знаходиться в архіві ЗАТ «Догмат Україна», а на все майно товариства, в т.ч. на приміщення архіву накладено арешт. Однак, факт укладення ОСОБА_1 кредитного договору від 25.09.2008 року стверджується поясненнями сторін, додатковою угодою № 1 до цього договору, що укладена між банком «Надра» та ОСОБА_1, про прощення банком частини боргу за кредитним договором, відміни стягнення штрафних санкцій(штрафу, пені, індексу інфляції) при умові погашення позичальником іншої частини заборгованості за тілом кредиту, процентами, комісіями в сумі 10737 грн. 88 коп.(а.с.22). Додаткова угода підписана обома сторонами. Укладаючи та підписуючи таку угоду, позивачка тим самим ствердила наявність боргових зобов»язань перед банком за укладеним у 2008 році кредитним договором. Її доводи про те, що вона уклала кредитний договір під впливом помилки чи обману з боку відповідачки не можуть бути прийняті судом до уваги, оскільки, підписуючи такий договір, повинна була його прочитати, мала можливість розібратись у його змісті,оскільки має бухгалтерську освіту. Більше того, на час підписання додаткової угоди їй був відомий зміст кредитного договору, однак, вона не оспорила його, не звернулась до суду з позовом про визнання кредитного договору недійсним, а підписала додаткову угоду, згідно якої погасила заборгованість за кредитним договором. Належних і допустимих доказів про те, що ОСОБА_4 ввела її в оману, не надано. Письмового договору, розписки , що свідчили б про надання відповідачці у борг отриманих за кредитним договором грошей не надано.В порушенні кримінальної справи щодо відповідачки відмовлено у зв»язку з відсутністю в її діях складу злочину, передбаченого ст. 190 КК України, а саме шахрайства.(а.с. 9). Постанова про відмову в порушенні кримінальної справи ОСОБА_1 не оскаржувалась.

Відповідно до ст. 510 ЦК України сторонами в зобов»язанні є боржник і кредитор. Виходячи з визначеного у ст.. 509 цього ж Кодексу поняття зобов»язання саме позивачка повинна була виконати взяте на себе зобов»язання по погашенню боргу за кредитним договором. Згідно ст. 614 ЦК України особа, яка порушила зобов»язання, несе відповідальність за наявності її вини. Відсутність своєї вини доводить особа , яка порушила зобов»язання. Позивачка не довела відсутності своєї вини.. Докази про те, що кредитний договір укладений з порушенням вимог ст..ст. 626, 638 ЦК України, відсутні. Отже, саме ОСОБА_1 як позичальник відповідно до ст.ст. 1046, 1049, 1054 ЦК України повинна була повернути кредит кредитодавцю. Жодних угод з третіми особами банк не укладав, питання про заміну боржника у зобов»язанні не ставилось.

Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

З врахуванням вищенаведених обставин підстави вважати, що позивачці відповідачкою завдана майнова шкода у вигляді сплаченого кредиту, податку та штрафних санкцій, отримання нового кредиту відсутні. З цих підстав не підлягає стягненню також моральна шкода.

Керуючись ст.ст. 509,510, 614, 626, 638, 1046,1049,1166,1167 ЦК України, ст.ст. 8,10,14, 212-215 ЦПК України, суд

вирішив:

ОСОБА_1 в позові до ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, заподіяної внаслідок невиконання боргових зобов»язань, відмовити.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Хмельницької області протягом 10 днів з дня його проголошення.

Головуючий: