Справа №477/3600/13-ц 21.07.2015 21.07.2015 21.07.2015
Провадження №22-ц/784/1558/15 Суддя по 1 інстанції Саукова А.А.
Доповідач апеляційного суду - ОСОБА_1
Ухвала

Іменем України

21 липня 2015 року м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Миколаївської області у складі:

головуючого - Шолох З.Л.,

суддів Довжук Т.С., Прокопчук Л.М.,

при секретарі судового засідання - Романенко Ю.О.,

за участю:

-представника позивача ОСОБА_2 - ОСОБА_3,

-представника відповідача ТОВ «Млас» - ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою

представника позивача ОСОБА_2

на ухвалу Жовтневого районного суду Миколаївської області від 3 квітня 2015 року про закриття провадження у справі

за позовом

ОСОБА_2 до товариства з обмеженою відповідальністю «Млас» про розірвання договору оренди земельної ділянки,

встановила :

У грудні 2013 року ОСОБА_2 через свого представника звернувся з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю «Млас» про розірвання договору оренди земельної ділянки, посилаючись на неналежне виконання відповідачем умов договору.

Ухвалою Жовтневого районного суду Миколаївської області від 3 квітня 2015 року провадження у справі закрите з підстав, передбачених п. 3 ч. 1 ст. 205 ЦПК України.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_2 - ОСОБА_5, який представляє його інтереси за нотаріально посвідченою довіреністю, посилаючись на незаконність цієї ухвали, просив її скасувати, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Заслухавши суддю - доповідача, пояснення осіб, які брали участь у справі, перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваної ухвали в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог п. 3 ч. 1 ст. 205 ЦПК України суд закриває провадження у справі, якщо позивач відмовився від позову і відмова прийнята судом.

Як вбачається із матеріалів справи, у грудні 2013 року позивач ОСОБА_2, діючи через свого представника ОСОБА_5, звернувся з позовом до ТОВ «Млас» про розірвання договору оренди земельної ділянки, укладеного 24 липня 2009 року строком на 10 років.

Заочним рішенням Жовтневого районного суду Миколаївської області від 29 квітня 2014 року позов задоволено.

20 березня 2015 року відповідач подав заяву про перегляд заочного рішення, посилаючись на належне виконання договору та неотримання судових повідомлень (повісток), додавши копії відомостей за 2010 -2014 роки щодо виплати орендної плати позивачеві.

Ухвалою того ж суду від 2 квітня 2015 року задоволена заява відповідача й заочне рішення скасовано, справа призначена до судового розгляду в загальному порядку на 3 квітня 2015 року.

2 квітня 2015 року ОСОБА_2 особисто подав до суду заяву про відмову від позову та закриття провадження у справі, зазначивши в заяві й про те, що правові наслідки закриття провадження у справі йому відомі (а.с. 67). Крім того, позивач та представник відповідача подали заяву до суду про розгляд справи 3 квітня 2015 року за їх відсутності (а.с. 66).

Відмова позивача від позову прийнята судом і провадження у справі закрите, ухвалою Жовтневого районного суду від 3 квітня 2015 року.

Відповідно до ч. 2 ст. 11 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд (за винятком тих осіб, які не мають цивільної процесуальної дієздатності), в інтересах яких заявлено вимоги.

Зокрема, позивач має право протягом усього часу розгляду справи змінити підставу або предмет позову, збільшити або зменшити розмір позовних вимог, відмовитися від позову ( ст. ст. 27, 31 ЦПК України).

Отже, позивач на власний розсуд розпорядився своїми правами, відмовившись від позову.

Як зазначено представником позивача ОСОБА_5 в апеляційній скарзі, підставою для скасування оскаржуваної ухвали є те, що після ухвалення судом заочного рішення він особисто уклав з позивачем договір оренди земельної ділянки на умовах, які їх задовольняють.

Крім того, представник позивача посилався на те, що волевиявлення позивача під час подання заяви про відмову від позову не було вільним, проте доказів на підтвердження цього твердження не надано.

Посилання ОСОБА_5 на те, що ОСОБА_2 писав заяву про відмову від позову у його відсутності, як представника за довіреністю, також не свідчить про відсутність волевиявлення у самого позивача на закриття провадження.

Як пояснив в суді апеляційної інстанції інший представник позивача за довіреністю ОСОБА_3, сам позивач у звязку із зайнятістю по роботі не може прибути в судове засідання апеляційного суду, просив слухати справу за його відсутності, заяву про закриття провадження позивач писав власноручно та подавав її до суду особисто, доручення видане ОСОБА_5 не відкликав.

За такого, доводи представника позивача про те, що волевиявлення позивача на відмову від позову не було вільним, є припущенням, тому колегія не вбачає законних підстав для скасування оскаржуваної ухвали.

Керуючись ст. ст. 303, 312, 315 ЦПК України, колегія суддів

ухвалила:

Апеляційну представника позивача ОСОБА_2 ОСОБА_5 відхилити, а ухвалу Жовтневого районного суду Миколаївської області від 3 квітня 2015 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і з цього часу протягом двадцяти днів може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий Судді: