Справа № 346/2766/15-ц
Провадження № 2/346/1152/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 червня 2015 року м. Коломия

Коломийський міськрайонний суд

Івано-Франківської області

у складі: головуючого-судді Хільчука І.І.,

секретаря Олексюк Г.І.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні в залі суду в м. Коломия цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання права власності на спадкове майно, -

В С Т А Н О В И В:

Позивачка звернулася до суду з даним позовом 17.06.2015 р., мотивує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року помер її чоловік ОСОБА_4 і відповідно до ст. 1261 ЦК України вона, ОСОБА_1, є спадкоємцем першої черги за законом.

Крім неї є ще спадкоємці першої черги за законом - відповідачі, її дочки, ОСОБА_2 та ОСОБА_3

Після смерті чоловіка відкрилася спадщина на спадкове майно, що складається із житлового будинку та земельних ділянок і так як на день відкриття спадщини вона проживала разом із спадкодавцем, то відповідно до ст.1268 ЦК України прийняла спадщину, а відповідачі спадщини не прийняли і не претендують на спадкове майно.

Оскільки вона прийняла спадщину, то відповідно до ст. 1268 ЦК України стала власником спадкового майна з дня відкриття спадщини, а тому звернулася до державного нотаріуса Першої Коломийської районної державної нотаріальної контори, однак, 05 червня 2015 року державний нотаріус Першої Коломийської районної державної нотаріальної контори видала Постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії з тих підстав, що в неї відсутній правовстановлюючий документ.

Відповідно до глави 10 п. 4.20 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, видача свідоцтва про право на спадщину проводиться на підставі документів, що посвідчують право власності, а також необхідно представити витяг з Державного земельного кадастру.

Рішенням Рунгурської сільської ради № 326-18/2013 від 02 жовтня 2013 року затверджено технічну документацію по виготовленню свідоцтва на право власності на земельні ділянки і передано у власність чоловіка три земельні ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, площею 0,1597 га, для ведення особистого селянського господарства по АДРЕСА_1 площею 0,2272 га та в урочищі "Пантела" - 0,2363 га.

У відповідності до ст. 125 ЗК України право власності на земельну ділянку виникає з моменту державної реєстрації, а ст. 126 ЗК України передбачає, що право власності оформляється відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень".

Згідно ст. 24 Закону України № 3613-УІ "Про державний земельний кадастр" чоловік при житті звернувся із необхідними документами до державного кадастрового реєстратора і тому Управління Держземагенства у Коломийському районі зареєструвало земельні ділянки за чоловіком, присвоєні кадастрові номера на підставі технічної документації із землеустрою, яка затверджена відповідно до вимог ст. 186-1 ЗК України.

Однак, провести державну реєстрацію прав та одержати свідоцтво про право власності відповідно до вимог ст. 126 ЗК України чоловік не встиг.

А тому за таких обставин вона не може одержати свідоцтво про право на спадщину, так як в Рунгурській сільській раді та в управлінні Держкомземагенства рахуються земельні ділянки, як приватна власність, а в Реєстраційній службі земельні ділянки не зареєстровані.

Відповідно до роз'яснень Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 07 лютого 2014 року "Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав", незалежно від прийняття спадщини спадкове майно належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (ст. 1268 ЦК України), проте право на нерухоме майно виникає з моменту державної реєстрації речового права на нерухоме майно. А тому розмежовується право на спадщину, як майнове право (об'єкт спадкування) та виникнення права власності на спадкове майно, як на об'єкт нерухомого майна.

А тому в неї виникло право на спадщину, як майнове право і земельні ділянки є об'єктом спадкування і так як нотаріус їй не може видати свідоцтво про право на спадщину, то звернулася в суд за захистом свого права і просить суд визнати за нею право власності на спадкове майно після смерті чоловіка, що складається із земельної ділянки площею 0,1597 га, кадастровий номер НОМЕР_4 для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд по АДРЕСА_2, земельних ділянок для ведення особистого селянського господарства, площею 0,2272 га, кадастровий номер НОМЕР_3 по АДРЕСА_1 площею 0,2363 га, кадастровий номер НОМЕР_2 в урочищі «Пантела» в с. Рунгури, Коломийського району.

Також позивачка звернулася із заявою про слухання справи у її відсутності.

Відповідачі визнали позов і звернулися із заявами про слухання справи у їх відсутності.

З'ясувавши обставини в справі, підтверджені тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, суд вважає, що позов слід задовольнити з наступних підстав.

Встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року помер чоловік позивачки - ОСОБА_4 і відповідно до ст. 1261 ЦК України вона, ОСОБА_1, є спадкоємцем першої черги за законом.

Крім неї є ще спадкоємці першої черги за законом - відповідачі, її дочки, ОСОБА_2 та ОСОБА_3

Після смерті чоловіка відкрилася спадщина на спадкове майно, що складається із житлового будинку та земельних ділянок і так як на день відкриття спадщини вона проживала разом із спадкодавцем, то відповідно до ст.1268 ЦК України прийняла спадщину, а відповідачі спадщини не прийняли і не претендують на спадкове майно.

Так як позивачка прийняла спадщину, то відповідно до ст. 1268 ЦК України стала власником спадкового майна з дня відкриття спадщини, а тому звернулася до державного нотаріуса Першої Коломийської районної державної нотаріальної контори, однак, 05 червня 2015 року нотаріус своєю постановою відмовила у вчиненні нотаріальної дії з тих підстав, що в неї відсутній правовстановлюючий документ.

Відповідно до глави 10 п. 4.20 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, видача свідоцтва про право на спадщину проводиться на підставі документів, що посвідчують право власності, а також необхідно представити витяг з Державного земельного кадастру.

Рішенням Рунгурської сільської ради № 326-18/2013 від 02 жовтня 2013 року затверджено технічну документацію по виготовленню свідоцтва на право власності на земельні ділянки і передано у власність чоловіка позивачки три земельні ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, площею 0,1597 га, для ведення особистого селянського господарства по АДРЕСА_1 площею 0,2272 га та в урочищі "Пантела" - 0,2363 га.

Згідно ст. 24 Закону України № 3613-VІ "Про державний земельний кадастр" чоловік позивачки при житті звернувся із необхідними документами до державного кадастрового реєстратора і тому Управління Держземагенства у Коломийському районі зареєструвало земельні ділянки за чоловіком, присвоєні кадастрові номера на підставі технічної документації із землеустрою, яка затверджена відповідно до вимог ст. 186-1 ЗК України.

Однак, провести державну реєстрацію прав та одержати свідоцтво про право власності відповідно до вимог ст. 126 ЗК України чоловік не встиг, а тому за таких обставин позивачка не вправі одержати свідоцтво про право на спадщину, так як в Рунгурській сільській раді та в управлінні Держкомземагенства рахуються земельні ділянки, як приватна власність, а в Реєстраційній службі земельні ділянки не зареєстровані.

Відповідно до роз'яснень Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 07 лютого 2014 року "Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав", незалежно від прийняття спадщини спадкове майно належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (ст. 1268 ЦК України), проте право на нерухоме майно виникає з моменту державної реєстрації речового права на нерухоме майно. А тому розмежовується право на спадщину, як майнове право (об'єкт спадкування) та виникнення права власності на спадкове майно, як на об'єкт нерухомого майна.

Таким чином, позивачка довела позовні вимоги і суд вважає за можливе визнати за нею право власності на спадкове майно після смерті чоловіка.

Наведене стверджується: копією свідоцтва про смерть /а.с.5/, копією свідоцтва про одруження /а.с.6/, рішенням Рунгурської сільської ради від 02.10.2013р. /а.с.7/, довідками Рунгурської сільської ради від 11.06.2015 р. /а.с.8-9/, копіями витягів з Державного земельного кадастру /а.с.10-18/, постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії /а.с.19/.

На підставі ст.,ст. 16, 331, 346, 1261, 1268 ЦК України, ст.,ст. 118, 125, 126, 186-1 ЗК України та керуючись ст.,ст. 130, 197 ч.2, 214-216, 218, 294 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, право власності на спадкове майно після смерті чоловіка ОСОБА_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року, що складається із земельної ділянки площею 0,1597 га, кадастровий номер НОМЕР_4 для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд по АДРЕСА_2, Івано-Франківської області, земельних ділянок для ведення особистого селянського господарства, площею 0,2272 га, кадастровий номер НОМЕР_3 по АДРЕСА_1 Івано-Франківської області, та площею 0,2363 га, кадастровий номер НОМЕР_2 в урочищі "Пантела" в с. Рунгури, Коломийського району, Івано-Франківської області.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Апеляційного суду Івано-Франківської області через Коломийський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Оригінал рішення зберігається в матеріалах справи № 346/2766/15-ц.

Суддя: Хільчук І. І.