Справа № 466/5249/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

11 червня 2015 р. Шевченківський районний суд м. Львова

у складі: головуючого - судді Ковальчука О.І.

при секретарі с/з ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 міської ради, ОСОБА_5 комунальної власності департаменту економічної політики ОСОБА_4 міської ради, Виконавчого комітету ОСОБА_4 міської ради, Відділу приватизації державного житлового фонду Шевченківського району м. Львова, Відділу приватизації державного житлового фонду Франківського району м. Львова, третя особа Третя ОСОБА_4 державна нотаріальна контора про визнання незаконними та скасування рішень та визнання права власності в порядку спадкування ,-

у с т а н о в и в:

28 липня 2014 року позивач ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до відповідачів ОСОБА_6, ОСОБА_4 міської ради, ОСОБА_5 комунальної власності департаменту економічної політики ОСОБА_4 міської ради, Виконавчого комітету ОСОБА_4 міської ради, Відділу приватизації державного житлового фонду Шевченківського району м. Львова, Відділу приватизації державного житлового фонду Франківського району м. Львова, третя особа Третя ОСОБА_4 державна нотаріальна контора, який в подальшому уточнив та в якому просив:

- Визнати незаконним і скасувати рішення Виконавчого комітету ОСОБА_4 міської ради №475 від 23.04.2010 року;

- Визнати незаконним та скасувати наказ Департаменту економічної політики ОСОБА_4 міської ради № 1051-Ж-Ш від 22.06.2010 року;

- Визнати незаконним та скасувати свідоцтво на право власності на житлові будинки, що знаходяться в м. Львові по вул. Лучкая, 10 від 22.10.2010 року;

- Визнати незаконним та скасувати витяг про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 10.08.2010 року № 26968738;

- Визнати право власності в порядку спадкування на житлові будинки (домоволодіння), що знаходяться в м. Львові по вул. Лучкая, 10 в наступних частках за наступними особами: 1/2 житлового будинку під літерою «А-2» площа якого становить 172, 6 м.кв., літньої кухні під літ «Е», сараю під літ «Д» та сараю під літ «М», які знаходяться в м. Львові по вул. Лучкая, 10 за ОСОБА_2; 1/2 житлового будинку під літерою «А-2» площа якого становить 172, 6 м.кв., літньої кухні під літ «Е», сараю під літ «Д» та сараю під літ «М», які знаходяться в м. Львові по вул. Лучкая, 10 за ОСОБА_6 та право особистою власності на житловий будинок під літ «Б-1», площа якого становить 51, 1 м.кв., який знаходиться в м. Львові по вул. Лучкая, 10 за ОСОБА_2.

В обґрунтування уточнених позовних вимог посиляється на те, що у 1954 році ОСОБА_7 (який є дідом позивача), отримав у користування земельну ділянку по вул. Розхідна (теперішня - Лучкая) № 10, що підтверджується актом передачі і зазначення земельної ділянки. На цій земельній ділянці ОСОБА_7 здійснив будівництво житлового будинку, що підтверджується актом приймання новозбудованого житлового будинку від 20.12.1957 року. 10.12.1958 року ОСОБА_7 було видано заключення про реєстрацію домоволодіння по вул. Розхідна, 10. Рішенням виконкому ЛМР № 1337 від 19.12.1958 року було вирішено визнати право власності на будинковолодіння № 10 по вул. Розхідна за ОСОБА_7

21.07.1993 року ОСОБА_7 помер, про що видано свідоцтво про смерть серії 1СГ № 331562. Після смерті ОСОБА_7 домоволодіння успадкували його дочки ОСОБА_8 (мати позивача), яка 1961 року вийшла заміж за ОСОБА_9 у зв зяку із чим змінила прізвище на ОСОБА_9 та ОСОБА_3 (тітка позивача). ОСОБА_10 та ОСОБА_3 набули спадкове майно умерлого ОСОБА_7 на підставі ст. 549 ЦК УРСР.

Крім того, зазначає, що Рішенням Шевченківського районного суду м. Львова від 30.03.2004 року встановлено юридичний факт приналежності ОСОБА_11, ІНФОРМАЦІЯ_1 свідоцтва про смерть, виданого 21.07.1993 року за № 4175, яке видано на ім'я ОСОБА_7. 16.04.2013 року ОСОБА_10 помирає, внаслідок чого її спадкоємець (син) ОСОБА_2 звертається в третю нотаріальну контору із заявою про прийняття спадщини. Третя львівська державна нотаріальна контора надала позивачу відповідь - довідку БТІ та ЕО № 2/15304 від 21.10.2013 року про те, що згідно даних БТІ та ЕО станом на 29.12.2012 року будинок № 10 на вул. Лучкая в м. Львові зареєстровано за ОСОБА_3.

Також Третя львівська державна нотаріальна контора надала позивачу довідку про склад сім'ї № 2301 від 23.10.2013 року згідно із якої вбачається, що власником будинку являється ОСОБА_7 на підставі свідоцтва про право власності № 3905 від 22.12.1958 року. Ця довідка підтверджує факт того, що ОСОБА_6 приховувала від своєї сестри ОСОБА_10 той факт, що ОСОБА_6 протиправно зареєструвала право власності на спадкове майно - житловий будинок в м. Львові по вул. Лучкая М. № 10.

На підставі запиту адвоката, ОКП «БТІ та ЕО» надало копії інвентаризаційної справи житлового будинку в м. Львові по вул. Лучкая М. № 10, після ознайомлення із якими позивач отримав копію Рішення виконавчого комітету ОСОБА_4 міської ради № 475 від 23.04.2010 року та свідоцтва про право власності на житловий будинок від 22.06.2010 року, яке видано на підставі Наказу управління комунальної власності департаменту економічної політики ОСОБА_4 міської ради від 22.06.2010 року № 1051-Ж-ІІІ.

Позивач вказує, що ОСОБА_10, на підставі ст. 549 ЦК УРСР прийняла спадщину вступивши в володіння спадковим майном ОСОБА_7, а відтак домоволодіння в м. Львові по вул. Лучкая М № 10 перейшло у спільну власність, як це передбачено ст. 112 ЦК УРСР, ОСОБА_10 та ОСОБА_6 Тому, спадкоємці як співвласники домоволодіння повинні були зареєструвати право власності на домоволодіння кожний по 1/2, як це передбачено ст. 357 ЦК України, але цього не зробили, так як спочатку слід було встановити юридичний факт приналежності свідоцтва про смерть ОСОБА_11, а після оформлення такого рішення ОСОБА_10 не реєструвала право власності по причині свого похилого віку.

Натомість ОСОБА_6, всупереч ст. 112 ЦК УРСР, ст.ст. 355, 357, 365, 369 ЦК України, зареєструвала за собою право особистої власності на все домоволодіння, чим фактично незаконно позбавила позивача права на спадкування житлового будинку що знаходиться в м. Львові по вул. Лучкая № 10.

Позивач зазначає, що на підставі ст. ст. 1216 - 1219, 1222, 1226, 1258, 1261 ЦК України, як спадкоємець ОСОБА_10 має право на набуте нею в порядку спадкування домоволодіння, що знаходиться в м. Львові по вул. Лучка № 10. А тому просить позов задовольнити.

В судовому засіданні позивач та представник позивача позовні вимоги підтримали, надали пояснення, що аналогічні викладеному в тексті позовної заяви, просили з урахуванням уточнень позовні вимоги задовольнити.

Представник Відповідача - ОСОБА_5 комунальної власності Департаменту економічної політики ОСОБА_4 міської ради ОСОБА_12, проти позову заперечила, зазначивши, що Відповідачем не було допущено порушень при приватизації квартири позивача. Просила відмовити в задоволенні позову.

Відповідач ОСОБА_6 та її представники у судовому засіданні проти позову заперечили, підтримавши письмові заперечення долучені до матеріалів справи.

Представник відповідача ОСОБА_4 міської ради та Виконавчого комітету ОСОБА_4 міської ради - ОСОБА_13 у судовому засіданні проти задоволення позову заперечила.

Представника Відділу приватизації державного житлового фонду Франківського району м. Львова в судове засідання не зявився, на адресу суду надійшла заява про розгляд справи без участі їх представника.

Представник відповідача ОСОБА_5 комунальної власності департаменту економічної політики ОСОБА_4 міської ради та представник Відділу приватизації державного житлового фонду Шевченківського району м. Львова в судове засідання повторно не з'явився про причини неявки суд не повідомив, хоча про час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому порядку належним чином.

Представник третьої особи Третьої ОСОБА_4 державної нотаріальної контори в судове засідання не зявився, на адресу суду надійшла заява про розгляд справи без участі їх представника.

Заслухавши пояснення сторін, їх представників, показання свідків, оглянувши матеріали справи, повно та всебічно дослідивши обставини та докази по справі, суд приходить до висновку, що у задоволенні позову слід відмовити з наступних підстав.

Так, судом встановлено, що ОСОБА_7 - батько ОСОБА_3 та ОСОБА_10, дідусь позивача ОСОБА_2, в 1954 році отримав земельну ділянку по вул. Розхідній 10, у м. Львові (на даний час назва вулиці Розхідна змінена на вул. Лучкая), під забудову та ним в період з 1954 по 1957 року було здійснено будівництво будинку. 10 грудня 1958 року ОСОБА_7 видано висновок про реєстрацію будинковолодіння за даною адресою та 19.12.1958 р. було прийнято рішення виконкомом ОСОБА_4 міської ради за № 1337 про визнання права особистої власності на будинковолодіння №10 по вул. Розхідній за ОСОБА_7 в цілому. Згідно із актом прийому новозбудованого житлового будинку на ОСОБА_7, будинок, збудований ним, був розмірами 9,17м х 5,20 м, висота будинку становила 5,5 м , житловою площею 32,5 кв. м. В будинку, збудованому батьком, спочатку проживала сім'я батька: мати, батько та діти, а саме відповідачка та її сестра ОСОБА_10, яка являлась матірю позивача. За життя ОСОБА_7 на земельній ділянці без відповідних дозволів, самовільно збудував другий житловий будинок, який на технічному паспорті позначений під літерою Б-1, причому будинок збудований в межах червоних ліній, а тому не міг його узаконити. Саме в цьому будинку під літерою Б - 1 проживала матір позивача ОСОБА_10, яка померла 16.04.2013 року. З рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 30.03.2004р. вбачається, що 21.07.1993 року помер ОСОБА_11 (ОСОБА_7) Андрійович. Дані обставини не оспорювалися в судовому засіданні сторонами по справі.

Згідно з положеннями ст. 549 ЦК УРСР визнавалося, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Вищевказані дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Після смерті ОСОБА_11, відповідач ОСОБА_6 через декілька років після того, як старий будинок збудований батьками став непридатним для проживання, перебував у аварійному стані, разом з чоловіком - ОСОБА_14 та трьома синами знесли старий дерев'яний будинок і на його місці збудували новий будинок загальною площею 172,6 м. кв., житловою площею 114,9 м. кв. Проте, мати позивача ОСОБА_10 не виконала жодної із дій, передбачених ст. 549 ЦК УРСР, оскільки не вступила в управління спадковим майном та не надала своєчасно, у шестимісячний строк письмової заяви про прийняття нею спадщини, будучи спадкоємницею першої черги.

Відповідно до ст. 30 ЦК України житловим будинком є будівля капітального типу, споруджена з дотриманням вимог, встановлених законом, іншими нормативно-правовими актами, і призначена для постійного у ній проживання.

Житловий будинок одноквартирний будинок, призначений для постійного проживання в ньому осіб, який має обладнані житлові кімнати та допоміжні приміщення. Житловим будинком капітального типу є будівля строком служби від ЗО до 150 років (згідно з Єдиним класифікатором житлових будинків). Допоміжні приміщення це приміщення житлового будинку, призначені для забезпечення експлуатації будинку чи побутового і культурного обслуговування за місцем проживання. Від таких будинків слід розрізняти житлові будинки квартирного типу, які поділяються на малоповерхові (14 поверхи) та багатоповерхові (5 поверхів та вище). Багатоповерхові житлові будинки є багатоквартирними. Разом із тим багатоквартирними є малоповерхові будинки блокового типу так звана килимова забудова. Основну типологічну структуру будинків квартирного типу складають секційні, галерейні, блокові житлові будинки та гуртожитки. Основними відрізняючими елементами житлових будинків квартирного типу є секції, поверхи (надземні, цокольні, підвальні, технічні, мансардні), сходово-ліфтові вузли, квартири (групи квартир).

Момент виникнення права власності на річ (майно) визначається законом.

Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, визначені у главі 24 ЦК України, зокрема із правочинів.

Згідно ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

У відповідності до ст. 41 Конституції України, ст. 321 Цивільного кодексу України право власності є непорушним; ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Статтями 316, 317, 319 ЦК України передбачено, що право власності особа здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном на власний розсуд.

Відповідно до ст. 331 ЦК України встановлено, що право власності на нову річ, яка виготовлена (створена) особою, набувається нею, якщо інше не встановлено договором або законом. Право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди, тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна).Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.

Згідно до ч. 1 ст. 376 ЦК України, п. 1.3 Положення «Про порядок врегулювання питань самочинного будівництва у м.Львові» затвердженого рішенням виконавчого комітету ОСОБА_4 міської ради № 835 від 09.09.2011 року, житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без належного дозволу чи належно затвердженого проекту або з істотними порушеннями будівельних норм і правил.

Відповідно до п. 1.4.1 Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затверджених Наказом Державного комітету з питань житлово-комунального господарства від 17.05.2005 року № 76, переобладнання і перепланування жилих будинків, жилих і нежилих у жилих будинках приміщень дозволяється робити після одержання дозволу виконавчого комітету місцевої ОСОБА_12 народних депутатів відповідно до законодавства.

Рішенням Виконавчого комітету ОСОБА_4 міської ради від 23.04.2010 року №475 «Про погодження прийняття в експлуатацію приватного житлового будинку садибного типу та господарських будівель на вул. М. Лучкая, 10» вирішено: погодити прийняття в експлуатацію приватного житлового будинку садибного типу під літерою «А-2», господарських будівель під літерами «Д», «Е», «М» на вул. М. Лучкая, 10, які здійснила громадянка ОСОБА_3; Департаменту містобудування протягом пяти робочих днів підготувати та видати у встановленому порядку довідку про погодження прийняття в експлуатацію приватного житлового будинку садибного типу під літерою «А-2», господарських будівель під літерами «Д», «Е», «М» на вул. М. Лучкая, 10; громадянці ОСОБА_6 звернутися в інспекцію Державного архітектурно-будівельного контролю у Львівській області для оформлення і отримання сертифіката відповідності державним будівельним нормам, стандартам та правилам приватного житлового будинку садибного типу під літерою «А-2», господарських будівель під літерами «Д», «Е», «М» на вул. М. Лучкая, 10 у м. Львові.

Дане рішення прийнято на підставі звернення громадянки ОСОБА_15, представлених документів та керуючись Законом України "Про місцеве самоврядування в Україні", постановою Кабінету Міністрів України від 09.09.2009 № 1035 "Про затвердження Тимчасового порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом приватних житлових будинків садибного типу, дачних та садових будинків з господарськими спорудами і будівлями, споруджених без дозволу на виконання будівельних робіт", ухвалою міської ради від 19.10.2006 № 219 "Про розмежування повноважень між виконавчими органами ОСОБА_4 міської ради" та рішенням виконавчого комітету від 05.02.2010 № 109 "Про порядок погодження прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом приватних житлових будинків садибного типу, дачних та садових будинків з господарськими спорудами і будівлями, споруджених без дозволу на виконання будівельних робіт".

Постановою Кабінету Міністрів України від 09 вересня 2009 року «Про затвердження Тимчасового порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом приватних житлових будинків садибного типу, дачних та садових будинків з господарськими спорудами і будівлями, споруджених без дозволу на виконання будівельних робіт» було передбачено, що підставою для оформлення права власності на приватні житлові будинки, дачні та садові будинки, споруджені до 05 серпня 1992 року, є складений БТІ висновок про технічний стан будівлі та документ, що засвідчує право власності або користування земельною ділянкою, на якій вона розміщена (ця постанова втратила чинність 02.06.2011 року).

Пунктом 9 Прикінцевих положень Закону України від 17 лютого 2011 року «Про регулювання містобудівної діяльності» передбачено, що індивідуальні(садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі і споруди, прибудови до них, збудовані у період з 5 серпня 1992 року до 12 березня 2011 року приймаються в експлуатацію інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю за заявами власників (користувачів) земельних ділянок, на яких розміщені обєкти будівництва, збудовані без дозволу на виконання будівельних робіт, поданими до 31 грудня 2013 року безоплатно протягом 10 робочих днів з дня подання такої заяви за результатами технічного обстеження

будівельних конструкцій та інженерних мереж.

Згідно довідки №2, виданої Департаментом містобудування ОСОБА_4 міської ради про погодження прийняття обєкта будівництва до експлуатації, вбачається, що Департамент містобудування ОСОБА_4 міської ради погоджує прийняття в експлуатацію приватного житлового будинку садибного типу (загальна площа 172,6м2, житлова площа 114,9м2) та господарських будівель (загальна площа 37,3м2) на вул. М. Лучкая, 10 у м. Львові.

Відповідно до Сертифікату відповідності будівельним нормам, стандартам та правилам, реєстраційний номер ЛВ 000863, Інспекція державного архітектурно-будівельного контролю у Львівській області засвідчує відповідність закінченого будівництвом обєкта житлового будинку садибного типу, двоповерхового, загальною площею 172,6кв.м з господарськими будівлями та спорудами відповідно до технічного паспорта, виданого обласним комунальним підприємством ОСОБА_4 обласної ради «БТІ та ЕО» 07.12.2009 року, за адресою: м. Львів, вул. М.. Лучкая, буд. 10, державним стандартам, будівельним нормам та правилам.

22.06.2010року, згідно наказу Департаменту економічної політики ОСОБА_5 комунальної власності ОСОБА_4 міської ради №1051-Ж-Ш «Про оформлення права власності на житловий будинок та господарські будівлі на вул. М. Лучкая, 10 у м. Львові», наказано оформити громадянці ОСОБА_3 право приватної власності на житловий будинок під літерою «А-2» житловою площею 114,9кв.м, всього по будинку 172,6 кв.м, житловий будинок під літерою «Б-1» житловою площею 35,8кв.м. всього по будинку 51,1кв.м, літня кухня під літерою «Е», сарай під літерою «Д», сарай під літерою «М» на вул. М. Лучкая, 10 у м. Львові згідно з технічним паспортом; Відділу приватизації державного житлового фонду Шевченківського району м. Львова оформити та видати згідно з пунктом 1 свідоцтво про право внасності на житловий будинок; громадянці ОСОБА_6 зареєструвати свідоцтво про право власності в ОКП ЛОР «БТІ та ЕО».

На підставі вищевказаного наказу ОСОБА_5 комунальної власності Департаменту економічної політики ОСОБА_4 міської ради №1051-Ж-Ш від 22.06.2010 року видане Свідоцтво про право власності на житловий будинок, в якому посвідчено, що житлові будинки, які знаходяться за адресою: м. Львів, вул. М. Лучкая, 10 дійсно належать ОСОБА_3 на праві приватної власності. В цілому житловий будинок під літерою «А-2» складається з житлової площі 114,9кв.м, всього по будинку 172,6 кв.м; житловий будинок під літерою «Б-1» житловою площею 35,8кв.м. всього по будинку 51,1кв.м, літня кухня під літерою «Е», сарай під літерою «Д», сарай під літерою «М» згідно з технічним паспортом.

З Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно, виданого ОКП ЛОР «БТІ та ЕО» 10.08.2010 року, вбачається, що житлові будинки літ. «А-2, Б-1» за адресою: м. Львів, вул. М. Лучкая, 10, належать ОСОБА_3 на праві приватної власності на підставі Свідоцтва про право власності на житловий будинок від 22.06.2010р., виданого ОСОБА_5 комунальної власності Департаменту економічної політики ОСОБА_4 міської ради на підставі наказу від 22.06.2010 року №1051-Ж-Ш.

Крім того судом встановлено, що на час здійснення відповідачем та її сім'єю будівництва нового будинку, позначеного в технічному паспорті під літерою «А 2», ні ОСОБА_10, ні позивач по справі, жодних заперечень щодо здійснення сім'єю ОСОБА_6 будівництва нового будинку не мали та жодної участі у його будівництві не приймали. Після того як сім'я збудувала новий будинок, відповідачка оформляла право власності на даний будинок, як на самочинне будівництво, а не як на спадкове майно після смерті батька. Проте, оскільки на земельній ділянці по вул. Лучкая, 10 у м. Львові, на час узаконення самочинного будівництва був неузаконений будинок в межах червоних ліній, збудований за життя батьком, під літерою «Б 1» та господарські будівлі, під літерами «Д» та «Е», то всі ці будівлі ввійшли до складу будинковолодіння.

Суд не надає віри посиланням позивача про те, що ОСОБА_10 не зареєструвала своє право власності по причині свого похилого віку, оскільки на час смерті батька їй було 57 років, а після цього вона прожила 20 років, тобто достатньо часу, щоб оформити спадщину після смерті батька, а не на новозбудований будинок сімї ОСОБА_6, який не відноситься до складу спадкового майна.

У відповідності до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Стаття 10 ЦПК України передбачає, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 144 Конституції України, ст.73 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» акти органів місцевого самоврядування, прийняті в межах наданих їм повноважень, є обов'язковими для виконання всіма розташованими на відповідній території органами виконавчої влади, об'єднаннями громадян, підприємствами, установами та організаціями, посадовими особами, а також громадянами, які постійно або тимчасово проживають на відповідній території.

У відповідності до ч.1 ст.21 ЦК України суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси.

За таких обставин, суд приходить до переконання та вважає встановленим, що відповідачі ОСОБА_4 міська рада, ОСОБА_5 комунальної власності департаменту економічної політики ОСОБА_4 міської ради, Виконавчий комітет ОСОБА_4 міської ради Відділ приватизації державного житлового фонду Шевченківського району м. Львова діяли у межах наданих їм делегованих повноважень, правильно застосували до правовідносин норми матеріального права та правомірно винесли рішення Виконавчого комітету ОСОБА_4 міської ради №475 від 23.04.2010 року, наказ Департаменту економічної політики ОСОБА_4 міської ради № 1051-Ж-Ш від 22.06.2010 року та свідоцтво на право власності на житлові будинки, що знаходяться в м. Львові по вул. Лучкая, 10 від 22.10.2010 року. Відтак, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог позивача про визнання незаконним і скасування рішення Виконавчого комітету ОСОБА_4 міської ради №475 від 23.04.2010 року; визнання незаконним та скасування наказу Департаменту економічної політики ОСОБА_4 міської ради № 1051-Ж-Ш від 22.06.2010 року; визнання незаконним та скасування свідоцтва на право власності на житлові будинки, що знаходяться в м. Львові по вул. Лучкая, 10 від 22.10.2010 року; визнання незаконним та скасування витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 10.08.2010 року № 26968738.

Що стосується вимог позивача про визнання права власності в порядку спадкування на житлові будинки (домоволодіння), що знаходяться в м. Львові по вул. Лучкая, 10 в наступних частках за наступними особами: 1/2 житлового будинку під літерою «А-2» площа якого становить 172, 6 м.кв., літньої кухні під літ «Е», сараю під літ «Д» та сараю під літ «М», які знаходяться в м. Львові по вул. Лучкая, 10 за ОСОБА_2; 1/2 житлового будинку під літерою «А-2» площа якого становить 172, 6 м.кв., літньої кухні під літ «Е», сараю під літ «Д» та сараю під літ «М», які знаходяться в м. Львові по вул. Лучкая, 10 за ОСОБА_6 та право особистою власності на житловий будинок під літ «Б-1», площа якого становить 51, 1 м.кв., який знаходиться в м. Львові по вул. Лучкая, 10 за ОСОБА_2, то суд вважає, що такі вимоги є похідними та взаємоповязаними з вимогами щодо визнання незаконним і скасування рішення Виконавчого комітету ОСОБА_4 міської ради №475 від 23.04.2010 року; визнання незаконним та скасування наказу Департаменту економічної політики ОСОБА_4 міської ради № 1051-Ж-Ш від 22.06.2010 року; визнання незаконним та скасування свідоцтва на право власності на житлові будинки, що знаходяться в м. Львові по вул. Лучкая, 10 від 22.10.2010 року; визнання незаконним та скасування витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 10.08.2010 року № 26968738, у задоволенні яких судом відмовлено, а тому такі до задоволення не підлягають.

Враховуючи вищенаведене, оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності суд приходить до висновку, що позов є безпідставним та у його задоволенні слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 88, 169, 209, 210, 212, 213, 214, 215 ЦПК України, ст. 376, 380, 386. 392, 393 ЦК України, Конституцією України, Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», Законом України «Про місцеве самоврядування в Україні», суд,

в и р і ш и в :

У задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 міської ради, ОСОБА_5 комунальної власності департаменту економічної політики ОСОБА_4 міської ради, Виконавчого комітету ОСОБА_4 міської ради, Відділу приватизації державного житлового фонду Шевченківського району м. Львова, Відділу приватизації державного житлового фонду Франківського району м. Львова, третя особа Третя ОСОБА_4 державна нотаріальна контора про визнання незаконними та скасування рішень та визнання права власності в порядку спадкування відмовити за безпідставністю позовних вимог.

Рішення може бути повністю або частково оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області через Шевченківський районний суд м. Львова шляхом подання в десятиденний термін з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Суддя: ОСОБА_16