Справа № 266/186/15-ц
Провадженя № 2/266/265/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

09 червня 2015 року м. Маріуполь

Приморський районний суд м. Маріуполя в складі:

головуючого - судді Сараєва І.А.,

при секретарі - Макогон С.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Маріуполі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Орендного підприємства «Азовське морське пароплавство», третя особа ліквідатор ОП «Азовське морське пароплавство» Дмитрієв Ростислав Олександрович про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні та відшкодування моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду із вказаним позовом, посилаючись на те, що він з 01.08.1995р. по 26.02.03р. періодами працював на ОП «Азовське морське пароплавство». Відповідач не здійснив розрахунку з позивачем, у зв'язку з чим у відповідача ОП «Азовське морське пароплавство» перед позивачем виникла заборгованість по заробітній платі. 24.04.02р. Красноармійським міськрайонним судом Донецької області винесено рішення, яким стягнуто заборгованість по заробітній платі 6713грн., компенсацію заробітної плати, у звязку з порушенням строків її виплати 1874,13грн. та відшкодування моральної шкоди у сумі 700грн. Вказане рішення не виконано і по теперішній час. Постановою Господарського суду Донецької області від 03.11.04р. відповідача було визнано банкрутом, а ліквідатором арбітражного керуючого Дмитрієва Р.О. Відповідач не виплатив заборгованість по зарботіній платі, а тому позивач був вимушений звернутися до суду з позовом про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні з 26.02.03р. по день постановлення рішення, в розмірі 31 грн. 73 коп. щоденно та стягнути 10000,00 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди, заподіяної порушенням законних трудових прав.

Представник позивача, що діє на підставі довіреності ОСОБА_3, у судове засідання не з'явився, був належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи, надав до суду письмову заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав, проти заочного рішення не заперечував, позов просив задовольнити.

Відповідач у судове засідання не з'являється, був належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи, повідомлення про причини неявки та клопотань про відкладення справи від нього не надходило, і тому суд, враховуючи, що позивач не заперечує проти розгляду справи за відсутністю відповідача, за правилами ст. 224 ЦПК України, на підставі наявних у справі доказів, приходить до висновку про можливість ухвалити у справі заочне рішення.

Третя особа до суду не з'явилась, про дату та час судового засідання була повідомлена належним чином, а тому суд приходить до висновку про можливість розгляду справи у її відсутність, за наявними у справі доказами.

Суд, дослідивши письмові докази, що є в матеріалах справи, проаналізувавши надані докази, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Суд встановив, що позивач у період з 01.08.1995р. по 13.10.1997р., з 14.10.1997р. по 16.05.2001р. та з 05.04.02р. по 26.02.03р., перебував у трудових відносинах з ОП «Азовське морське пароплавство», що підтверджується копією трудової книжки та 26 лютого 2003 року позивача було звільнено з займаної посади у зв'язку зі скороченням штату на підставі п.1 ст. 40 КЗпП України, що підтверджується записом у трудовій книжці (а.с. 11-13).

Судом встановлено, що рішенням Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 24.04.02р. стягнуто на користь позивача заборгованість з ОП «Азовське морське пароплавство» по заробітній платі у розмірі 6713грн., компенсацію заробітної плати, у звязку з порушенням строків її виплати 1874,13грн. та відшкодування моральної шкоди у сумі 700грн., на підставі якого вудані виконавчі листи, предявлені до виконання (а.с. 14-17).

Відповідно до п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці» №13 від 24 грудня 1999 року, установивши при розгляді справи про стягнення заробітної плати у зв'язку із затримкою розрахунку при звільненні, що працівникові не були виплачені належні йому від підприємства, установи, організації суми в день звільнення, коли ж він у цей

день не був на роботі, - наступного дня після пред'явлення ним роботодавцеві вимог про розрахунок, суд на підставі ст.117 КЗпП стягує на користь працівника середній заробіток за весь період затримки розрахунку, а при непроведенні його до розгляду справи - по день постановлення рішення, якщо роботодавець не доведе відсутності в цьому своєї вини. Сама по собі відсутність коштів у роботодавця не виключає його відповідальності.

Таким чином, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача суму середнього заробітку з моменту звільнення з 26 лютого 2003 року по день постановлення рішення суду - 09.06.15р., а саме 4486 днів, виходячи із розрахунку позивача про середню заробітну плату, згідно яким середньоденна заробітна плата становить 31,73 грн., в зв'язку з чим сума, яка підлягає стягненню в порядку ст. 117 КЗпП України, і складає 142340,78грн.

Суд також встановлено, що в результаті неправомірної невиплати позивачеві заробітної плати йому було спричинено моральні переживання, були порушені нормальні умови життя позивача, пов'язані з невиплатою заробітної плати. Тому суд вважає, що з вини відповідача позивачу було спричинено моральну шкоду, в зв'язку з чим позов про відшкодування моральної шкоди є обґрунтованим та підлягає задоволенню. Приймаючи до уваги тяжкість спричинених страждань, те, що позивачу спричинявся психологічний стрес через порушення його законних прав на отримання винагороди за працю, що свідчить про наявність негативних наслідків, що на деякий час вплинули на спосіб життя позивача, враховуючи зусилля, що повинні бути витрачені позивачем на поновлення нормального стану, суд виходячи з положень ст. 237-1 КЗпП України, пп. 3,9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року «Про судову практику по справах про відшкодування моральної шкоди» вважає, що розмір суми, яка може компенсувати позивачу спричинену шкоду, складає 10000 гривень. Зазначену суму, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача у рахунок відшкодування моральної шкоди.

Таким чином, відповідачем були порушені права позивача, передбачені ст. 117 КЗпП України, за захистом яких він звернувся до суду, тому суд вважає необхідним позов задовольнити та стягнути з відповідача на користь позивача середній заробіток за час затримки розрахунку в розмірі 142340,78грн. та суму моральної шкоди у розмірі 10000грн., а на підставі ст. 88 ч. ч. 3, 2 ЦПК України - судовий збір.

На підставі викладеного, ст. 117, ст. 237-1 КЗпП України, керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 88, 212, 213, 214, 215, 224, 225, 226 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 - задовольнити.

Стягнути з Орендного підприємства «Азовське морське пароплавство» на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час затримки розрахунку в сумі 142340 (сто сорок дві тисячі триста сорок) гривень 78 коп. та моральну шкоду у розмірі 10000 (десять тисяч) грн. 00 коп.

Стягнути з Орендного підприємства «Азовське морське пароплавство» на користь держави судовий збір у розмірі 243 (двісті сорок три) грн. 60 коп.

Апеляційну скаргу на рішення може бути подано до Апеляційного суду Донецької області позивачем через Приморський районний суд м. Донецька протягом десяти днів з дня отримання рішення.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 10 днів з дня отримання його копії.

Суддя: Сараєв І. А.