Справа № 301/521/15-ц
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"26" червня 2015 р. м. Іршава
Іршавський районний суд Закарпатської області в особі головуючої Пітерських М.О., при секретарі Халак Л.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Іршава цивільну справу за позовом ПАТ АБ «Укргазбанк» до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, штрафу за іпотечним договором та звернення стягнення на предмет іпотеки,
ПАТ АБ «Укргазбанк» звернулося в Іршавський районний суд з позовом до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення боргу за кредитним договором №20/11 від 01 грудня 2011 року в сумі 278901,46 грн. та звернення стягнення на предмет іпотеки.
Пунктом 3.9 Договору передбачено, що у разі порушення порядку та строків сплати періодичних платежів, суми не погашених у строк платежів (або їх частини) визнаються простроченими та наступного банківського дня переносяться банком на рахунки простроченої заборгованості.
Згідно п.4.3.1 та п.4.3.5 Договору, відповідач зобовязувався повернути банку отриманий кредит та сплатити нараховані проценти за користування кредитними коштами в повному обсязі, у строки та в порядку, передбачених договором, а також на вимогу банку достроково повернути кредит, сплатити нараховані проценти за користування кредитними коштами та можливі штрафні санкції, передбачені цим договором, договором іпотеки та чинним законодавством України.
Відповідно до п.5.2 Договору, у випадку порушення позичальником зобовязань по цьому договору він зобовязаний відшкодувати банку збитки, а також сплатити штрафні санкції та інші видатки, понесені банком за цим договором.
На забезпечення повернення кредиту, 01.12.2011 року сторонами було укладено договір поруки №20/11-02, згідно якого ОСОБА_2 поручилася перед банком за виконання ОСОБА_1 зобовязання за кредитним договором та зобовязалася відповідати за неналежне виконання останнім своїх зобовязань як солідарний боржник.
У відповідності до п.2.2 вартість предмету іпотеки визначено у розмірі 865246 грн.
Відповідно до п.3.3.6 договору іпотеки №02/11-01 від 01.01.2011 року ОСОБА_2 зобовязувалась на період дії договору застрахувати предмет іпотеки за власний рахунок у відповідності до вимог банку та надати останньому копії договору(ів) страхування, а також документи, що підтверджують сплату страхових платежів за цим(и) договорором(ами) страхування, а також вчиняти всі необхідні дії для дійсності договору страхування, за яким застраховано предмет іпотеки, зокрема, сплачувати всі чергові страхові платежі, сплата яких забезпечувала б дію договорів страхування на строк не менший ніж той, в межах якого ОСОБА_1 виконає всі зобовязання за кредитним договором, а будь-яка чергова сплата платежів продовжувала б дію договорів страхування не менше, ніж на наступний рік.
Пунктом 4.2 договору іпотеки передбачена відповідальність іпотекодавця за кожний випадок невиконання чи неналежного виконання п.3.3.6 договору іпотеки щодо страхування заставленого майна, згідно якого іпотекодавець має сплатити на користь позивача штраф у розмірі 0,5% від заставної вартості предмета іпотеки, який збільшується на 0,05 п.п. щомісячно наростаючим підсумком, починаючи з 2 дня календарного місяця, що слідує за місяцем порушення.
У звязку із порушенням умов кредитного договору відповідачам було направлено письмові претензії №427 від 04.02.2014 року, №1616 та №1618 від 26.08.2014 року, в яких зазначено про наявність заборгованості за кредитним договором, про необхідність погашення простроченої заборгованості, про необхідність надання копії договору страхування майна на наступний період та попередження, що у разі непогашення цієї заборгованості банк звернеться до суду з позовом про дострокове стягнення боргу та звернення стягнення на передане в іпотеку нерухоме майно, однак такі відповідачами залишені без задоволення.
Представник позивача будучи належним чином повідомленим про день, час та місце судового розгляду справи, в судове засідання не зявився, подав до суду заяву в якій просить справу розглядати в його відсутності, зменшені позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив такі задовольнити, не заперечував проти проведення заочного розгляду справи (а.с. 132, 136).
Відповідачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в судове засідання повторно не зявилися, про день, час та місце розгляду справи були належним чином повідомлені, причини неявки суду не повідомили, заяв про розгляд справи в їх відсутності до суду не подавали ( а.с.105, 106, 112, 113, 121, 122, 133, 134).
Дослідивши матеріали справи, з'ясувавши повно і всебічно обставини, на які сторона посилалася, як на підставу своїх вимог та заперечень, оцінивши докази на ствердження цих обставин в їх сукупності, суд вважає зменшені позовні вимоги задовольнити частково, виходячи з наступного.
Відповідно до положень ст.ст. 11-16, 202, 509, 525, 526, 610, 614, 625, 629, 1054 ЦК України, цивільні зобов'язання, що виникають з договорів, повинні належно виконуватися; за загальним правилом, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається; особа здійснює свої права на власний розсуд, а також виконує цивільні обов'язки у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства і повинна діяти добросовісно, не завдаючи шкоди іншій особі; позичальник зобов'язаний повернути кредитору усе заборговане на умовах, передбачених договором і законом, а кредитор управі відповідно до умов договору та положень закону вимагати виконання порушеного зобов'язання; відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов'язання.
01.12.2011 року ОСОБА_2 та ПАТ АБ «Укргазбанк» уклали договір поруки №20/11-02, згідно п.1.1 якого ОСОБА_2 поручилася перед банком за виконання ОСОБА_1 зобовязання за кредитним договором та зобовязалася відповідати за неналежне виконання останнім своїх зобовязань як солідарний боржник (а.с.20).
Пунктом 3.9 Кредитного договору передбачено, що у разі порушення порядку та строків сплати періодичних платежів, суми не погашених у строк платежів (або їх частини) визнаються простроченими та наступного банківського дня переносяться банком на рахунки простроченої заборгованості (а.с. 15 на звороті).
Відповідно до ст.1050 ЦК України, кредитор має право вимагати від позичальника сплати у повному обсязі заборгованості за кредитом та процентів за користування ним, суму неустойки і збитків, передбачених кредитним договором, у разі прострочення повернення чергової частини позики.
Аналогічне передбачено і пунктами 4.2.3 кредитного договору, згідно якого банк має право вимагати від позичальника дострокового повного виконання зобовязань по цьому договору, включаючи повернення всієї суми кредиту, сплати процентів за користування кредитними коштами, комісій та штрафних санкції у випадках невиконання позичальником (іпотекодавцем) своїх зобовязань по укладеним договорам забезпечення (а.с. 16).
Згідно розрахунку заборгованості за кредитним договором №20/11 від 01 грудня 2011 року заборгованість ОСОБА_1 за кредитним договором станом на 26.12.2014 року становила 278901,46 грн. (а.с. 8-9).
Дана сума боргу складається з:
- строкової заборгованості за кредитом у сумі 210325,55 грн.,
- поточної заборгованості за процентами у сумі 4011,57 грн.;
- простроченої заборгованості за процентами у сумі 4671,98 грн.
З матеріалів справи вбачається, що на виконання умов кредитного договору, іпотечного договору та договору поруки іпотекодавцю та боржнику (відповідачам ОСОБА_1 та ОСОБА_2С.) було направлено письмові претензії №427 від 04.02.2014 року, №1616 та №1618 від 26.08.2014 року, в яких зазначено про наявність заборгованості за кредитним договором, про необхідність погашення простроченої заборгованості, про необхідність надання копії договору страхування майна на наступний період та попередження, що у разі непогашення цієї заборгованості банк звернеться до суду з позовом про дострокове стягнення боргу та звернення стягнення на передане в іпотеку нерухоме майно (а.с. 47, 50).
Претензії банку були направлені рекомендованим листом й отримані відповідачами відповідно 06.02.2014 року та 17.09.2014 року (а.с.47, 50). Оскільки вимоги банку у визначений строк відповідачами не виконані, позивач 10.03.2015 року звернувся до суду.
Протягом розгляду справи, вимоги банку про дострокове погашення кредиту відповідачі задовольнили частково, про що свідчить заява позивача про зменшення розміру позовних вимог (а.с.125).
З заяви про зменшення позовних вимог вбачається, що заборгованість за договором кредиту станом на 03 червня 2015 року становить 186 109,43 грн. у звязку з частковим погашенням боргу.
Простроченої заборгованості по процентах згідно заяви позивача від 03.06.2015 року не має.
Однак, у повному обсязі вимогу банку про погашення боргу та дострокове повернення кредиту відповідачами не виконано.
Згідно ч.1 ст.554 ЦК України, у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.
За таких обставин суд вважає, що вимога ПАТ АБ «Укргазбанк» про солідарне стягнення з відповідачів боргу за кредитним договором є підставною та підлягає задоволенню.
