Справа №295/7291/14-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.06.2015 року м. Житомир

Богунський районний суд м. Житомира

в складі : головуючого судді Лєдньова Д.М.

при секретарі Зубрицькій Т.Л.

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 до Комунального підприємства «Виробниче житлове ремонтно-експлуатаційне підприємство № 15 Житомирської міської ради, виконавчого комітету Житомирської міської ради про визнання членом сім»ї, визнання права користування жилим приміщенням,-

в с т а н о в и в:

Позивачі звернулись в суд із позовом, де зазначили, що вони - ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, разом з неповнолітніми ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, проживають в ІНФОРМАЦІЯ_1.

Приміщенням № 12-а вказаного же будинку користувалась мати ОСОБА_1 ОСОБА_7

Позивачі зауважують, що визначення в такий спосіб окремих приміщень однієї квартири відбулось внаслідок розподілу особових рахунків наймачів. Вказане виокремлення не створює ознак окремої квартири, відтак ізольоване приміщення згідно ст. 54 ЖК України після звільнення одного з приміщень підлягає передачі іншому наймачеві.

Посилаючись на відмову виконавчого комітету Житомирської міської ради передати приміщення в користування сім»ї в складі вищезазначених осіб, позивачі просять визнати ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, разом з неповнолітньою ОСОБА_4, членами сім»ї ОСОБА_7, визнати за ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, разом з неповнолітніми дітьми ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_5 право на користування ізольованим приміщенням в квартирі АДРЕСА_1, а саме: приміщенням, зазначеним як квартира № 12-а площею 18,0 кв.м.

В судовому засіданні представник позивачів ОСОБА_1, ОСОБА_2, позивач ОСОБА_3 позов підтримали з вищевикладених підстав.

Представник відповідача - виконавчого комітету Житомирської міської ради, заперечувала щодо задоволення позову.

Представник Комунального підприємства «Виробниче житлове ремонтно-експлуатаційне підприємство № 15» Житомирської міської ради в судове засідання не з»явився, про час розгляду справи повідомлявся належним чином.

Заслухавши пояснення учасників, дослідивши матеріали справи, суд встановив.

Згідно ордеру на житлове приміщення № 046011, виданого на підставі рішення виконкому Богунської районної ради № 184 від 21.06.1989 року, ОСОБА_1 разом із сім»єю в складі чоловіка ОСОБА_8, дочки ОСОБА_9, набули права на заселення приміщення в комунальній квартирі житловою площею 13.3 кв.м. в будинку № 22 по вул. Яна Гамарника в м. Житомирі.

Рішенням виконавчого комітету Житомирської міської ради № 386 від 08.08.1991 року дозволено обмін квартир громадянам.

26.08.1991 року на ім»я ОСОБА_7 видано ордер на жиле приміщення за адресою: АДРЕСА_2, площею 18,0 кв.м.

ОСОБА_7 померла 20.07.2008 року.

На час виникнення спірних правовідносин між сторонами склад сім»ї наймача ОСОБА_1 становить шість осіб. Особи користуються двома кімнатами жилою площею 33,0 кв.м., загальна площа помешкання становить 44,15 кв.м.

15.05.2014 року ОСОБА_1 звернулась до Житомирської міської ради з питанням надання їй у користування звільненого приміщення площею 18,0 кв.м. як такого, що розташоване в одній квартирі. Листом від 13.06.2014 року заявника повідомлено про неможливість надання приміщення у користування у зв»язку з тим, що ОСОБА_1 не перебуває на квартирному обліку.

З таким висновком погодитись не можна з таких підстав.

Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 54 ЖК України якщо в квартирі, в якій проживає два або більше наймачі, звільнилося неізольоване жиле приміщення, воно надається наймачеві суміжного приміщення.

Ізольоване жиле приміщення, що звільнилося в квартирі, в якій проживає два або більше наймачі, на прохання наймача, що проживає в цій квартирі і потребує поліпшення житлових умов (стаття 34), надається йому, а в разі відсутності такого наймача - іншому наймачеві, який проживає в тій же квартирі. При цьому загальний розмір жилої площі не повинен перевищувати норми, встановленої статтею 47 цього Кодексу, крім випадків, коли наймач або член його сім'ї має право на додаткову жилу площу. Якщо розмір ізольованої кімнати, що звільнилася, є меншим за встановлений для надання одній особі, зазначена кімната у всіх випадках передається наймачеві на його прохання.

Правила, передбачені частинами першою і другою цієї статті,

застосовуються незалежно від належності жилого будинку.

