Справа № 456/3462/14 Головуючий у 1 інстанції: Янко Б.Я.
Провадження № 22-ц/783/2771/15 Доповідач в 2-й інстанції: ОСОБА_1 Р. П.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 червня 2015 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого судді Цяцяка Р.П.,

суддів Ванівського О.М. і ОСОБА_2,

при секретарі Ясиновській Я.М.,

за участю ОСОБА_3 представника ПАТ „ВТБ Банк;

відповідача ОСОБА_4 і його представника ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на заочне рішення Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 16 грудня 2014 року,

В С Т А Н О В И Л А:

У серпні 2014 року Публічне акціонерне товариство „ВТБ Банк (в подальшому „Банк) звернулося до суду з позовом до ОСОБА_4, у якому просило суд стягнути з відповідача на користь Банку заборгованість за кредитним договором у розмірі 78 060 грн. 64 коп. та сплачений судовий збір у розмірі 780 грн. 61 коп.

Позовні вимоги обгрунтовувалися тим, що 13 червня 2012 року між Банком та відповідачем було укладено кредитний договір № R1B, відповідно до умов якого Банк надав відповідачеві кредит у сумі 100 000 грн. на споживчі цілі зі сплатою 31 % річних та кінцевим строком погашення заборгованості до 13.06.2016 року (в подальшому „Кредитний договір), а відповідач зобов'язався повертати кредит і сплачувати за його користування відсотки та комісійну винагороду в сумі, в строки та на умовах, що передбачені Кредитним договором. Однак, відповідач не виконує належним чином зобов'язання по згаданому Кредитному договору, в результаті чого станом на 26.05.2014 року у нього виникла прострочена заборгованість на загальну суму 78 060 грн. 64 коп. (а.с. 2-3).

Оскаржуваним заочним рішенням позов задоволено.

Стягнуто з відповідача на користь Банку заборгованість за Кредитним договором у розмірі 78 060 грн. 64 коп. та 780 грн. 61 коп. судового збору (а.с. 95-96).

Ухвалою Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 19 лютого 2015 року заяву відповідача про перегляд заочного рішення залишено без задоволення (а.с. 103-105; 132-133) і він оскаржив це рішення в загальному порядку.

Апелянт просить оскаржуване рішення скасувати та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог, покликаючись на неповне зясування судом обставин, що мають значення для справи; невідповідність висновків суду обставинам справи та на неправильне застосування норм матеріального права.

Стверджує, що іншим судовим рішенням (Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 31 жовтня 2014 року) встановлено, що Банк надав відповідачу кредит в сумі 88 010 грн., а не в сумі 100 000 грн., як зазначено у Кредитному договорі.

Вважає, що судом не було враховано той факт, що Банк, всупереч умов Кредитного договору, самовільно стягнув (не додав) відповідачу 11,99 % від суми кредитних коштів, а також не було враховано відповідні положення ст. 11 Закону України „Про захист прав споживачів та статтей 638, 1055, 1056-1 ЦК України (а.с. 137-139).

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення апелянта і його представника на підтримання доводів апеляційної скарги та заперечення цих доводів зі сторони представника Банку, перевіривши матеріали справи та законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає з наступних підстав.

Матеріалами справи стверджується, що ОСОБА_4 звертався до суду з позовом до ПАТ „ВТБ Банк про визнання недійсним Кредитного договору від 13 червня 2012 року з тих підстав, що ОСОБА_4 отримав від Банку лише 88 010 грн. замість обумовлених договором 100 000 грн., а також з тієї підстави, що даний договір не відповідає вимогам чинного законодавства, зокрема: Закону України „Про захист прав споживачів, однак рішенням Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 31 жовтня 2014 року (залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Львівської області від 26.12.2014 року) йому було відмовлено у задоволенні позовної вимоги про визнання недійсним цього Кредитного договору (а.с. 76-77; 152-155).

Відмову у задоволенні позовних вимог суд мотивував (зокрема) тим, що відповідно до п.1.2 Графіку повернення кредиту, процентів та розрахунку вартості сукупних послуг, на початкову суму кредиту передбачено сплату комісії в розмірі 11,99 % і судом було встановлено, що даний графік було погоджено сторонами, про що свідчить підпис уповноваженої банком особи та самого позивача (а.с. 77).

Ухвалою судді Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 06 лютого 2015 року відмовлено у відкритті касаційного провадження у справі за позовом ОСОБА_4 до ПАТ „ВТБ Банк про визнання недійсним Кредитного договору від 13 червня 2012 року (а.с. 156-157).

За вище наведених обставин доводи апеляційної скарги про невідповідність умов Кредитного договору від 13 червня 2012 року вимогам чинного законодавства до уваги прийматися не можуть.

Статтями 10 і 60 ЦПК України встановлено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін; сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості і що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Свої позовні вимоги Банк обгрунтував розрахунками заборгованості в сумі позовних вимог (а.с. 22-26).

В суді апеляційної інстанції відповідач (апелянт) і його представник заперечили наявність будь-якої заборгованості перед Банком, однак будь-яких розрахунків, які б спростовували вище згадані розрахунки Банку, ними до суду подано не було, а відтак доводи апелянта про відсутність у нього будь-якої заборгованості перед Банком не можуть прийматися до уваги за їх недоведеністю.

За вище наведених обставин колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дав належну оцінку всім обставинам і доказам по справі в їх сукупності та ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому приходить до висновку про те, що підстави для його скасування відсутні і апеляційну скаргу на нього, доводи якої не спростовують висновків оскаржуваного рішення, слід залишити без задоволення.

Керуючись ст.ст. 303, 307 ч.1 п.1, 308, 314 ч.1 п.1, 315, 319 ЦПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 відхилити та залишити заочне рішення Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 16 грудня 2014 року без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання ухвалою законної сили.

Головуючий:

Судді: