АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 червня 2015 року м. Чернівці

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Чернівецької області в складі:

головуючої Перепелюк І. Б.

суддів: Галичанського А.Д., Яремка В.В.

секретар Тодоряк Г.Д.

за участю : представника позивача

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Департаменту соціального захисту населення Чернівецької обласної державної адміністрації до ОСОБА_1 про повернення автомобіля, отриманого інвалідом як гуманітарна допомога, за апеляційною скаргою ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_1 на рішення Садгірського районного суду м.Чернівців від 06 квітня 2015 року -

ВСТАНОВИЛА :

Департамент соціального захисту населення Чернівецької обласної державної адміністрації звернувся в суд з позовом до ОСОБА_1 про повернення автомобіля, отриманого інвалідом як гуманітарна допомога.

Позовні вимоги обґрунтовував слідуючими обставинам.

ОСОБА_3 відповідно до довідки від 10.08.2006р. №3078 з 12.06.2006р. перебував на обліку в Головному управлінні праці та соціального захисту населення Чернівецької обласної державної адміністрації для забезпечення автомобілем.

Наказом Головного управління праці та соціального захисту населення Чернівецької обласної державної адміністрації від 12.02.2007р. № 12 ОСОБА_3, як інваліду І групи Великої Вітчизняної війни видано автомобіль «Фольксваген Пассат», номер кузова НОМЕР_1, як гуманітарна допомога з правом передачі керування онуку ОСОБА_1

№ 22-ц/884/15 р. Головуючий у 1-й інстанції БайцарЛ.В..

категорія 2/9 Доповідач Перепелюк І.Б.

ОСОБА_3 помер 30.03.2013р. Після його смерті відповідач ОСОБА_1 відмовився повертати позивачу спірний автомобіль.

18.11.2014р. Департаментом соціального захисту населення Чернівецької обласної державної адміністрації, який є правонаступником Головного управління праці та соціального захисту населення Чернівецької обласної державної адміністрації, надіслано лист відповідачу з вимогою з'явитися для вирішення питання про повернення автомобіля, або, за наявності відповідних підстав, залишення його в сім»ї. Однак, питання не було вирішено. Відповідач ОСОБА_1 володіє спірним автомобілем без відповідної правової підстави.

Позивач просив зобов'язати відповідача повернути автомобіль «Фольксваген Пассат» номер кузова НОМЕР_1, Департаменту соціального захисту населення Чернівецької обласної державної адміністрації.

Рішенням Садгірського районного суду м.Чернівців від 06 квітня 2015 року позов задоволено. Зобов'язано ОСОБА_1 повернути Департаменту соціального захисту населення Чернівецької обласної державної адміністрації автомобіль «Фольксваген Пассат», номер кузова НОМЕР_1, 2000року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_2.

Вирішено питання щодо судових витрат.

В апеляційній скарзі апелянт просить скасувати рішення суду першої інстанції, відмовити в задоволенні позовних вимог. Посилається на те, що рішення суду першої інстанції ухвалене з неповним з'ясуванням судом обставин, що мають значення для справи та неправильним застосуванням норм матеріального та процесуального права.

В апеляційній скарзі апелянт посилається на те, що після смерті ОСОБА_3 в межах шестимісячного терміну відповідач неодноразово звертався до позивача для вирішення питання щодо залишення автомобіля в сім»ї. Однак це не було вирішено. Апелянт вважає, що позивачем в порушення положень п.41 Постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження порядку забезпечення інвалідів автомобілями» № 999 від 19 липня 2006 року, пропущено строк для повернення автомобіля.

Колегія суддів, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, вважає, що апеляційну скаргу слід відхилити, рішення -залишити без змін.

Встановлено, що відповідно до довідки від 10.08.2006р. № 3078 з 12.06.2006р. ОСОБА_3 перебував на обліку в Головному управлінні праці та соціального захисту населення Чернівецької обласної державної адміністрації для забезпечення автомобілем під порядковим номером 155.

Видача автомобілів з числа гуманітарної допомоги здійснювалась відповідно до Закону України «Про гуманітарну допомогу» від 22 жовтня 1999 року, Постанови Кабінету Міністрів України від 19.07.2006р. №999 «Про затвердження Порядку забезпечення інвалідів автомобілями».

Наказом Головного управління праці та соціального захисту населення Чернівецької обласної державної адміністрації від 12 лютого 2007 року № 12 ОСОБА_3, як інваліду І групи Великої Вітчизняної війни видано автомобіль «Фольксваген Пассат», номер кузова НОМЕР_1, як гуманітарна допомога з правом передачі керування онуку ОСОБА_1

При отриманні автомобіля, ОСОБА_3 13.02.2007р. дав зобов»язання про попередження його, що автомобіль він отримав як гуманітарну допомогу без права продажу, дарування або передачі іншій особі.

ОСОБА_3Г помер 30.03.2013р., що підтверджується свідоцтвом про смерть І-МИ 117550.

Департамент соціального захисту населення облдержадміністрації, відповідно до розпорядження Чернівецької обласної державної адміністрації від 31.05.2012р. № 353-р є правонаступником Головного управління праці та соціального захисту населення Чернівецької обласної державної адміністрації.

18.11.2014р. Департаментом соціального захисту населення Чернівецької обласної державної адміністрації надіслано лист відповідачу з вимогою з'явитися для вирішення питанні про повернення автомобіля, або, за наявності відповідних підстав, залишення його в сім»ї.

Однак, на час звернення із позовом питання про повернення автомобіля не вирішено.

Згідно п.41 Порядку забезпечення інвалідів автомобілями, що затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 19 липня 2006 року №999, автомобіль, отриманий як гуманітарна допомога, після смерті інваліда повертається (вилучається) Головному управлінню праці та соціального захисту населення і здається підприємству, що здійснює заготівлю та переробку металобрухту або видається в порядку черговості інваліду, який перебуває на обліку.

Відповідач ОСОБА_1 після смерті ОСОБА_3 відмовився повертати спірний автомобіль позивачу.

Враховуючи, що відповідач володіє зазначеним автомобілем без відповідних правових підстав, висновок суду першої інстанції про задоволення позову та повернення автомобіля позивачу правильний.

Доводи апелянта про те, що після смерті ОСОБА_3 в межах шестимісячного терміну відповідач неодноразово звертався до позивача для вирішення питання щодо залишення автомобіля в сім»ї, однак це не було вирішено, не є підставою для відмови в задоволенні позовних вимог. Крім того, належними та допустимими доказами це не підтверджено. Доводи апелянта щодо пропущення позивачем строку для повернення автомобіля є безпідставними.

Відповідно до п.41 Порядку забезпечення інвалідів автомобілями, що затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 19 липня 2006 року №999, після смерті інваліда, автомобіль, визнаний гуманітарною допомогою, яким особа була забезпечена через головне управління соціального захисту і користувалася менше ніж 10 років, може бути переданий у власність одному з членів сім»ї інваліда за рішенням Мінсоцполітики за умови сплати податків і зборів за ставками, діючими на день здійснення митного оформлення автомобіля, які повинні бути сплачені членом сім»ї померлого інваліда протягом шести місяців з дня його смерті.

З матеріалів справи встановлено, що відповідачем на адресу позивача була направлена заява від 21.06.2013р., зі змісту якої вбачається, що відповідач відмовляється повернути автомобіль отриманий ОСОБА_3

Доказів на підтвердження того, що відповідач звертався до позивача для вирішенням питання щодо сплати податків і зборів та залишення автомобіля в сім»ї, відповідно до вимог закону, суду не представлено.

Враховуючи всі обставини справи, висновок суду про наявність підстав для задоволення позову є правильним.

Рішення суду першої інстанції ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права, підстав для його скасування не вбачається.

Керуючись ст.ст. 307,308 ЦПК України, колегія суддів -

УХВАЛИЛА :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Садгірського районного суду м.Чернівців від 06 квітня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуюча (підпис)

Судді: (підписи)

З оригіналом вірно :