Дата документу 12.06.2015
Справа № 320/4491/15-ц
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 червня 2015 року м. Мелітополь

Мелітопольський міськрайонний суд Запорізької області в складі:

Головуючого - судді Фоміна В.А.,

при секретарі Мазуріній О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу представника Публічного Акціонерного Товариства «Таскомбанк» про визнання дій державного виконавця незаконними, скасування постанови про відмову у відкритті виконавчого провадження та зобовязання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

Представник ПАТ «Таскомбанк» - ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою про визнання дій державного виконавця незаконними, скасування постанови про відмову у відкритті виконавчого провадження та зобовязання вчинити певні дії.

У скарзі заявник зазначає, що 17 лютого 2015 року Мелітопольським міськрайонним судом Запорізької області винесено рішення, яким зобовязано ОСОБА_2 протягом 5 місяців з дня набрання чинності судового рішення оформити право власності на земельну ділянку по вул. К.Лібкнехта, 85 в м. Мелітополі Запорізької області. 02 квітня 2015 року для примусового виконання був виданий виконавчий лист.

Заявник зазначає, що 29 квітня 2015 року держвиконавцем ОСОБА_3 була винесена постанова про відмову у відкритті виконавчого провадження за вказаним виконавчим листом, у звязку з тим, що строк, встановлений виконавчим документом, на протязі якого боржник за виконавчим листом повинен вчинити певні дії, є строком для добровільного виконання рішення, і він ще не сплив, а банк може звернутись для примусового виконання після закінчення цього строку.

Але заявник не згодний з таким висновком державного виконавця, оскільки строк виконання, передбачений виконавчим листом, є строком, за який державний виконавець зобовязаний провести дії по спонуканню боржника на вчинення дій, передбачених виконавчим листом, і не є строком для добровільного виконання рішення.

Тому заявник просить суд визнати незаконними дії державного виконавця Пономаренко В.Ю. щодо відмови у відкритті виконавчого провадження за виконавчим листом № 320/5353/14-ц, виданого 02 квітня 2015 року про зобовязання ОСОБА_2 протягом 5 місяців з дня набрання чинності судового рішення оформити право власності на земельну ділянку по вул.. К.Лібкнехта, 85 в м. Мелітополі Запорізької області; скасувати постанову держвиконавця про відмову у відкритті виконавчого провадження за виконавчим листом № 320/5343/14-ц та зобовязати ДВС Мелітопольського МУЮ вирішити питання про відкриття виконавчого провадження за вказаним виконавчим листом.

Від представника заявника ОСОБА_1 до суду надійшло клопотання з проханням розглядати скаргу у його відсутність, на задоволенні скарги наполягає.

Від державного виконавця Відділу ДВС Мелітопольського МУЮ Запорізької області Пономаренко В.Ю. до суду надійшла заява з проханням розглядати заяву у її відсутність, заперечує проти задоволення скарги та надала до суду заперечення проти задоволенні скарги. В запереченні державний виконавець посилається на те, що при відкритті виконавчого провадження державний виконавець відповідно до ст. 25 Закону України «Про виконавче провадження» зобовязаний встановити боржнику строк для самостійного виконання рішення сулу до семи днів з моменту винесення постанови, що суперечило б строку, який був встановлений рішенням Мелітопольського міськрайонного суду № 320/5343/14-ц. Отже, прийнявши виконавчий лист до виконання, державний виконавець зобовязаний був провести виконавчі дії у 2-місячний термін відповідно до ст. 30 Закону України «Про виконавче провадження», відповідно до ст. ст. 25, 28 Закону України «Про виконавче провадження» встановити строк для самостійного виконання, який не міг перевищувати 7 днів з моменту винесення постанови про відкриття виконавчого провадження, після чого стягнути з боржника, у разі невиконання рішення суду, виконавчий збір у розмірі 40 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Після чого, відповідно до ст.ст. 27, 75 Закону України «Про виконавче провадження» повинен був розпочати примусове виконання рішення суду із застосуванням заходів примусового виконання відповідно до ст.ст. 32, 75, 89 вказаного Закону, а саме: накладення штрафів та притягнення боржниці до кримінальної відповідальності у разі невиконання рішення суду відповідно до ст. 382 КК України. Держаний виконавець вважає, що її дії були проведені щодо чинного виконавчого законодавства. А тому просить суд відмовити в задоволенні скарги заявника.

Заінтересована особа ОСОБА_2 в судове засідання не зявилась, не повідомивши суд про причини неявки. Про час та місце слухання справи була повідомлена належним чином.

Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, вважає, що в задоволенні скарги слід відмовити, з наступних підстав.

Судом встановлено, що 02 квітня 2015 року Мелітопольським міськрайонним судом Запорізької області виданий виконавчий лист по цивільній справі № 320/5343/14-ц за позовом ПАТ «Таскомбанк» до ОСОБА_2, ОСОБА_4 про звернення стягнення на нерухоме майно та зобовязання вчинити певні дії, яким зобовязано ОСОБА_2 протягом 5 місяців з дня набрання чинності судового рішення оформити право власності на земельну ділянку, розташовану за адресою: Запорізька область, м. Мелітополь, вул. К.Лібкнехта, буд. 85. /а.с. 6/

29 квітня 2015 року державним виконавцем відділу ДВС Мелітопольського МУЮ Запорізької області ОСОБА_3 винесена постанова про відмову у відкритті виконавчого провадження вказаного виконавчого листа, оскільки на момент предявлення виконавчого документа на виконання у боржниці є час більше 4 місяців для виконання рішення суду за виконавчим листом. /а.с. 5/

Згідно до вимог ст. 383 ЦПК України учасники виконавчого провадження та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншою посадовою особою державною виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Відповідно до ст. 6 Закону України «Про виконавче провадження» (надалі Закон) державний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб. Державний виконавець роз'яснює особам, які беруть участь у виконавчому провадженні або залучаються до проведення виконавчих дій, їхні права згідно з вимогами цього Закону. Рішення, дії або бездіяльність державного виконавця можуть бути оскаржені в порядку, встановленому цим Законом.

Згідно до ст. 25 Закону державний виконавець зобов'язаний прийняти до виконання

виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не

закінчився строк пред'явлення такого документа до виконання, він

відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, і пред'явлений до

виконання до відповідного органу державної виконавчої служби. У постанові державний виконавець вказує про необхідність боржнику самостійно виконати рішення у строк до семи днів з моменту винесення постанови.

Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 26 Закону Державний виконавець відмовляє у відкритті виконавчого провадження у разі: наявності інших передбачених законом обставин, що

виключають здійснення виконавчого провадження.

Згідно до ч. 2 ст. 30 Закону Державний виконавець зобов'язаний провести виконавчі дії з

виконання рішення протягом шести місяців з дня винесення постанови

про відкриття виконавчого провадження, а з виконання рішення

немайнового характеру - у двомісячний строк.

Судом встановлено, що в рішенні суду судом встановлений боржнику ОСОБА_2 5-місячний строк з дня набрання чинності судового рішення оформити право власності на земельну ділянку. Рішення суду набрало чинності 10 березня 2015 року. Заявником була подана заява до Відділу ДВС про примусове виконання рішення 27 квітня 2015 року. Державний виконавець приймає виконавчий документ та виконує рішення суду у примусовому порядку у разі невиконання його боржником самостійно після набрання рішенням законної сили. Відкривши виконавче провадження, державний виконавець зобовязаний встановити боржнику строк для самостійного виконання рішення суду до семи днів з моменту винесення постанови, але це суперечило б строку, який був встановлений рішенням суду. Прийнявши виконавчий документ до виконання, державний виконавець зобовязаний був провести виконавчі дії у 2-місячний строк, а у разі невиконання рішення суду, стягнути з боржниці штрафні санкції та притягти до кримінальної відповідальності, що, на думку суду, було б грубим порушенням прав боржниці. Тому суд вважає, що ПАТ «Таскомбанк» завчасно предявило виконавчий лист до примусового виконання, не надавши можливості боржниці виконати самостійно рішення суду у наданий судом строк.

Отже, суд прийшов до висновку, що дії державного виконавця Пономаренко В.Ю. щодо відмови у відкритті виконавчого провадження за виконавчим листом № 320/5353/14-ц, виданого 02 квітня 2015 року про зобовязання ОСОБА_2 протягом 5 місяців з дня набрання чинності судового рішення оформити право власності на земельну ділянку по вул. К.Лібкнехта, 85 в м. Мелітополі Запорізької області є законними, а тому постанова держвиконавця про відмову у відкритті виконавчого провадження за виконавчим листом № 320/5343/14-ц не підлягає скасуванню.

Тому суд вважає необхідним відмовити заявнику в задоволенні скарги в повному обсязі.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 6, 25, 26, 27, 30 Закону України Про виконавче провадження, Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 № 6 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах», ст. ст. 197, 383-388 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

В задоволенні скарги представника Публічного Акціонерного Товариства «Таскомбанк» про визнання дій державного виконавця незаконними, скасування постанови про відмову у відкритті виконавчого провадження та зобовязання вчинити певні дії відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається в апеляційний суд Запорізької області через Мелітопольський міськрайонний суд протягом 5 днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом 5 днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: В.А. Фомін