АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Апеляційне провадження № 22-ц/796/8270/2015 Головуючий в суді 1 інстанції - БогінкевичС.М.
Доповідач - Ящук Т.І.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 червня 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого судді Ящук Т.І.

суддів Немировської О.В., Чобіток А.О.

при секретарі Басюк Ю.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Агенція комплексного захисту бізнесу «Дельта М», яка подана представником ЦИРУЛЕВСЬКИМ Романом Олександровичем, на ухвалу Подільського районного суду м. Києва від 27 березня 2015 року по справі за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Агенція комплексного захисту бізнесу «Дельта М» про заміну сторони у виконавчому провадженні її правонаступником, у цивільній справі за позовом Акціонерного Банку «Банк регіонального розвитку» до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

встановила:

У березні 2015 року заявник ТОВ «Агенція комплексного захисту бізнесу «Дельта М» звернувся до суду з заявою про заміну стягувача у виконавчому провадженні з АБ «Банк регіонального розвитку» на ТОВ «Агенція комплексного захисту бізнесу «Дельта М», посилаючись на те, що 20.11.2013 року між банком та заявником було укладено договір про передавання в управління непроданих активів, відповідно до умов якого банк передав в управління товариству наявні балансові активи, а товариство прийняло в управління дані активи.

Ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 27 березня 2015 року у задоволенні заяви відмовлено.

Не погоджуючись з ухвалою, представник ТОВ «Агенція комплексного захисту бізнесу «Дельта М» - Цирулевський Р.О. звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу суду та постановити нову, якою замінити сторону у виконавчому провадженні з АБ «Банк регіонального розвитку» на його правонаступника ТОВ «Агенція комплексного захисту бізнесу «Дельта М», посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

Вказував, що звернення правонаступника кредитора із заявою про надання йому статусу сторони виконавчого провадження відповідає ст. 8 Закону України «Про виконавче провадження», відповідно до якої, у разі вибуття однієї із сторін державний виконавець з власної ініціативи або за заявою сторони, а також сама заінтересована сторона мають право звернутись до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником.

Крім того, постановою державного виконавця ВДВС Подільського РУЮ у м. Києві від 05.02.2010 року на підставі заяви АБ «Банк регіонального розвитку» було відкрито виконавче провадження, а тому посилання суду на те, що заявником не надано жодних доказів, які б підтверджували, що державним виконавцем відкрито виконавче провадження, є безпідставними.

В судовому засіданні представник апелянта підтримав апеляційну скаргу та просив задовольнити.

Представники сторін та ВДВС Подільського РУЮ у м. Києві в судове засідання не зявились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника заявника, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відмовляючи у задоволенні заяви ТОВ «Агенція комплексного захисту бізнесу «Дельта М» про заміну сторони у виконавчому провадженні, суд першої інстанції виходив з того, що відповідно до ст. 378 ЦПК України та ч. 5 ст. 8 Закону України «Про виконавче провадження» до суду із заявою про заміну сторони має право звертатися безпосередньо сторона виконавчого провадження ( боржник або стягувач), яка просить замінити її своїм правонаступником. В інших випадках право на звернення до суду з відповідною заявою належить державному виконавцю з власної ініціативи або за заявою безпосередньо боржника або стягувача.

Враховуючи, що ні стягувач АБ «Банк регіонального розвитку», ні боржник ОСОБА_4, чи державний виконавець з відповідною заявою не звертались, суд першої інстанції дійшов висновку, що заявник ТОВ «Агенція комплексного захисту бізнесу «Дельта М» не вправі звертатись до суду з такою заявою, при цьому заявником також не надано належних доказів щодо правонаступництва.

Проте з такими висновками суду першої інстанції колегія суддів не погоджується, оскільки вони зроблені з порушенням норм матеріального та процесуального права, та не відповідають обставинам справи.

Частиною 1 ст. 378 ЦПК України встановлено, що у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження за поданням державного виконавця або за заявою сторони суд замінює сторону виконавчого провадження її правонаступником.

Процесуальний порядок правонаступництва визначений ст. 37 ЦПК України, згідно з якою у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов'язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії цивільного процесу.

Частинами 1 та 2 ст. 512 ЦК України передбачено, що кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: 1) передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); 2) правонаступництва; 3) виконання обов'язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); 4) виконання обов'язку боржника третьою особою. Кредитор у зобов'язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом.

Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобовязанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Отже, згідно з вимогами чинного законодавства заміна осіб в окремих зобовязаннях через волевиявлення сторін ( відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можлива на будь-якій стадії процесу.

Згідно з ч. 5 ст. 8 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття однієї з сторін державний виконавець з власної ініціативи або за заявою сторони, а також сама заінтересована сторона мають право звернутися до суду з заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, обов'язкові тією мірою, якою вони були б обов'язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Відповідно до правової позиції, викладеної у постанові Верховного Суду України від 20.11.2013 року № 6-122цс13, виходячи зі змісту статей 512, 514 ЦК України, ст. 378 ЦПК України, ст. 8 Закону України «Про виконавче провадження» заміна кредитора у зобовязанні можлива з підстав відступлення вимоги (цесія), правонаступництва (смерть фізичної особи, припинення юридичної особи) тощо й до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобовязанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, у тому числі бути стороною виконавчого провадження шляхом подання ним та розгляду судом заяви про заміну стягувача.

Як вбачається з матеріалів справи, рішенням Подільського районного суду м. Києва від 27.10.2009 року було задоволено позовні вимоги Акціонерного банку «Банк регіонального розвитку» до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості в розмірі 83 465 грн. 94 коп. та судових витрат в розмірі 864 грн. 66 коп.

23.12.2009 року представник позивача отримав виконавчий лист за вказаним рішенням.

Згідно з умовами договору від 20.11.2013 року про передавання в управління непроданих активів, укладеного між АБ «Банк регіонального розвитку», ТОВ «АКЗБ «Дельта М» та Національним Банком України, посвідченим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Прокопенко Л.В. за реєстровим № 3960, та актів приймання-передавання № 60 від 20.11.2013 року та № 60.1 від 20.11.2013 року, до ТОВ «Агенція комплексного захисту бізнесу «Дельта М» перейшло право вимоги за кредитним договором від 08.08.2007 року, укладеним між АБ «Банк Регіонального розвитку» та ОСОБА_4

Пунктом 2.4 договору передавання в управління непроданих активів передбачено, що ТОВ «Агенція комплексного захисту бізнесу «Дельта М» ( управитель) має право володіти, користуватись і розпоряджатись активами відповідно до законодавства та цього договору; бути процесуальним правонаступником установника управління в справах, однією із сторін ( учасників) яких є установник управління, а також правонаступником у виконавчих провадженнях, однією із сторін ( учасників) яких є установник управління, тобто АБ «Банк регіонального розвитку».

За таких обставин, враховуючи вимоги вищевикладених норм закону, звернення правонаступника кредитора із заявою про надання йому статусу сторони виконавчого провадження відповідає змісту ст. 512, 514 ЦК України та ст. 8 Закону України «Про виконавче провадження» і такий правонаступник кредитора має право звертатись до суду із заявою про заміну сторони виконавчого провадження.

Крім того, суд першої інстанції в оскаржуваній ухвалі зазначив, що заявником не подано доказів відкриття виконавчого провадження.

Проте такий висновок зроблено судом без належного зясування обставин справи, оскільки до заяви про заміну сторони у виконавчому провадженні заявником додано копію постанови про відкриття виконавчого провадження від 05.02.2010 року, якою було відкрите виконавче провадження № 17190916 з виконання виконавчого листа про стягнення з ОСОБА_4 на користь АБ «Банк регіонального розвитку» суми боргу 84 330 грн. 60 коп. ( а.с. 123).

Крім того, згідно з доданою до заяви Інформацією про виконавче провадження станом на 13.03.2015 року, 26.08.2011 року державним виконавцем було винесено постанову про розшук майна боржника, а саме автомобіля Daewoo Nexia д.н. НОМЕР_1, дані про вчинення інших виконавчих дій в подальшому відсутні ( а.с. 125-129).

З викладеного вбачається, що суд належним чином не перевірив посилання заявника щодо наявності відкритого виконавчого провадження, у звязку з чим дійшов передчасного висновку про відсутність підстав для заміни стягувача у виконавчому провадженні.

Відповідно до ст. 312 ЦПК України апеляційний суд скасовує ухвалу і передає питання на новий розгляд до суду першої інстанції, якщо останній порушив порядок, встановлений для його вирішення.

Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку, що заява правонаступника АБ «Банк регіонального розвитку» - ТОВ «АКЗБ «Дельта М» розглянута судом першої інстанції з порушенням порядку, встановленого для його вирішення, тому оскаржувана ухвала підлягає скасуванню, а питання вирішення заяви передачі на новий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 311-315, 317, 218 ЦПК України, колегія суддів

ухвалила:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Агенція комплексного захисту бізнесу «Дельта М» - задовольнити частково.

Ухвалу Подільського районного суду м. Києва від 27 березня 2015 року - скасувати, питання передати на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню не підлягає.

Головуючий : Судді: