Справа № 234/1284/15-ц
Провадження № 2/234/1374/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 червня 2015 року Краматорський міський суд Донецької області в складі:

судді Марченко Л.М.

при секретарі Овчаровій Ю.Д.,

за участю представника позивачки ОСОБА_1,

відповідачки ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Краматорську цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про визнання договору удаваним та розірвання договору, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання договору удаваним та розірвання договору.

У судовому засіданні представник позивачки ОСОБА_1 позов підтримав та показав, що приблизно у 2011 році сторони домовилися щодо продажу ОСОБА_3 належного їй житлового будинку №23 по вул.Смирнова у м.Краматорську за 5000 доларів США ОСОБА_2 На підставі вказаної усної домовленості відповідачка ОСОБА_2 з родиною вселилася у вказаний будинок, а позивачка ОСОБА_3 переїхала в орендоване житло. В жовтні 2014 року ОСОБА_2 передала ОСОБА_3 в рахунок купівлі будинку 40 000 грн., що на той час було еквівалентно 3300 доларів США, та запропонувала оформити на неї права власності. За наполяганням відповідачки у приватного нотаріуса ОСОБА_4 21.10.2014 року був оформлений договір дарування замість договору купівлі-продажу, що було дешевше. При цьому відповідачка визнавала необхідність передання позивачки залишку вартості будинку в розмірі 1700 доларів США, що підтверджується її розпискою. Незважаючи на це, до теперішнього часу відповідачка ОСОБА_2 не заплатила позивачці ОСОБА_3 обумовлені гроші за будинок, що перешкоджає позивачці придбати собі інше житло. Позивачка просить суд визнати договір дарування від 21.10.2014 року удаваним, оскільки він був укладений для приховання фактичного договору купівлі-продажу. Враховуючи те, що в такому випадку відносини сторін регулюються правилами щодо правочину, який сторони насправді вчинили, то на підставі ст.ст.655, 692, 695 ЦК України позивачка просить суд розірвати удаваний договір дарування від 21.10.2014 року, припинивши за відповідачкою ОСОБА_2 право власності на спірний будинок по вул.Смирнова, 23 у м.Краматорську, повернувши його у власність позивачки ОСОБА_3 Представник позивачки просить позов задовольнити.

У судовому засіданні відповідачка ОСОБА_2 позов визнала частково та показала, що її чоловік ОСОБА_5 доводиться онуком позивачці ОСОБА_3 У 2011 році вона та позивачка дійсно домовилися щодо продажу будинку по вул.Смирнова, 23 у м.Краматорську за суму еквівалентну 5000 доларам США та вселилися у вказаний будинок. Позивачка же переїхала проживати до чоловіка, з яким співмешкала. В жовтні 2014 року вона заплатила позивачці ОСОБА_3 40 000 грн., але будучі в нотаріальній конторі вони вирішили укласти замість договору купівлі-продажу договір дарування, оформлення якого у нотаріуса та розмір державного мита були меншими. 21.10.2014 року між ними був укладений нотаріальний договір дарування. Вважає, що не має грошової заборгованості перед позивачкою, оскільки на момент укладення договору остання погодилася з ціною в 40 000 грн. Однак в грудні 2014 року ОСОБА_3 подала до Краматорського МВ ГУМВС заяву на неї з приводу нібито шахрайства та невиплати за будинок 1700 доларів США. В ході перевірки міліцією цієї заяви вона (ОСОБА_2С.) з метою закриття справи написала розписку, якою визнала борг в розмірі 1700 доларів США, однак це не відповідає дійсності. Вона не заперечує, що фактично між нею та ОСОБА_3 малася купівлі-продаж будинку, однак грошей їй не заборгувала та повертати будинок не бажає, іншого житла не має. Просить в позові відмовити.

Суд, вислухавши сторони,

свідка ОСОБА_5, який у судовому засіданні показав, що з 05.11.2012 року одружений з ОСОБА_2, є інвалідом 1 групи по психзахворюванню, недієздатним не визнавався. Накопивши певні гроші вони вирішили придбати житловий будинок. З цього приводу домовилися з ОСОБА_3 про купівлю її будинку по вул.Смирнова, 23 у м.Краматорську за 5000 доларів США. В жовтні 2014 року передали ОСОБА_3 гроші в розмірі 40 000 грн., що на його погляд було еквівалентно 5000 доларам США, та 21.10.2014 року уклали нотаріальний договір дарування, оформлення якого було дешевше від договору купівлі-продажу. Вважає, що заборгованості по оплаті за придбаний будинок вони не мають,

дослідивши надані докази ксерокопію паспорту громадянки України ОСОБА_3, яка зокрема з 2007 року є зареєстрованою ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.6-7), копію розписки від 11.12.2014 року, згідно якій ОСОБА_2 зобовязується виплатити ОСОБА_3 в строк до 31.12.2014 року гроші в розмірі 1700 доларів США в якості оплати за передане у власність домоволодіння по вул.Смирнова, 23 у м.Краматорську (а.с.8), копію нотаріального договору дарування житлового будинку від 21.10.2014 року, згідно якому ОСОБА_3 передала у власність ОСОБА_2 житловий будинок по вул.Смирнова, 23 у м.Краматорську (а.с.23-24), ксерокопію паспорту громадянки України ОСОБА_2, яка зокрема з 05.12.2014 року є зареєстрованою ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.6-7), копію свідоцтва про шлюб ОСОБА_2 і ОСОБА_5 05.11.2012 року (а.с.34) та копії свідоцтв про народження їх дітей (а.с.30-33),

вважає, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Згідно ст.235 ч.1 ЦК України удаваним є правочин, який вчинено сторонами для приховання іншого правочину, який вони насправді вчинили.

Судом обєктивно встановлено, що підтверджується показаннями сторін та свідка, що 21.10.2014 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 був укладений договір дарування житлового будинку по вул.Смирнова, 23 у м.Краматорську, який вчинений сторонами для приховання іншого правочину договору купівлі-продажу, який вони насправді вчинили, оскільки договір дарування не був безоплатним, за передання у власність будинку ОСОБА_2 узяла на себе зобовязання оплатити його та сплатила ОСОБА_3 40000 грн., фактично купивши його, а також має невиконане грошове зобовязання в розмірі 1700 доларів США згідно розписці від 11.12.2014 року.

Згідно ст.717 ч.2 ЦК України договір, що встановлює обовязок обдарованого вчинити на користь дарувальника будь-яку дію майнового або немайнового характеру, не є договором дарування.

Таким чином, на підставі ст.235 ч.1 ЦК України договір дарування від 21.10.2014 року слід визнати удаваним.

Згідно ст.235 ч.2 ЦК України якщо буде встановлено, що правочин був вчинений сторонами для приховання іншого правочину, який вони насправді вчинили, відносини сторін регулюються правилами щодо правочину, який сторони насправді вчинили.

Таким чином, в подальшому правовідносини між сторонами регулюються положення ЦК України щодо договору купівлі-продажу.

Згідно ст.655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобовязується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобовязується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

За загальним правилом (ч.1 ст.692 ЦК України) оплата товару за договором купівлі-продажу здійснюється після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Згідно із ч.2 ст.692 ЦК України покупець повинен виконати свій обовязок щодо оплати одразу в повному обсязі, тобто сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.

Однак сторони можуть відійти від цього положення, застосувавши розстрочення платежу (ч.2 ст.692 ЦК України), що фактично й було обумовлено між сторонами.

