Справа № 2-436/11
Провадження по справі № 8/366/3/15
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 червня 2015 року смт. Іванків

Іванківський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді Корчкова А.А.;

за участю секретаря судового засідання Онищенко В.В.;

представника заявника та третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору Київської обласної спілки споживчих товариств ОСОБА_1;

представника відповідача ОСОБА_2 районної спілки споживчих товариств ОСОБА_3;

представника відповідача ОСОБА_4 ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_6 про перегляд рішення Іванківського районного суду Київської області від 26.04.2013 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_6, ОСОБА_7 до ОСОБА_2 районної спілки споживчих товариств, ОСОБА_4, третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору Київська обласна спілка споживчих товариств про визнання недійсними постанови правління і ради ОСОБА_2 районної спілки споживчих товариств, договорів купівлі-продажу та застосування наслідків недійсності правочинів у вигляді виселення,-

В С Т А Н О В И В :

24 грудня 2014 року до Іванківського районного суду Київської області звернувся ОСОБА_6 з заявою про перегляд рішення Іванківського районного суду Київської області від 26.04.2013 року у справі № 2-436/11 у звязку із нововиявленими обставинами.

Зокрема, заявник ОСОБА_6 обґрунтовує свою заяву тим, що відповідно до рішення Іванківського районного суду Київської області від 26.04.2013 року у справі № 2-436/11 позивачам ОСОБА_6М та ОСОБА_7 до ОСОБА_2 районної спілки споживчих товариству та ОСОБА_4, третя особа Київська обласна спілка споживчих товариств про визнання недійсними постанови правління ОСОБА_2 районної спілки споживчих товариств та визнання недійсними договорів купівлі-продажу і застосування наслідків недійсності правочинів у вигляді виселення, в задоволенні позову було відмовлено. Рішенням Господарського суду Київської області від 07.11.2014 року у справі 911/4042/14 було задоволено позов Київської обласної спілки споживчих товариств до ОСОБА_2 районної спілки споживчих товариств про визнання недійсною постанови конференції ОСОБА_2 районної спілки споживчих товариств про вихід із складу Облспоживспілки та вступ до Укоопспілки від 16.12.2003. Заявник вважає, що визнання недійсною постанови конференції ОСОБА_2 районної спілки споживчих товариств про вихід із складу Облспоживспілки та вступ до Укоопспілки є нововиявлена обставина, в розумінні п.1 ч. 2 ст. 361 ЦПК України, а саме є істотною обставиною, що не була і не могла бути відома особі, яка звертається із заявою на час розгляду справи судом, і вважає, що на підставі цього суду необхідно скасувати рішення Іванківського районного суду Київської області від 26.04.2013 року у справі № 2-436/11 та постановити нове, яким задовольнити позов ОСОБА_6М та ОСОБА_7

В судовому засіданні представник заявника та третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору Київської обласної спілки споживчих товариств ОСОБА_1 заяву підтримав, просив суд вимоги викладені в заяві задовольнити повністю.

Представник відповідача ОСОБА_4 ОСОБА_5 в судовому засіданні заперечував проти задоволення заяви про перегляд рішення Іванківського районного суду Київської області від 26.04.2013 року у справі № 2-436/11 за нововиявленими обставинами та зазначив наступне. На думку представника відповідача, вказані заявником обставин не є нововиявленими та істотними для перегляду рішення суду.

Представник відповідач ОСОБА_2 районної спілки споживчих товариств ОСОБА_3 просила суд задовольнити заяву ОСОБА_6 про перегляд рішення Іванківського районного суду Київської області від 26.04.2013 року у справі № 2-436/11 у звязку із нововиявленими обставинами.

В судове засідання не зявилась ОСОБА_7, яка була повідомлена судом належним чином про час та місце розгляду заяви, про що свідчить відмітка на рекомендованому повідомленні, але від неї не надійшло заяв або клопотань щодо поважності причин відсутності в судовому засіданні, а також до суду ОСОБА_7 не надала свої пояснення щодо заяви, яка розглядалася. Встановивши думку учасників судового розгляду, суд посилаючись на вимоги ст. 365 ЦПК України прийняв рішення, що неявка ОСОБА_7 не є перешкодою для розгляду заяви.

Під час судового розгляду судом встановлено, що 18 липня 2011 року позивачі ОСОБА_6 та ОСОБА_7 звернулися з позовом до ОСОБА_2 районної спілки споживчих товариств та ОСОБА_4 про визнання недійсними постанови правління і ради ОСОБА_2 районної спілки споживчих товариств та визнання недійсними договорів купівлі-продажу.

22.11.2011 рішенням Іванківського районного суду Київської області у задоволенні позову відмовлено.

15 лютого 2012 року ухвалою Апеляційного суду Київської області апеляційна скарга ОСОБА_6 була відхилена.

05 вересня 2012 року ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ касаційна скарга ОСОБА_6 була задоволена, рішення Іванківського районного суду Київської області від 22.11.2011 року та ухвалу Апеляційного суду Київської області від 15.02.2012 року скасовано, а справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

26.04.2013 року рішенням Іванківського районного суду Київської області у задоволенні позову відмовлено.

12.09.2013 року Апеляційним судом Київської області апеляційна скарга ОСОБА_6 задоволена частково, рішення Іванківського районного суду Київської області від 26.04.2013 скасовано і ухвалене нове рішення.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 13.11.2013 року касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилено, а рішення апеляційного суду Київської області від 12.09.2013 року залишено без змін.

Верховним Судом України касаційну скаргу ОСОБА_4 на ухвалу Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ задоволено, рішення апеляційного суду Київської області від 12.09.2013 року скасовано, а рішення Іванківського районного суду Київської області від 26.04.2013 року залишено в силі.

Ухвалою Іванківського районного суду Київської області від 30.01.2015 року відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_6 про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Іванківського районного суду Київської області від 26.04.2013 року.

12.05.2015 року Апеляційний суд Київської області апеляційну скаргу ОСОБА_6 задовольнив частково, а ухвалу Іванківського районного суду Київської області від 30.01.2015 року скасував та передав заяву про перегляд рішення в звязку з нововиявленими обставинами на розгляд суду першої інстанції.

Відповідно до положень статті 361 ЦПК України рішення або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, а також судовий наказ можуть бути переглянуті у зв'язку з нововиявленими обставинами.

Законодавець в ч.1 ст.361 ЦПК України передбачив підстави для перегляду рішення, ухвали суду чи судового наказу у зв'язку з нововиявленими обставинами, серед яких в п.1визначив, як підставу істотні для справи обставини, що не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.

Заявник обґрунтовуючи свої доводи зазначає, що істотною для справи обставиною є рішення Господарського суду Київської області від 07.11.2014 року у справі 911/4042/14, яким було визнано недійсною постанови конференції ОСОБА_2 районної спілки споживчих товариств про вихід із складу Облспоживспілки та вступ до Укоопспілки від 16.12.2003. Суд враховуючи встановлені вказаним рішенням обставини вважає, що визнання недійсною постанови конференції ОСОБА_2 районної спілки споживчих товариств не може бути визнано нововиявленою обставиною враховуючи наступне.

Постанова Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 4 від 30.03.2012 року «Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у зв'язку з нововиявленими обставинами» в п. 3 передбачає, що нововиявлені обставини - це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин (частина друга статті 361 ЦПК).

Необхідними умовами нововиявлених обставин, визначених пунктами 1, 2 частини другої статті 361 ЦПК України, є те, що вони існували на час розгляду справи; ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи; вони входять до предмета доказування у справі та можуть вплинути на висновки суду про права та обов'язки осіб, які беруть участь у справі.

Обставини, що обґрунтовують вимоги або заперечення сторін чи мають інше істотне значення для правильного вирішення справи, існували на час ухвалення судового рішення, але залишаються невідомими особам, які беруть участь у справі, та стали відомими тільки після ухвалення судового рішення, є нововиявленими обставинами.

Обставини, які виникли чи змінилися тільки після ухвалення судового рішення і не пов'язані з вимогою в цій справі, а тому не могли бути враховані судом при ухваленні судового рішення, є новими обставинами і можуть бути підставою для пред'явлення нової вимоги.

Судом встановлено, що обставини на які посилається заявник виникли після ухвалення рішення по цивільній справі № 2-436/11, тобто вони не існували на час розгляду справи та не могли бути враховані судом першої інстанції при розгляді справи та ухваленні рішення від 26.04.2013 року. А отже, враховуючи викладені висновки в постанові Пленуму ВСС України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 4 від 30.03.2012 року та положення п. 1 ч. 2 ст. 361 ЦПК України, зазначені заявником обставини є новими і не можуть бути визнані судом, як нововиявлені. Вказаний висновок суду, також знайшов своє відображення в «Практиці перегляду судових рішень у звязку з нововиявленими обставинами в порядку цивільного судочинства» підготовлений Верховним Судом України.

Крім того, законодавець зазначаючи підставу про перегляд рішення в п. 1 ч. 2 ст. 361 ЦПК України, визначив, що вказані підстави повинні бути істотними для справи. Зокрема, питання про те, які обставини можна вважати істотними, є оціночним, і вирішується судом у кожному конкретному випадку з урахуванням того, чи ці обставини могли спростувати факти, покладені в основу судового рішення, та вплинути на висновки суду під час його ухвалення таким чином, що якби вказана обставина була відома особам, які беруть участь у справі, то зміст судового рішення був би іншим.

Відповідно до ухвали Апеляційного суду Київської області від 12.05.2015 року, якою судом було скасовано ухвалу Іванківського районного суду Київської області від 30.01.2015 року про відмову в задоволенні заяви ОСОБА_6 про перегляд рішення суду в звязку із нововиявленими обставинами, суд дійшов висновку, що обставини викладені в заяві ОСОБА_6, а саме рішення про визнання недійсною постанови конференції ОСОБА_2 районної спілки споживчих товариств про вихід із складу Облспоживспілки та вступ до Укоопспілки від 16.12.2003, заслуговують на увагу та можуть вплинути на висновок суду при вирішенні справи по суті, а тому може бути підставою для ухвалення у справі іншого рішення.

Судом враховуються висновки до яких прийшов Апеляційний суд Київської області в ухвалі від 12.05.2015 року, але беручи до уваги, що Апеляційний суд зазначив що вказані заявником обставини «заслуговують на увагу» та «можуть вплинути на висновок суду», тобто є неоднозначними щодо встановлення саме істотності вказаних обставин, та є такими, що дають можливість суду першої інстанції самому прийняти рішення щодо істотності обставин на які посилається ОСОБА_6 А отже, судом першої інстанції повинні бути дослідженні докази, що підтверджують істотність для справи обставин, які заявник вважає нововиявленими.

Зокрема, судом встановлено, що Іванківський районний суд ухвалюючи рішення від 26.04.2013 року зазначив наступні підстави, відповідно до яких суд прийшов до висновків про відмову в задоволенні позову ОСОБА_6, ОСОБА_7 до ОСОБА_2 районної спілки споживчих товариств, ОСОБА_4

А саме:

· суд послався на положення ст. 4 Закону України «Про власність» щодо наявності у власника права на свій розсуд володіти та користуватися та розпоряджатися належним йому майном, він має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, що не суперечать закону;

· також, суд прийняв як підставу до відмови в позові, вимоги ст. 10 Закону України «Про споживчу кооперацію» де зазначено, що майно споживчих товариств та їх спілок може бути продано членам споживчих товариств, окремим громадянам та інше тільки за рішенням загальних зборів, конференцій та зїздів відповідних спілок або уповноважених ним органів;

· крім того, суд при винесенні рішення послався на положення Статуту ОСОБА_2 районної спілки споживчих товариств, де в п. 5.2. встановлено, що дозволяється правлінню райспоживспілки розпоряджатися основними засобами: продаж, оренда, списання з послідуючим затвердженням на Раді райспоживспілки;

· положеннями ст. 319 ЦК України суд керувався з урахуванням положень, які визначають, що діяльність власника може бути обмежена лише у випадках і у порядку, встановленому законом;

· позивачі не були стороною оспорюваних договорів, однак не обґрунтували, яким чином ці договори порушують їх права, як членів ОСОБА_2 районної спілки споживчих товариств.

Отже, враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що рішення Господарського суду Київської області від 07.11.2014 року у справі 911/4042/14, яким було визнано недійсною постанови конференції ОСОБА_2 районної спілки споживчих товариств про вихід із складу Облспоживспілки та вступ до Укоопспілки від 16.12.2003, дійсно може вказувати на зміну певних обставин справи яка розглядалась, але не є такими, які можуть вважатися істотними та спростовувати факти, покладені в основу судового рішення, та вплинути на висновки суду під час його ухвалення, в звязку з тим, що не виключають перелічених вище підстав, на які поклався Іванківський районний суд Київської області при ухваленні рішення від 26.04.2013 року.

Тобто, суд розглянувши заяву про перегляд рішення Іванківського районного суду Київської області від 26.04.2013 року, вислухавши думку всіх учасників та дослідивши докази, прийшов до висновку, що обставини на які покладається заявник ОСОБА_6 не можуть бути визнані судом, підставою для перегляду рішення в розумінні п. 1 ч. 2 ст. 361 ЦПК України, а тому вважає за доцільне на підставі ст. 365 ЦПК України залишити заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами без задоволення.

Питання судових витрат вирішити відповідно до ст. 88 ЦПК України. Відповідно до п. 10 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» звільнити від сплати судового збору заявника ОСОБА_6, як громадянина що віднесено до 1 категорії постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Керуючись положеннями ст.ст. 210, 361, 363, 365 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_6 про перегляд рішення Іванківського районного суду Київської області від 26.04.2013 року у цивільній справі № 2-436/11 за позовом ОСОБА_6, ОСОБА_7 до ОСОБА_2 районної спілки споживчих товариств, ОСОБА_4, третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору Київська обласна спілка споживчих товариств про визнання недійсними постанови правління і ради ОСОБА_2 районної спілки споживчих товариств, договорів купівлі-продажу та застосування наслідків недійсності правочинів у вигляді виселення залишити без задоволення.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Апеляційна скарга подається апеляційному суду через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

Суддя А.А. Корчков