Згідно п.1.ч.1 ст. 34 ЖК України потребуючими поліпшення житлових умов визнаються громадяни: забезпечені жилою площею нижче за рівень, що визначається

в порядку, встановлюваному Радою Міністрів Української РСР і Українською республіканською радою професійних спілок.

З огляду на показник жилої площі, якою користуються наймач з членами сім»ї, а саме - 33,0 кв.м., кількість осіб, суд приходить до висновку про наявність підстав відносити мешканців до таких, що потребують поліпшення житлових умов. Вказану обставину не заперечувала і представник відповідача.

Порядок обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, визначено «Правилами обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, і надання їм жилих приміщень в Українській РСР», затвердженими постановою Ради Міністрів УРСР і Укрпрофради від 11 грудня 1984 р. N 470.

Згідно п. 67 «Правил» якщо в квартирі, у якій проживає два або більше наймачі,

звільнилося неізольоване жиле приміщення, воно надається наймачеві

суміжного приміщення.

Ізольоване жиле приміщення, що звільнилося у квартирі, в якій проживає два або більше наймачі, на прохання наймача, що проживає в цій квартирі і потребує поліпшення житлових умов (пункти 13 і 14 Правил), незалежно від його перебування на квартирному обліку, надається йому, а в разі відсутності такого наймача - іншому наймачеві, який проживає в тій же квартирі. При цьому загальний розмір жилої площі не повинен перевищувати 13,65 квадратного метра на одну людину, крім випадків, коли наймач або член його сім'ї має право на додаткову жилу площу.

Суд звертає увагу, що вказаним нормативним актом спростовується висновок виконавчого комітету Житомирської міської ради щодо необхідності перебування на квартирному обліку.

Як зазначалось вище наймач ОСОБА_1 потребує поліпшення житлових умов.

З дослідженого в судовому засіданні технічного паспорту на квартиру АДРЕСА_3 вбачається, що квартира складається з трьох кімнат, одна з яких становить площу 18,0 кв.м.

Відповідно до ч.1 ст. 382 ЦК України квартирою є ізольоване помешкання в житловому будинку, призначене та придатне для постійного у ньому проживання.

Згідно листа Комунального підприємства «Виробниче житлове ремонтно-експлуатаційне підприємство № 15» Житомирської міської ради № 476 від 04.07.2012 року АДРЕСА_4 та 12-а загальна, має 2 особових рахунки.

Відповідно до ст. 2 закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» до об'єктів приватизації належать квартири багатоквартирних будинків, одноквартирні будинки, житлові приміщення у гуртожитках (житлові кімнати, житлові блоки (секції), кімнати у квартирах та одноквартирних будинках, де мешкають два і більше наймачів (далі - квартири (будинки), які використовуються громадянами на умовах найму.

Приймаючи до уваги вищевказане нормативне визначення, відповідачами на думку суду, помилково надано спірним приміщенням статус «окремих» квартир. Так, дані приміщення визначаються як складові комунальної квартири, в межах такого приміщення, з обставин справи, наявні два наймачі. За таких умов будь-яких перешкод у застосуванні положень ст. 54 ЖК України не вбачається.

Відповідно до п.55 «Правил обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, і надання їм жилих приміщень в Українській РСР» жиле приміщення надається громадянинові на всіх членів сім'ї, які перебувають разом з ним на квартирному обліку, а також на дітей, що народилися після взяття його на облік, і на дружину (чоловіка), яка пізніше вселилася на жилу площу, зайняту подружжям, що перебуває на обліку.

Як зазначалось вище, перебування на обліку громадянина, що потребує поліпшення житлових умов, не є умовою отримання суміжного ізольованого приміщення в межах однієї квартири.

Згідно ч.1 ст. 64 ЖК України члени сім'ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов'язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Повнолітні члени сім'ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов'язаннями, що випливають із зазначеного договору.

Приймаючи до уваги, що позов пред»явлено всіма повнолітніми членами сім»ї наймача ОСОБА_1, суд приходить до висновку про обгрунтованість заявлених вимог про визнання за ними, разом з неповнолітніми дітьми, права на користування ізольованим приміщенням, зазначеним як квартира № 12-а площею 18,0 кв.м.

Вимога про визнання членами сім»ї ОСОБА_7 до задоволення не підлягає, оскільки позивачами не надано доказів на підтвердження вказаної обставини. Згідно ч.3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 212-215 ЦПК України, суд,-

вирішив:

Позов задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, разом з неповнолітніми дітьми ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 право на користування ізольованим приміщенням в квартирі АДРЕСА_1, а саме: приміщенням, зазначеним як квартира № 12-а площею 18,0 кв.м.

В задоволенні інших вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Житомирської області через Богунський районний суд міста Житомира шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя: