АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/1175/15Головуючий по 1 інстанції
Категорія : 27 Бесараб Н.В.
Доповідач в апеляційній інстанції
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 травня 2015 року Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючогоКачана О. В.
суддівХрапка В. Д. , Фетісової Т. Л.
при секретаріПосипайко А. І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси апеляційну скаргу ПАТ КБ "ПриватБанк" на рішення Лисянського районного суду Черкаської області від 20 лютого 2015 року по справі за позовом ПАТ КБ "ПриватБанк" до ОСОБА_6 про стягнення боргу,

в с т а н о в и л а :

ПАТ КБ "ПриватБанк" звернувся до суду з позовом до ОСОБА_6 про стягнення заборгованості за кредитним договором, мотивуючи тим, що між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_7 17.08.2007 року було укладено кредитний договір, відповідно до умов якого Кредитор надав Позичальнику строковий кредит у сумі 387,60 грн на строк до 17.02.2008 року зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_7 помер, свідоцтво про смерть від 20.08.2013 року. За життя останній свої зобов'язання за вказаним договором не виконав. Після його смерті відкрилася спадщина, яку прийняла його мати - ОСОБА_6, як така, що постійно проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини і не подала у строк 6 місяців заяву про відмову від прийняття спадщини.

Внаслідок невиконання умов договору станом на ІНФОРМАЦІЯ_1 виникла заборгованість, яка складається із суми неповернутого кредиту 387,60 грн., заборгованість за відсотками 2296,60 грн., заборгованість з комісії 4,85 грн., заборгованість з пені 3608,77 грн. за кредитний договір від 17.08.2007 року. Зважаючи на такі обставини, позивач просить суд стягнути заборгованість за вищезазначеним кредитним договором з відповідача по справі.

Рішенням Лисянського районного суду Черкаської області від 20 лютого 2015 року в задоволенні позову відмовлено з тих мотивів, що вимоги позивача є безпідставними.

Не погоджуючись з рішенням суду, ПАТ КБ «ПриватБанк» оскаржив його в апеляційному порядку в повному об'ємі. Посилаючись на незаконність та необґрунтованість ухваленого рішення суду, порушення норм матеріального та процесуального права, недоведеність обставин, що мають значення та невідповідність висновків суду обставинам справи, просить скасувати рішення та ухвалити по справі нове, яким задовольнити позовні вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк» повністю та стягнути судові витрати із відповідача.

Заслухавши доповідь судді, пояснення відповідача, дослідивши надані докази та перевіривши законність і обґрунтованість рішення районного суду, в межах позовних вимог та доводів апеляційної скарги, колегія вважає, що висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи, судом неправильно застосовано норми матеріального права, внаслідок чого апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню по наступним мотивам.

Ухвалюючи рішення про відмову в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив із наступних встановлених ним обставин: 17.08.2007 року між «ПриватБанк» та ОСОБА_7 укладено кредитний договір, згідно умов якого ОСОБА_7 отримав кредит в розмірі 387,60 грн. Отриманий кредит боржник не повернув і ІНФОРМАЦІЯ_1 помер. Суд прийшов до висновку, що зобов'язання по кредитному договору були не виконані в зв'язку зі смертю боржника. Після смерті ОСОБА_7 спадкова справа не заводилась, не встановлено наявність спадкового майна у померлого та факту, що спадкоємцями померлого одержано будь-яке майно і отримано свідоцтво про право на спадщину. Виходячи з наведеного, враховуючи обставини справи та вимоги ст. 607 ЦК України, згідно з якими зобов'язання припиняється неможливістю його виконання у зв'язку з обставиною, за яку жодна зі сторін не відповідає, суд прийшов до висновку, що кредитний договір, укладений між сторонами є припиненим, а вимога позивача є безпідставною.

Колегія вважає, що висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи та нормам матеріального права по наступним мотивам.

Порядок пред'явлення кредитором спадкодавця вимог до спадкоємців і порядок їх задоволення регулюються нормами ст. ст. 1231, 1281, 1282 ЦК України.

Факт отримання кредиту ОСОБА_7 в 2007 році та його розмір сторонами визнається та підтверджується наявними у справі доказами - даними копії заяви ОСОБА_7 на видачу кредиту, даними Умов надання споживчого кредиту, що в сукупності являють собою кредитний договір, даними розрахунку заборгованості.

Термін дії договору, згідно даних заяви, - до 17.02.2008 року.

Станом на 17.02.2008 року розмір заборгованості по кредиту склав: 387,60 грн по тілу кредиту, 90,31 грн заборгованості по процентам, 8,46 грн заборгованості по пені, 4,85 грн заборгованості по комісії - дані розрахунку банку на а.с. 4.

Підстави нарахування процентів та пені відповідно до умов договору припинилися в день закінчення строку дії договору, отже правові підстави нарахування боргу відповідно до даних розрахунку банку за період з 18.02.2008 року по 19.11.2014 року також припинилися.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_7 помер, не сплативши жодної суми в рахунок погашення боргу по кредиту.

Відповідно до вимог ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Отже до спадкоємців ОСОБА_7 перейшов обов'язок погашення боргу по кредиту в розмірі, який існував на день смерті - 387,60 грн по тілу кредиту, 90,31 грн заборгованості по процентам, 8,46 грн заборгованості по пені, 4,85 грн заборгованості по комісії.

