Справа № 357/4269/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 червня 2015 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді Голуб А. В. ,

при секретарі Куца В. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Біла Церква в залі суду №4 цивільну справу за позовом Комунального підприємства Білоцерківської міської ради Житлово-експлуатаційна контора №6 до ОСОБА_1 про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що будинок №120 по вул. Шевченка в м.Біла Церква Київської області являється гуртожитком, який перебуває на балансі КП БМР ЖЕК №6. Позивач вказував на те, що у вищевказаному будинку в кімнаті №208 зареєстрований відповідач по справі ОСОБА_1 Позивач посилався на те, що відповідач ОСОБА_1 з 2009 року не проживає у кімнаті №208 по вул. Шевченка, 120 в м.Біла Церква, витрат на утримання кімнати відповідач не несе, комунальні послуги не оплачує, житлом не цікавиться. Позивач просив в судовому порядку, на підставі ст.ст. 71,72 ЖК України визнати відповідача таким, що втратив право на користування житловим приміщенням кімнатою №208 по вул. Шевченка, 120 в м.Біла Церква, як такого, що не проживає в ньому без поважних причин понад шість місяців.

В судовому засіданні представники позивача позов підтримали та послалися на вищевикладені обставини.

Відповідач позов заперечував та просив відмовити позивачу в задоволенні вказаного позову.

Заслухавши пояснення учасників процесу, покази свідків та дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов необгрунтований і до задоволення не підлягає.

В судовому засіданні встановлено, що гуртожиток «Рось» на 374 місця по вул. Шевченка, 120 в м.Біла Церква був переданий з баланку ВАТ «Електрокераміка» на баланс ЖЕК №6 згідно рішення міськвиконкому №23 від 02.02.2000 року. Наведене підтверджується копією Авізо від 08.06.2000 року.

В судовому засіданні було встановлено, що відповідачу ОСОБА_1, який являвся одиноким, на підставі ордеру на житлове приміщення Серії БЦЕ №0106 від 25.06.2002 року виданого виконавчим комітетом Білоцерківської міської ради на підставі рішення виконкому від 25.06.2002 року №194, було надано право на зайняття житлового приміщення житловою площею 14,00 кв. м. з однієї кімнати в гуртожитку за адресою вул. Шевченка буд. 120 кімната №208, що підтверджується поясненнями учасників процесу, та копією вказаного ордеру на житлове приміщення Серії БЦЕ №0106 від 25.06.2002 року.

Відповідно до рішення Білоцерківської міської ради Київської області №93 від 21.08.2006 року «Про передачу з балансу на баланс будинків комунальної власності згідно розподілу територій житлово-експлуатаційних контор» було передано з балансу Комунального підприємства Білоцерківської міської ради ЖЕК №6 на баланс Комунального підприємства Білоцерківської міської ради ЖЕК №2 житловий будинок по вул. Шевченка, 120 в м. Біла Церква загальною площею 3 300 м2. Наведене підтверджується копією вказаного рішення Білоцерківської міської ради Київської області.

25.05.2011 року Білоцерківська міська рада Київської області прийняла рішення №198-09-VI «Про припинення діяльності комунальних підприємств Білоцерківської міської ради житлово-експлуатаційних контор №№ 2,4,5,8». Пунктом 1 вищевказаного рішення визначено припинити діяльність комунальних підприємств Білоцерківської міської ради житлово-експлуатаційних контор №№ 2,4,5,8 шляхом приєднання згідно до п.п. 1.2. вказаного рішення Комунального підприємства Білоцерківської міської ради житлово-експлуатаційної контори №2 до Комунального підприємства Білоцерківської міської ради житлово-експлуатаційної контори №6, що підтверджується копією вищевказа ного рішення Білоцерківської міської ради.

Відповідно до довідки КП БМР ЖЕК №6 від 23.03.2015 року за №393 у квартирі АДРЕСА_1 зареєстрований з 02.07.2002 року відповідач ОСОБА_1

Згідно до рішення Білоцерківської міської ради від 23.12.2005 року за №388 «Про визначення виконавця послуг з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій, послуг з ремонту приміщень, будинків, споруд, а також визначення виконавця централізованого опалення, централізованого постачання холодної та гарячої води, централізованого водовідведення у житловому фонді комунальної власності територіальної громади м. Біла Церква», Комунальне підприємство Білоцерківської міської ради житлово-експлуатаційна контора №6, як балансоутримувач житлового фонду, являється виконавцем послуг з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій. Наведене вбачається із копії рішення Білоцерківської міської ради від 23.12. 2005 року за №388.

В судовому засіданні встановлено, що 01.01.2007 року між Білоцерківською ЖЕК №2 та ОСОБА_1 було укладено договір про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій за адресою: кімната №208 у будинку №120 по вул. Шевченка в м.Біла Церква. Наведене підтверджується копією вказаного договору, та поясненнями учасників процесу.

