Справа №2/359/1145/15
06 липня 2015 року Бориспільський міськрайонний суд Київської області в складі:
головуючого судді - Журавського В.В.
при секретарі - Алфімовій І.М.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Бориспіль цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної і моральної шкоди ,-
В березні 2015 року ОСОБА_1 звернулась до суду з вказаним позовом, який обґрунтовала тим, що 30 грудня 2014 року близько 17 години 50 хвилин на 32-му км + 850 м автодороги «Київ-Харків» водій автомобіля «Chevrolet Aveo», номерний знак НОМЕР_1, ОСОБА_2, перебуваючи в стані алкогольного спяніння, будучи неуважним, не стежив за дорожньою обстановкою та не зреагував на її зміну, внаслідок чого не дотримався безпечного інтервалу та дистанції, внаслідок чого допустив зіткнення з автомобілем марки «Renault Duster», номерний знак НОМЕР_2, під керування ОСОБА_3, та належить на праві власності позивачу. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди позивачу була заподіяна матеріальна шкода у розмірі 164645 гривень. Відповідач ухиляється від добровільного відшкодування позивачу завданої матеріальної шкоди. Тому ОСОБА_1 просить суд стягнути з відповідача на її користь матеріальну шкоду, заподіяну в результаті дорожньо-транспортної пригоди, у розмірі 164645 гривень, витрати на проведення експертного дослідження у розмірі 1500 гривень, а також моральну шкоду у розмірі 5000 гривень.
У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_4 позовні вимоги підтримав та просив суд задовольнити позов в повному обсязі.
Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не зявився, надав до суду заяву, в якій зазначив, що просить розгляд справи проводити без його участі та відмовити у задоволенні позову у повному обсязі.
На підставі ч.1 ст.224 ЦПК України суд вирішив проводити заочний розгляд цивільної справи, про що в судовому засіданні оголосив протокольну ухвалу.
Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 є власником автомобіля марки «Renault Duster», номерний знак НОМЕР_2, що підтверджується копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії САО №731896, виданого на ім'я позивача (а.с.6).
30 грудня 2014 року о 17 годині 50 хвилин ОСОБА_2, керуючи автомобілем марки «Chevrolet Aveo», номерний знак НОМЕР_1, та рухаючись в районі 32 км +850 м автошляху «Київ-Харків», не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою та відповідно не зреагував на її зміну, вслід чого не дотримався безпечного інтервалу та дистанції, внаслідок чого допусти зіткнення з автомобілем марки «Renault Duster», номерний знак НОМЕР_2, що під керування ОСОБА_3 рухався попереду, в результаті чого транспортні засоби зазнали механічних пошкоджень.
Крім цього, під час вчинення дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_2 керував автомобілем в стані алкогольного спяніння.
Вказані обставини підтверджуються копіями постанов Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 23 січня 2015 року (а.с.43,44) та довідкою про дорожньо-транспортну пригоду від 30 грудня 2014 року (а.с.31).
За правилами ч.3 ст.61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.
Як вбачається зі звіту №5 про оцінку автотранспортного засобу від 12 січня 2015 року, вартість матеріально збитку, завданого власнику автомобіля марки «Renault Duster», номерний знак НОМЕР_2, складає 164645 гривень (а.с.9-27).
Відповідно до ч.3 ст.386 ЦК України власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому матеріальної шкоди.
Згідно з ч.1 та ч.2 ст.1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
Як вбачається з постанови Бориспільського міськрайонного суду від 23 січня 2015 року, що ОСОБА_2, керуючи автомобілем марки «Chevrolet Aveo», номерний знак НОМЕР_1, порушив п.п.2.3 «б», 13.1 ПДР України, тим самим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП.
З огляду на викладене, суд вважає, що винним у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди є відповідач. Тому у нього виникло зобовязання відшкодувати позивачу завдану в результаті дорожньо-транспортної пригоди матеріальну шкоду у розмірі 164645 гривень.
Відповідно до ч.3 ст.386 ЦК України власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому моральної шкоди.
Згідно з ч.1 ст.1167 цього Кодексу моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.
У відповідності до положень ч1., п.3 ч.2 та ч.3 ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода серед іншого полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з пошкодженням її майна При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення.
Відповідно до розяснень, що містяться в п.5 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», при вирішенні спорів про відшкодування моральної шкоди в судовому засіданні має бути з'ясовано, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань, втрат немайнового характеру, за яких обставин вони заподіянні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить.
Суд приймає до уваги посилання ОСОБА_1 на те, що у результаті дорожньо-транспортної пригоди вона зазнала значних душевних страждань. Крім того, пошкодження її транспортного засобу призвело до того, що їй довелось докладати значних додаткових зусиль для виконання своїх побутових обовязків, порушило звичайний розпорядок роботи та життя. Зважаючи на це, з урахуванням вимог розумності та справедливості, суд вважає, що з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 слід стягнути моральну шкоду у розмірі 5000 гривень.
Згідно з ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.
З квитанцій (а.с.1,46) вбачається, що при предявленні позову ОСОБА_1 сплатила судовий збір у розмірі 1890 гривень 05 копійок. Предявлений нею позов задоволений. З огляду на це, з ОСОБА_2 на користь позивача слід примусово стягнути витрати на оплату судового збору у розмірі 1890 гривень 05 копійок.
Крім цього, з розрахункової квитанції від 03 січня 2015 року (а.с.28) та акту приймання-передачі виконаних робіт від 12 січня 2015 року (а.с.29а) встановлено, що за проведення оцінки вартості завданого матеріального збитку в результаті дорожньо-транспортної пригоди, ОСОБА_1 сплатила 1500 гривень. Тому з ОСОБА_2 на користь позивача належить стягнути витрати на проведення оцінки вартості завданого матеріального збитку у розмірі 1500 гривень.
На підставі викладеного та керуючись ч1. та ч.3 ст.23, ч.3 ст.386, ч.1 ст.1167, ч.1 та ч.2 ст.1187 ЦК України, ст.ст.8, 10, 57, 60, 209, 212-215, 218, ч.1 ст.224 ЦПК України, суд, -
Заочне рішення суду може бути переглянуто за письмовою заявою відповідача поданої на протязі 10-ти днів з дня отримання його копії, а також може бути оскаржене до апеляційного суду Київської області через Бориспільський міськрайонний суд шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду протягом 10-ти днів з дня його проголошення, а особами, які не були присутні під час оголошення рішення, на протязі 10-ти днів з дня отримання копії цього рішення.
Суддя: підпис
З оригіналом згідно:
Суддя Бориспільського міськрайонного суду В.В. Журавський