АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 22-ц/796/8643/2015 Головуючий у 1-й інстанції Сирбул О.Ф.
Доповідач Кравець В.А.
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17 червня 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва в складі :
головуючого Кравець В.А.,
суддів Семенюк Т.А., Шиманського В.Й.,
за участю секретаря Круглика В.В.
розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Дарницького районного суду м. Києва від 27 квітня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, третя особа: Служба у справах дітей Дарницької районної в місті Києві державної адміністрації про усунення перешкод у спілкуванні з дітьми та визначення способів участі у вихованні малолітніх дітей та спілкуванні з ними,
В С Т А Н О В И Л А :
У січні 2015 рокупозивач звернувся в суд із позовом, в якому, з урахуванням уточнених вимог, просив зобовязати ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 не перешкоджати (не чинити перешкод) йому брати участь у вихованні та вільному спілкуванні з дітьми дочкою ОСОБА_6 (ІНФОРМАЦІЯ_3) та сином ОСОБА_7 (ІНФОРМАЦІЯ_3), встановити час та дні для його зустрічей з дітьми: кожну першу суботу місяця з 10.00 год. до 18.00 год. по місцю проживання або тимчасового перебування дітей, з можливістю спільних з дітьми прогулянок в межах міста Києва (в цей же час з 10.00 год. до 18.00 год.), а при настанні обставин, які б унеможливлювали зустріч замінювати зустріч на третю суботу місяця за попереднім погодженням сторін; спільний відпочинок: першу половину літніх канікул у період з 15 червня по 31 липня кожного року діти проводять з батьком за місцем проживання чи місцем відпочинку батька; необмежене спілкування з дітьми особисто, засобами телефонного, поштового, електронного та іншого засобу звязку, що не передбачають безпосереднього фізичного спілкування між батьком та дітьми, зобовязати ОСОБА_2, в телефонному режимі (за моїм попереднім дзвінком) за два дні до дня його зустрічі з дітьми, надати точну інформацію щодо фактичного місця перебування дітей, а у разі настання будь-яких обставин щодо неможливості зустрічі з дітьми, повідомити про це його особисто на наступний день з дня настання таких обставин та вирішити питання судових витрат.
Свої вимоги обґрунтовував тим, що створення відповідачами перешкод його спілкуванню із дітьми порушує не тільки його права як батька, а порушує права та суперечить інтересам малолітніх дітей, що змушує його звернутися до суду із даним позовом.
Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 27 квітня 2015 року позов задоволено частково.

Встановлено участь ОСОБА_1 у вихованні сина, ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1 та доньки, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, визначивши наступні дні та часи для спілкування між дітьми та батьком: перша субота місяця з «10» год. «00» хвил. до «18» год. «00» хвил. без виїзду за межі міста Києва; Спільний літній відпочинок під час літніх канікул за попередньою домовленістю між батьками. В задоволенні іншої частини позову відмовлено. Вирішено питання судових витрат.

Не погоджуючись з рішенням суду, позивач ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення та ухвалити нове про задоволення позову в повному обсязі, посилаючись на те, що суд ухвалив його з порушенням норм матеріального та процесуального права, не зясувавши дійсні обставини спору.

Вказує на те, що ні колишня дружина ні її батьки з приводу побачення з дітьми на контакт не йдуть, що встановлено судом під час розгляду справи тобто, ніякої домовленості зі сторони відповідачів не може бути.

Крім того, в разі настання таких обставин, як хвороба, відсутність коштів для придбання квитків, неможливість відвідування дітей через зайнятість на роботі, та інших поважних причинах, він би мав можливість провідати дітей в третю суботу місяця, як було зазначено в позовній вимозі, що також не враховано і незадоволено судом.

Зазначив, що колишня дружина не завжди дозволяє дітям спілкуватися з ним по телефону, що є також фактом відсутності домовленості між ними та перешкодою у спілкуванні з дітьми.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не зявився про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, у своїй апеляційній скарзі просив проводити розгляд справи без його участі.

Заслухавши доповідь судді Кравець В.А., обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого рішення, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав:

Вирішуючи спір між сторонами, суд виходив з найкращих інтересів дітей та рівноцінних прав батьків щодо участі у їх вихованні.

Висновок суду відповідає обставинам справи та грунтується на вимогах закону.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебували у зареєстрованому шлюбі з 20.02.2009 р. по 23.09.2014 р., від якого мають двох малолітніх дітей ОСОБА_6 та ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 5-6).

17 жовтня 2014 року позивач звернувся до Служби у справах дітей Дарницької районної в м. Києві державної адміністрації з проханням встановити графік відвідувань дітей та спілкування з ними телефоном, оскільки він проживає далеко та не має можливості їх відвідувати кожного дня та просив надати можливість забирати до себе додому на зимові канікули та на літо, а також по можливості його приїзду до м. Києва (а.с. 12).

Відповідно до довідки № 1052 від 11 грудня 2014 року про реєстрацію та проживання, виданої Завадківською сільською радою Калуського району Івано-Франківської області, ОСОБА_1 проживає та зареєстрований АДРЕСА_1 (а.с. 10).

Згідно характеристики з місця роботи позивача комунального закладу «Центр соціальної реабілітації дітей-інвалідів «Добродія Калуська» ОСОБА_1 характеризується позитивно, відповідально ставиться до виконання своїх посадових обовязків, старанний, вміє прислухатись до порад старших колег та побажань адміністрації щодо професійних вмінь і т.д. (a.c. 11).

Відповідно до висновку Дарницької районної в м. Києві державної адміністрації від 24.04.2015 p. №101-3865/01 про визначення участі батька ОСОБА_1 у вихованні дітей ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2 визначено наступний графік: І субота місяця з 10.00 до 18.00 години без виїзду за межі м. Києва; спільний літній відпочинок під час літніх канікул за попередньою домовленістю між батьками. З метою уникнення конфліктних ситуацій між батьками дітей: зобовязати ОСОБА_1 дотримуватися режиму харчування, виховання та відпочинку доньки та сина, не допускати протиправних дій та негативних розмов стосовно матері дітей ОСОБА_2; зобовязати ОСОБА_2 не перешкоджати батькові брати участь у вихованні дітей та спілкуванні з ними, не допускати протиправних дій та негативних розмов стосовно батька дітей ОСОБА_1 (а.с. 34-35).

Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості; малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, бути розлучена зі своєю матірю.

У силу ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (ратифікована Україною 27 лютого 1991 року, дата набуття чинності для України 27 вересня 1991 року) в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питанням соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини.

Дотримуючись рівноваги між інтересами дитини та рівними правами батьків щодо спілкування з дитиною, особлива увага має бути приділена найважливішим інтересам дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків (Рішення Європейського суду з прав людини від 07.12.2006 р. року по справі «Хант проти України»).

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 15 Закону України «Про охорону дитинства» дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов'язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини.

Відповідно до ч. 8 ст. 7 СК України, регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини.

Відповідно до ст. 141 Сімейного кодексу України мати,батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебувають вони у шлюбі між собою.

Статтею 153 СК України передбачено, що мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли це право обмежене законом. Дитина, яка розлучена з одним із батьків чи обома батьками, має право регулярно підтримувати особисті стосунки й прямі контакти з обома батьками, крім випадків, коли це суперечить найвищим інтересам дитини.

Згідно приписів ст.157, ч.1, ч.2, ч.3 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той з батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини.

Статтею 158 СК України передбачено, що за заявою матері, батька дитини орган опіки та піклування визначає способи участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею того з батьків, хто проживає окремо від неї. Рішення про це орган опіки та піклування постановляє на підставі вивчення умов життя батьків, їхнього ставлення до дитини, інших обставин, що мають істотне значення. Рішення органу опіки та піклування є обов'язковим до виконання. Особа, яка ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, зобов'язана відшкодувати матеріальну та моральну шкоду, завдану тому з батьків, хто проживає окремо від дитини.

Якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема, якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування, з урахуванням віку, стану здоров'я дитини, поведінки батьків, а також інших обставин, що мають істотне значення. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи (ч.ч. 1, 2ст. 159 СК України).

Відповідно до ч.ч. 4, 5 ст. 19 СК України передбачено, що при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини обов'язковою є участь органу опіки та піклування. Разом з тим орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв'язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.

При вирішенні даного спору суд врахував інтереси дітей, оскільки такий спосіб направлений на уникнення між сторонами конфліктів, забезпечення їх спокійного психологічного розвитку та зростання.

Крім того, такий спосіб є найбільш доцільним та справедливим також з огляду на Висновок Дарницької районної в м. Києві державної адміністрації від 24.04.2015 р. №101-3865/01, де суд першої інстанції повністю врахував всі докази по справі, вимоги законодавства та інтереси дітей.

Разом з тим, позовна вимога про необмежене спілкування з дітьми особисто, дистанційними засобами не можуть бути задоволені, оскільки такий спосіб участі у вихованні дитини є неприпустимими, та таким, що порушує нормальний режим життєдіяльності дитини, враховуючи потреби в забезпеченні певного режиму, усталеного порядку харчування (з врахуванням вікових особливостей та стану здоров'я), відпочинку, дотримання особистої гігієни та часу для підготовки домашніх завдань, так як діти шкільного віку.

В силу ч.1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Отже, суд першої інстанції всебічно і обєктивно дослідив всі обставини справи, зібраним доказам дав вірну правову оцінку й постановив рішення, що відповідає вимогам закону.

Рішення суду постановлено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, тому підстав для його скасування колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст. 303,304,307,308, 313-315 ЦПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Дарницького районного суду м. Києва від 27 квітня 2015 року в справі залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена протягом двадцяти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ шляхом подачі касаційної скарги до цього суду.

Головуючий Судді