Спадкоємцем ОСОБА_7 є його рідна мати - ОСОБА_6, яка постійно проживала на час відкриття спадщини разом із спадкодавцем однією сім'єю і у встановлений ст. 1270 ЦК України шестимісячний строк не подала заяву про відмову від прийняття спадщини - ч. 3 ст. 1268 ЦК України, і саме до неї перейшов обов'язок відшкодувати борг по кредиту.

Доказів того, що ОСОБА_6 знала про існування боргу свого сина і навмисно не виконала свого обов'язку передбаченого ч. 1 ст. 1281 ЦК України повідомити банк про його смерть, суду не надано.

Колегія вважає, що банк пропустив встановлений ч.ч. 2, 3 ст. 1281 ЦК України строк пред'явлення вимоги до спадкоємця, який прийняв спадщину.

Згідно з ч.2 ст.1281 ЦК України кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред'явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину. Дія кредитного договору закінчилася 17.02.2008 року, з цієї дати банк уже знав про порушення своїх прав боржником, який не виконав умови договору, і з цієї дати у банку виникло право вимоги до боржника. Боржник не покидав свого постійного місця проживання, в розшуку не перебував. Всі персональні дані боржника знаходилися в розпорядженні банку, він мав реальну можливість контролювати виконання умов кредитного договору як до 17.02.2008 року, так і після, мав реальну можливість в будь-який час отримувати достовірну інформацію про боржника. Строки передбачені ч.ч. 2,3 ст. 1281 ЦК України, мають презумптивний характер - припускається, що зацікавлена особа знає про стан своїх матеріальних прав і про їх порушення особі стає відомо про це в момент порушення. Обов'язок довести, що зацікавлена особа не знала і не могла знати про порушення своїх прав, лежить на цій особі. Обов'язок доведення дати, з якої особі стало відомо або з якої особа могла дізнатись про порушення прав, в даному випадку - про відкриття спадщини, покладається на позивача.

Пред'являючи позов, банк вказує лише на одну правову підставу свого права на звернення до суду - про смерть боржника він дізнався лише 9.10.2014 року з відповіді нотаріуса, і не вказує на інше обмеження пеердбачене ч. 2 ст. 1281 ЦК України - не вказує день, коли банк "міг довідатись про відкриття спадщини".

Вказана в позові дата 9.10.2014 року, коли банк ніби-то дізнався про смерть боржника, не відповідає дійсності, оскільки в самій позовній заяві представник банку вказує, що 8.09.2014 року у відповідності з вимогами ч. 2 ст. 1281 ЦК України за вихідним № 1512/02-14 від 30.09.2014 року, нотаріусу було направлено вимогу кредитора до ОСОБА_7 Цим самим представник банку визнав, що про смерть боржника банку було відомо ще до 8.09.2014 року, більше ніж за місяць до отримання відповіді нотаріуса.

Із наявних у справі доказів вбачається, що банк в разі виконання вимог матеріального закону про добросовісне відношення до своїх майнових прав по кредитному договору між ним та ОСОБА_7, достовірно знав про день в який настало право вимоги по кредиту - 17.02.2008 року і міг достовірно довідатись про смерть боржника безпосередньо після його смерті ІНФОРМАЦІЯ_1, або через невеликий проміжок часу.

Будь-яких обставин, які свідчать про те, що банк вчиняв якісь дії по розшуку боржника після 17.02.2008 року і в силу об'єктивних причин чи обставин не міг дізнатись про смерть боржника на протязі 1 року і 2 місяців після його смерті, представник банку не наводить.

За умови що банк не знав і не міг знати про відкриття спадщини, відповідно до вимог ч. 3 ст. 1281 ЦК України він має право пред'явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, протягом одного року від настання строку вимоги. В даному випадку цей строк встановлений до 17.02.2009 року - один рік від дня закінчення дії договору.

Ч. 4 ст. 1281 ЦК України передбачено, що кредитор спадкодавця, який не пред'явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті, позбавляється права вимоги.

Оскільки із наявних у справі доказів вбачається, що ПАТ КБ "ПриватБанк" пропустив строки звернення з вимогою до спадкоємців, які передбачені ч. ч. 2, 3 ст. 1281 ЦК України, в позові про стягнення з ОСОБА_6, як спадкоємця ОСОБА_7, 387,60 грн по тілу кредиту, 90,31 грн заборгованості по процентам, 8,46 грн заборгованості по пені, 4,85 грн заборгованості по комісії слід відмовити саме з цих мотивів.

Не звернув суд першої інстанції також увагу на вимоги ч. 1 ст. 1282 ЦК України якою передбачено, що спадкоємці зобов'язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. По наявним у справі доказам, після смерті ОСОБА_7 спадкового майна не виявлено, і відмовляючи в позові за безпідставністю вимог районний суд мав послатись саме на цю обставину.

Керуючись ч.ч. 2, 3 ст. 1281 ЦК України, ст. ст. 303, 307, 309, 316 ЦПК України, колегія

в и р і ш и л а :

апеляційну скаргу ПАТ КБ "ПриватБанк" задовольнити частково, рішення суду скасувати.

В позові ПАТ КБ "ПриватБанк" до ОСОБА_6 про стягнення боргу по кредитному договору відмовити за пропуском строку звернення вимоги до спадкоємців боржника.

Рішення колегії набуває законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий :

Судді :