Так, з доводів позову, показань відповідачки та свідка встановлено, що продаж житлового будинку по вул.Смирнова, 23 у м.Краматорську, сторони домовилися вчинити за 5000 доларів США. В жовтні 2014 року за відчуження будинку ОСОБА_3 отримала від ОСОБА_2 40 000 грн., що на той час відповідно до курсу НБУ еквівалентно сумі 3300 доларів США. 21.10.2014 року сторонами був укладений удаваний договір дарування житла. Згідно розписці ОСОБА_2 від 11.12.2014 року остання зобовязується виплатити ОСОБА_3 в строк до 31.12.2014 року гроші в розмірі 1700 доларів США в якості оплати за передане у власність домоволодіння по вул.Смирнова, 23 у м.Краматорську. Відповідність наданої в якості доказу копії вказаної розписки (а.с.8) оригіналу, а також дійсність даної розписки відповідачкою ОСОБА_2 не оспорюється, цей правочин не оскаржений, не розірваний та не визнаний недійсним.

Однак в строк до 31.12.2014 року та до цього часу ОСОБА_2 не сплатила ОСОБА_3 залишок ціни за переданий у власність житловий будинок в розмірі 1700 доларів США або еквівалентній сумі у гривнях.

Якщо покупець не виконує свого обовязку щодо оплати переданого йому майна (товару) в установлений договором строк, продавець набуває право вимоги такої оплати та сплати процентів за користування чужими грошовими коштами (ч.3 ст.692 ЦК України), або розірвання договору з підстав, передбачених ст.651 ЦК України. До того ж згідно ч.2 ст.695 ЦК України продавець має право відмовитися від договору і вимагати повернення проданого товару.

Враховуючи неплатоспроможність відповідачки ОСОБА_2, якій також в ході судового провадження у даній справі за клопотання представника позивача надавався час для можливого погашення заборгованості, за спливом якого остання від виконання узятого зобовязання відмовилася через відсутність коштів, позивачка ОСОБА_3 у своєму позові обрала як наслідок невиконання зобовязання розірвання договору.

На підставі наведеного, удаваний договір дарування від 21.10.2014 року слід розірвати, повернувши сторони у первісний стан, а саме: припинивши за відповідачкою ОСОБА_2 право власності на спірний будинок по вул.Смирнова, 23 у м.Краматорську, повернувши його у власність позивачки ОСОБА_3, стягнувши з останньої на користь ОСОБА_2 грошові кошти, отримані за відчуження житлового будинку, в розмірі 40 000 грн.

Відповідно до ст.88 ЦПК України, у звязку з обґрунтованістю позову, за рахунок відповідачки позивачці слід відшкодувати понесені судові витрати (а.с.1)

Керуючись ст.ст.8,14,15,215,223 ЦПК України, ст.ст.235, 651 655, 692, 695, 717 ЦК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про визнання договору удаваним та розірвання договору, задовольнити.

Визнати договір дарування житлового будинку №23 по вул.Смирнова у м.Краматорську Донецької області, укладений між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 21.10.2014 року, посвідчений приватним нотаріусом Краматорського міського нотаріального округу Донецької області ОСОБА_4 (реєстр.№2753), удаваним, а саме вчиненим сторонами для приховання договору купівлі-продажу, який вони насправді вчинили.

Розірвати удаваний договір дарування житлового будинку №23 по вул.Смирнова у м.Краматорську Донецької області, укладений між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 Сергієвною 21.10.2014 року, посвідчений приватним нотаріусом Краматорського міського нотаріального округу Донецької області ОСОБА_4 (реєстр.№2753).

Припинити право власності ОСОБА_2 на житловий будинок №23 по вул.Смирнова у м.Краматорську Донецької області.

Визнати за ОСОБА_3 право власності на житловий будинок №23 по вул.Смирнова у м.Краматорську Донецької області.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 грошові кошти, отримані за відчуження житлового будинку №23 по вул.Смирнова у м.Краматорську Донецької області, в сумі 40 000 грн. (сорок тисяч гривень 00 коп.)

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 витрати по оплаті судового збору в сумі 243,60 грн. (двісті сорок три гривні 60 коп.)

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Апеляційного суду Донецької області через Краматорський міський суд протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя ОСОБА_6