Згідно до довідки КП КОР «Південне бюро технічної інвентаризації» від 21.05.2015 року за №752, будинок №120 по вул. Шевченка в м.Біла Церква має статус гутожитку.

З копії акту від 11.02.2015 року затвердженого начальником КП БМР «ЖЕК №6» 11.02.2015 року, вбачається, що 11.02.2015 року о 10 год. 05 хв. майстер дільниці ОСОБА_2 та власники кв. 209,206,205 ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 були присутні при огляді квартири АДРЕСА_2 на предмет виявлення факту не проживання ОСОБА_1. При візуальному обстеженні житлового приміщення було встановлено, що ОСОБА_1 в даному приміщенні не проживає. Зі слів власника кв. №209 ОСОБА_3 та сусідів стало відомо, що ОСОБА_1 останній час був присутній в даному помешканні: кімнаті №208 в 2009 році, зі слів сусідів в даній кімнаті проживає ОСОБА_6.

З копії акту від 10.03.2015 року затвердженого начальником КП БМР «ЖЕК №6» 10.03.2015 року, вбачається, що 10.03.2015 року о 16 год. 00 хв. майстер дільниці ОСОБА_7 в присутності власників кв. 208,205,210А ОСОБА_1, ОСОБА_5, ОСОБА_8 були присутні при огляді квартири АДРЕСА_2 на предмет виявлення факту не проживання ОСОБА_1. При візуальному обстеженні квартири було встановлено, що ОСОБА_1 в даній квартирі не проживає.

Відповідно до наданого позивачем переліку сум за період по особовому рахунку №606073-Г000.0514 від 17.03.2015 року станом на 01.03.2015 року відповідач ОСОБА_1 має заборгованість перед позивачем за надані послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій в сумі 2 841 грн. 48 коп.

При вирішенні вказаного спору суд виходив з наступного.

Відповідно до вимог ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно із ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Статтею 8 Європейської Конвенції з прав людини і основоположних свобод та іншими міжнародно-правовими документами про права людини закріплено право на житло.

Відповідно до ст. 47 Конституції України, кожен має право на житло. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду.

Статтею 9 ЖК України передбачено, що ніхто не може бути обмежений у праві користуватися жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом.

У ст. 130 ЖК України передбачено, що порядок користування житловою площею в гуртожитках визначається законодавством України.

Відповідно до ст. 71 ЖК України, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сімї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сімї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору- судом.

Згідно до ст. 72 ЖК України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.

Суд вважає, що з врахуванням схожості правовідносин щодо використання жилої площі у гуртожитку з правовідносинами, що регулюються загальними правилами при відсутності осіб, які мають право користування жилим приміщенням державного або громадського житлового фонду, відповідно до п.8 ст.8 ЦПК України положення цих правил про збереження за відсутнім права на жиле приміщення слід застосовувати і при відсутності у гуртожитку особи, якій в ньому надавалась жила площа /при відсутності підстав для виселення/.

Згідно до роз'яснень, які викладені в п.10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 квітня 1985 року №2 «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України», у справах про визнання наймача або члена його сім'ї таким, що втратив право користування жилим приміщенням (ст.71 Житлового кодексу України) необхідно з'ясовувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. В разі їх поважності (перебування у відрядженні, у осіб, які потребують догляду, внаслідок неправомірної поведінки інших членів сім'ї тощо) суд може продовжити пропущений строк. Наймачеві або членові його сім'ї, який був відсутнім понад встановлений законом строк без поважних причин, суд вправі з цих мотивів відмовити в позові про захист порушеного права (вселення, обмін, поділ жилого приміщення тощо).

В судовому засіданні було встановлено, що ще в 2009 року ОСОБА_1 постійно проживав у ІНФОРМАЦІЯ_1. Також встановлено, що відповідач знаходився у фактичних шлюбних відносинах з ОСОБА_9 і у них 23.04.2005 року народилася дочка ОСОБА_10. У 2009 році ОСОБА_1 став проживати у квартирі за адресою: АДРЕСА_3, яка приватизована на ОСОБА_11 та двох її старших дітей, оскільки необхідно було займатися вихованням та доглядом дочки ОСОБА_10, так як ОСОБА_9 за фахом працює кухарем і практично весь день знаходиться на роботі, графік її роботи: з 07 год. 00 хв. і до 19 год. 00 год. З 2011 року у квартирі АДРЕСА_4 проживав з дозволу відповідача його знайомий ОСОБА_6, який з травня 2015 року вже не проживає у спірній квартирі, але відповідач періодично проживав та навідувався до спірної квартири, та частково сплачував кошти за комунальні послуги, які надавалися до спірної квартири, остання проплата була здійнена відповідачем у жовтні 2014 року на користь позивача за надані останнім послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій. В квартирі АДРЕСА_4 знаходиться майно та особисті речі ОСОБА_1 З січня 2015 року відносини між відповідачем та ОСОБА_11 погіршилися і остання не бажає, щоб відповідач проживав у її квартирі, а іншого житла, крім спірного житлового приміщення, відповідач не має. Наведене підтверджується поясненнями відповідача, показами свідка ОСОБА_9, копією свідоцтва про народження ОСОБА_1, переліком сум за період по особовому рахунку №606073-Г000.0514 від 17.03.2015 року.