Відповідно до п.3.3.6 договору іпотеки №02/11-01 від 01.01.2011 року ОСОБА_2 зобовязувалась на період дії договору застрахувати предмет іпотеки за власний рахунок у відповідності до вимог банку та надати останньому копії договору страхування, а також документи, що підтверджують сплату страхових платежів за цим договором страхування, а також вчиняти всі необхідні дії для дійсності договору страхування, за яким застраховано предмет іпотеки, зокрема, сплачувати всі чергові страхові платежі, сплата яких забезпечувала б дію договорів страхування на строк не менший ніж той, в межах якого ОСОБА_1 виконає всі зобовязання за кредитним договором, а будь-яка чергова сплата платежів продовжувала б дію договорів страхування не менше, ніж на наступний рік (а.с. 24).
Пунктом 4.2 Договору іпотеки передбачена відповідальність іпотекодавця за кожний випадок невиконання чи неналежного виконання п.3.3.6 договору іпотеки щодо страхування заставленого майна, згідно якого іпотекодавець має сплатити на користь позивача штраф у розмірі 0,5% від заставної вартості предмета іпотеки, який збільшується на 0,05 п.п. щомісячно наростаючим підсумком, починаючи з 2 дня календарного місяця, що слідує за місяцем порушення (а.с. 24 на звороті).
01 грудня 2011 року ОСОБА_2 уклала із ВАТ «Страхова компанія «Країна» договір №77-112/208/2.1.9.2.1.10 добровільного страхування майна (фізичних осіб) зі строком дії по 01 грудня 2012 року, який у відповідності до п.10.3.1 вказаного договору припиняється у разі закінчення строку дії (а.с. 43 на звороті).
Враховуючи наведене суд вважає, що вимога про стягнення з відповідачки ОСОБА_2 штрафу за порушення умов договору іпотеки є підставною та підлягає задоволенню.
Що стосується вимоги банку про звернення стягнення за кредитним договором на іпотечне майно, суд приходить до наступного.
Відповідно до ст. ст. 7, 11, 33 Закону України Про іпотеку, у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобовязання, іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобовязанням у повному обсязі, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, що було передбачено умовами договору, а також витрат, повязаних з предявленням вимоги, шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки.
Згідно п.41 Постанови Пленуму ВССУ від 30 березня 2012 року №5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», при вирішенні спору про звернення стягнення на предмет іпотеки суд має дати оцінку співмірності суми заборгованості за кредитом та вартості іпотечного майна, якщо допущене боржником або іпотекодавцем, якщо він є відмінним від боржника, порушення основного зобов'язання чи іпотечного договору не завдає збитків іпотекодержателю і не змінює обсяг його прав.
Згідно Договору іпотеки загальна вартість іпотечного майна становить 865 246 грн., що значно перевищує суму боргу за кредитним договором 186 109,43 грн., отже, сума боргу є неспівмірною із вартістю іпотечного майна, а порушення боржником основного зобов'язання не завдає збитків іпотекодержателю і не змінює обсяг його прав.
Враховуючи наведене суд вважає, що позовна вимога про звернення стягнення на предмет іпотеки є необґрунтованою і такою, що не підлягає задоволенню.
Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України та п.п. 13, 35 Постанови Пленуму ВССУ № 10 від 17 жовтня 2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», суд вважає стягнути на користь позивача з відповідача ОСОБА_1 - 930,54 грн. судових витрат, а з відповідачки ОСОБА_2 - 1086,39 грн., що складаються з судового збору, сплаченого позивачем при зверненні до суду відповідно до розміру задоволених позовних вимог ( а.с. 1).
Керуючись ст. ст. 526, 530, 546, 554, 610, 1049, 1050, 1054 ЦК України, ст. ст. 10, 11, 15, 31, 57-60, 88, 158 ч.2, 197 ч.2, 208, 209, 212-215, 224-225, 292, 294 ЦПК України, Постановою Пленуму ВССУ від 30 березня 2012 року №5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин»,
Зменшений позов задовольнити частково.
Стягнути солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ПАТ АБ "Укргазбанк" заборгованість за кредитним договором №20/11 від 01 грудня 2011 року у сумі 186 109 (сто вісімдесят шість тисяч сто девять) грн. 43 коп., що складається з:
- строкової заборгованості за кредитом у сумі 171514,57 грн.,
- поточної заборгованості за процентами у сумі 3081,56 грн..
В решті позовних вимог відмовити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь ПАТ АБ "Укргазбанк" судові витрати у сумі 930 (девятсот тридцять) грн. 54 коп.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ПАТ АБ "Укргазбанк" судові витрати у сумі 1086 (одна тисяча вісімдесят шість) грн. 39 коп.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано позивачем протягом десяти днів з дня отримання його копії до апеляційного суду Закарпатської області через цей районний суд.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.
Головуюча : М. О. Пітерських