АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
провадження № 22ц/790/3206/15 Головуючий 1 інст. - Клименко А.М.
Справа №644/7684/13-ц Доповідач - Шаповал Н.М.
Категорія: договірні
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 травня 2015 року судова колегія судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області у складі:

головуючого - Шаповал Н.М.,

суддів: Зазулинської Т.П.,

Гуцал Л.В.,

за участю секретаря - Таран В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на заочне рішення Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 28 листопада 2013 року по справі за позовом Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за опалення та гарячу воду,-

ВСТАНОВИЛА:

У серпні 2013 року КП «Харківські теплові мережі» звернулось до суду з вказаним позовом, в якому просило стягнути з відповідачів заборгованість за опалення та гарячу воду в розмірі 9 058,02 грн. за період з 01.10.2003 року по 30.06.2013 року.

В обґрунтування позову зазначило, що відповідачі є споживачами послуг, які надаються КП «Харківські теплові мережі», але оплату своєчасно не здійснюють, внаслідок чого за ними утворилася заборгованість в сумі 9 058,02 грн..

Заочним рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 28 листопада 2013 року позов КП «Харківські теплові мережі» - задоволено. Стягнуто солідарно з ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 на користь КП «Харківські теплові мережі» заборгованість за опалення та гарячу воду в розмірі 9 058,02 грн. за період з 01.10.2003 року по 30.06.2013 року, вирішено питання про судові витрати.

Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 25 лютого 2015 року заяву ОСОБА_2 про перегляд вказаного заочного рішення - залишено без задоволення.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 ставиться питання про скасування вказаного заочного рішення суду першої інстанції та ухвалення нового, яким задовольнити позовні вимоги КП «Харківські теплові мережі» частково, стягнувши солідарно з відповідачів заборгованість за надані послуги опалення та гарячу воду в сумі 530,27 грн. за період з 01.08.2010 року по 30.06.2013 року, посилаючись на те, щ ними було сплачено 7916 грн. 02 коп.

Перевіряючи законність і обґрунтованість судового рішення відповідно до вимог ч.1 ст.303 ЦПК України - у межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених у суді першої інстанції, судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення суду першої інстанції слід змінити з підстав, передбачених п. 4 ч. 1 ст. 309 ЦПК України.

Судом встановлено, що між сторонами виникли правовідносини з приводу надання житлово-комунальних послуг, які регулюються спеціальними нормами, а саме: Законом України «Про житлово-комунальні послуги» та Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630.

Згідно з п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Такий обов'язок відповідачами не виконувався, внаслідок чого утворилася заборгованість.

Згідно до ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах. Учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є: власник, споживач, виконавець, виробник. Виробник послуг може бути їх виконавцем. Пунктом 1 ч. 3 ст. 20 цього Закону передбачений обов'язок споживача укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору. Цей обов'язок відповідає зустрічному обов'язку виконавця, визначеному п. 3 ч. 2 ст. 21 Закону № 1875 IV, підготувати та укласти зі споживачем договір на надання житлово-комунальних послуг з визначенням відповідальності за дотримання умов його виконання згідно з типовим договором. Форма та зміст (умови) типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 03 вересня 2009 року № 933) «Про затвердження Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення».

З аналізу змісту ч. 3 ст. 6, ч. 1 ст. 630 ЦК України, ст. ст. 19-21 Закону № 1875-IV вбачається, що умови типового договору, що набули юридично обов'язкового значення в силу актів цивільного законодавства, є обов'язковими для сторін договору, які не мають права відступити від їх положень і врегулювати свої відносини на власний розсуд.

При цьому, відповідно до змісту п. 1 ч. 1 ст. 20 Закону України № 1875 IV, споживачі зобов'язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними; відсутність договору на надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг.

Судом встановлено, що відповідачі мешкають у АДРЕСА_1 та є абонентами КП «Харківські теплові мережі», отримують послуги опалення та гарячої води, однак оплату здійснюють не регулярно і не в повному обсязі, у зв'язку з чим утворилась заборгованість за період з 01. 11. 2008 року по 30. 06. 2013 року у розмірі 7330 грн. 15 коп. (а. с. 54).

У зв'язку з наведеним, судова колегія змінює рішення суду першої інстанції і зменшує суму заборгованості з 9 058 грн. 02 коп. за період з 01 жовтня 2003 року по 30 червня 2013 року до 7 330 грн. 15 коп. за період з 01.11. 2008 року по 30. 06. 2013 р.

Зменшення суми заборгованості сталося з того, що відповідачі частково погасили заборгованість, за період з 01. 08 2010 року по 30. 06. 2013 року у розмірі 7 916 грн. 02 коп. При цьому, у квитанціях відповідачі не вказували за який період проводиться оплата, а тому надлишково оплачену суму позивач розподіляв на свій розсуд, тобто, на погашення раніше утвореної заборгованості.

Заперечуючи проти позову, відповідачі посилались на пропуск строку позовної давності.

Відповідно до положень ст. 256 ЦК України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Статтею 257 ЦК України встановлено загальну позовну давність тривалістю у три роки.

Відповідно до положень ч. 1, ч. 5 ст. 261 ЦК України, перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. За зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання.

Частиною 1 ст. 264 ЦК України визначено, що перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов'язку.

Згідно з ч. 3 ст. 264 ЦК України, після переривання перебіг позовної давності починається заново. Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується.

Судом встановлено, що 23. 03. 2011 року Комунальне підприємство «Харківські теплові мережі» зверталось до відповідачів з заявою про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за послуги з теплопостачання, починаючи з 01. 10. 2003 року до 28. 02. 2011 р. ( а.с. 61)

Ухвалою суду від 19. 04. 2013 року судовий наказ був скасований за заявою відповідачів. ( а.с. 63)

Відповідно до ч. 1 ст. 95 ЦПК України, судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених ст. 96 цього Кодексу.

За змістом ч.. 1, 3 ст. 118 ЦПК України, позов пред'являється шляхом подання позовної заяви до суду першої інстанції. Позовна заява щодо вимог, визначених у ч. 1 ст. 96 ЦПК України може бути подана тільки в разі відмови у прийнятті заяви про видачу судового наказу або скасування його судом.

За своєю сутністю судовий наказ є актом реалізації судової влади, яким вирішується цивільна справа по суті заявлених вимог.

З огляду на викладене та на положення ч. 1 ст. 8, ч. 2 ст. 264 ЦК України судовий наказ перериває позовну давність.

З урахуванням наведеного, судова колегія вважає за необхідне провести стягнення з 01.11. 2008 року до 30. 06. 2013 року у розмірі 7 330 грн. 15 коп. з урахуванням сум, сплачених відповідачами у період з 01. 08. 2010 р. по 30. 06. 2013 р. у розмірі 7 916 грн. 02 коп.

Керуючись ст.ст. 303, 304, п. 4 ч. 1 ст. 309, 317, 319 ЦПК України, судова колегія,

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити частково.

Заочне рішення Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 28 листопада 2013 року - змінити.

Зменшити розмір заборгованості за послуги з опалення та гарячої води, стягнутої з ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 на користь Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» з 9 058 грн. 02 коп. за період з 01 жовтня 2003 року по 30 червня 2013 року до 7 330 грн. 15 коп. за період з 01. 11. 2008 року по 30. 06. 2013 року.

У іншій частині рішення суду залишити без змін.

Рішення суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту його проголошення, але може бути оскаржене в касаційному порядку протягом двадцяти днів безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий -

Судді: