УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 червня 2015 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Іваненко Ю.Г., Гвоздика П.О., Євграфової Є.П.,
розглянувши в попередньому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_4, ОСОБА_5 до Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк», третя особа Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» про визнання недійсними договорів споживчого кредиту, поруки та застави та за позовом ОСОБА_5 до Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк», третя особа - Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» про відшкодування моральної шкоди, за касаційними скаргами Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» та ОСОБА_4 на рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 05 листопада 2014 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 19 лютого 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У лютому 2012 року ОСОБА_4, ОСОБА_5 звернулися до суду з позовом, мотивуючи його тим, що не підписували договори споживчого кредиту, поруки та застави. Крім того, ОСОБА_4 ставила питання про відшкодування моральної шкоди, виходячи з тривалих протиправних дій відповідача щодо повернення боргу, затягування судового розгляду справи, які призводять до необхідності несення додаткових витрат для відновлення порушених прав.

Рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 05 листопада 2014 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду м. Києва від 19 лютого 2015 року,

Позов ОСОБА_4, ОСОБА_5 задоволено частково.

Визнано недійсним договір поруки від 13 листопада 2007 року № 157588 між ПАТ «УкрСиббанк» та ОСОБА_4 В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Позов ОСОБА_4 задоволено частково, стягнуто із ПАТ «УкрСиббанк» на користь позивача компенсацію моральної шкоди у розмірі 7 тис. грн.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У касаційній скарзі ПАТ «УкрСиббанк» просить скасувати судові рішення у частині стягнення моральної шкоди та судових витрат, ухвалити в цій частині нове рішення про відмову у задоволенні позову, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення судами процесуального права.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 просить скасувати судові рішення у частині відмови у задоволенні позову ОСОБА_4, ОСОБА_5, ухвалити нове рішення про задоволення позову повністю, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення судами норм процесуального права.

Заслухавши суддю-доповідача у справі, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційні скарги підлягають відхиленню з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Перевіривши доводи касаційних скарг, дослідивши матеріали справи, суд касаційної інстанції дійшов висновку про відхилення касаційних скарг та залишення без змін рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 05 листопада 2014 року та ухвали апеляційного суду м. Києва від 19 лютого 2015 року, оскільки вони законні та обґрунтовані.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суди попередніх інстанцій виходили з того, що висновком експерта від 13 березня 2014 року № 22 встановлено, що вирішити питання чи підписував ОСОБА_4 договір споживчого кредиту від 13 листопада 2007 року № 0 між ПАТ «УкрСиббанк» та ОСОБА_4; договір застави транспортного засобу № 99043 укладений 13 листопада 2007 року між ПАТ «УкрСиббанк» та ОСОБА_4 не виявилося можливим, оскільки при оцінці результатів порівняльного дослідження встановлено, не збіжні, не розбіжні ознаки не утворюють сукупності, достатньої для формулювання будь - якого висновку ( позитивного або негативного) щодо підпису договорів. Виявлені збіжні ознаки малоінформативні, їх ідентифікаційна значимість низька, що пояснюється простою будовою літер та штрихів, що утворюють підпис. Чи є вони варіантами ознак підпису ОСОБА_4, які не проявилися в представлених на дослідження зразках, чи вони є ознаками підпису іншої особи експерт не виявилось можливим.

Також, висновком встановлено, що підписи від імені ОСОБА_4 на договорі поруки від 13 листопада 2007 року № 157588 виконані не ОСОБА_5, а іншою особою.

Враховуючи те, що відповідно до вказаного висновку експерта підпис у договорі поруки від 13 листопада 2007 року виконаний не ОСОБА_4, а іншою особою, суди вважали вимоги позивача про визнання недійсним договору поруки та стягнення компенсації моральної шкоди доведеними та такими що підлягають задоволенню.

Позовні вимоги ОСОБА_4 про визнання недійсними договорів про надання споживчого кредиту від 13 листопада 2007 року № 0, застави транспортного засобу від 13 листопада 2007 року № 99043 з тих підстав, що останній не підписував їх, обґрунтовано залишені без задоволення, оскільки для вирішення питання належності ОСОБА_4 чи іншій особі підписів позичальника та заставодавця в оспорюваних договорах необхідні спеціальні знання, якими не володіє суд, а за даними висновку експерта від 13 березня 2014 року № 22, вирішити питання чи підписував ОСОБА_4 13 листопада 2007 року договори про надання споживчого кредиту та застави транспортного засобу не виявилося можливим.

Доводи касаційних скарг не знайшли свого підтвердження та не дають підстав для висновку про порушення норм процесуального та матеріального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд касаційної інстанції при попередньому розгляді справи відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» відхилити.

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 05 листопада 2014 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 19 лютого 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: Ю.Г. Іваненко П.О. Гвоздик Є.П. Євграфова