Відповідач в суді підтвердив, що він дійно має заборгованість за комунальні послуги, які надаються у квартиру АДРЕСА_4, оскільки йому з 06.11.2012 року встановлена третя група інвалідності і він отримує невелику пенсію, а тому він не має матеріальної змоги своєчасно та в повному обсязі сплачувати кошти за надані йому послуги. Наведене також підтвердила і свідок ОСОБА_9

Згідно до копії трудової книжки ОСОБА_1, з 07.09.2005 року по 24.10.2012 року останній працював камінщиком 4 розряду на будівельній дільниці ПП Росьбуддеталь і цей запис є останнім у трудовій книжці ОСОБА_1

Відповідно до копії довідки МСЕК, з 06.11.2012 року відповідачу ОСОБА_1 встановлена третя група інвалідності, причина інвалідності загальне захворювання з ураженням опорно-рухового апарату, інвалідність встановлена довічно, відповідач отримує пенсію.

Враховуючи все вищевикладене, суд вважає, що відповідач не втратив право на користування спірним житловим приміщенням, яке знаходиться у гуртожитку за адресою: АДРЕСА_5, оскільки в судовому засіданні встановлено, що майно та особисті речі відповідача знаходяться у вказаному житловому приміщенні, відповідач періодично проживав та навідувався до вказаного житлового приміщення. Також в судовому засіданні встановлено, що відповідач не втратив інтерес до вказаного житла, має намір постійно проживати в даному житловому приміщенні, частково сплачував кошти за комунальні послуги, які надавалися до спірної квартири, остання проплата була здійнена відповідачем на користь позивача у жовтні 2014 року за надані останнім послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій. Крім вказаного, в судовому засіданні встановлено, що відповідач являється інвалідом третьої групи і вказана інвалідність йому встановлена довічно, не працює, і іншого житла, крім спірного житлового приміщення, відповідач не має.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Суд вважає, що позивач не надав суду належних та безспірних доказів на підтвердження своїх позовних вимог про те, що відповідач більше шести місяців без поважних причин не проживає у спірному житловому приміщенні.

Суд не приймає до уваги покази свідка ОСОБА_7, про те, що відповідач не проживає у спірному житловому приміщенні з 2009 року, оскільки вказані покази спросовуються вищевикладеними у рішенні суду доказами, а тому суд критично ставиться до показів свідка ОСОБА_7

Суд не приймає до уваги і ставиться критично до показів свідка ОСОБА_12, оскільки остання тільки з січня 2015 року проживає у ІНФОРМАЦІЯ_2 по сусідству з ОСОБА_1, і її покази спростовуються вищевикладеними у рішенні суду доказами.

Суд критично ставиться до акту від 11.02.2015 року затвердженого начальником КП БМР «ЖЕК №6» 11.02.2015 року, оскільки вважає, що викладені в акті обставини не були належним чином підтверджені позивачем у суді, а також вказані в акті обставини спростовуються вищевикладеними у рішенні суду доказами.

Суд критично ставиться і до акту від 10.03.2015 року затвердженого начальником КП БМР «ЖЕК №6» 10.03.2015 року, оскільки у вказаному акті не містяться відомості, щодо того, з якого часу ОСОБА_1 не проживає у спірному приміщенні. Крім вказаного, у зазначеному акті вказано, що даний акт було складено у присутності ОСОБА_1, що не відповідає дійсності.

Суд також критично ставиться до копії витягу з журналу обліку проживаючих ІНФОРМАЦІЯ_3 (гуртожиток), оскільки вказані у витягу обставини спростовуються вищевикладеними у рішенні суду доказами

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позивачу КП БМР ЖЕК №6 необхідно відмовити в задоволенні його позову про визнання відповідача таким, що втратив право на користування житловим приміщенням квартирою (кімнатою) № 208 по вул. Шевченка 120 в м.Біла Церква.

На підставі ст. 47 Конституції України, ст.ст. 9,71,72,130 ЖК України, керуючись ст. ст.3,8,10,11,60,88,212- 215,218 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Відмовити Комунальному підприємству Білоцерківської міської ради Житлово-експ луатаційна контора №6 в задоволенні позову.

Рішення суду може бути оскаржене до Апеляційного суду Київської області через Білоцерківський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня проголошення рішення суду.

Суддя ОСОБА_13