АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 червня 2015 року м. Харків

Судова колегія судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Харківської області в складі:

Головуючого: судді - Даниленка В.М.,

Суддів: Швецової Л.А., Кокоші В.В.,

за участю секретаря: Каменської Д.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в приміщенні суду цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу судді Дзержинського районного суду м. Харкова від 13 лютого 2015 року у цивільній справі за скаргою ОСОБА_2 на дії державного виконавця Дзержинського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції ОСОБА_3, -

В С Т А Н О В И Л А :

У вересні 2014 року заявник ОСОБА_2, як сторона виконавчого провадження, звернувся до суду зі скаргою, в якій просив суд визнати неправомірними дії старшого державного виконавця Дзержинського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції ОСОБА_3, повязані з винесенням нею постанови від 03.07.2013 року про закінчення виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа № 2-1819, виданого Дзержинським районним судом м. Харкова, зобовязати державного виконавця скасувати цю постанову та вжити дії щодо належного виконання рішення суду, у тому числі з повернення вилученого державним виконавцем майна, внесеного до акту опису та арешту майна від 30.01.2009 року.

Ухвалою судді Дзержинського районного суду м. Харкова від 27 січня 2015 року вищевказану скаргу ОСОБА_2 було залишено без руху в звязку з несплатою заявником судового збору за подання цієї скарги, ненаданням ним письмових додатків, зазначених у скарзі, а також копії самої скарги для направлення її державному виконавцю Дзержинського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції ОСОБА_3, як заінтересованій особі по даній справі.

Ухвалою судді Дзержинського районного суду м. Харкова від 13 лютого 2015 року скаргу заявника ОСОБА_2 на дії державного виконавця Дзержинського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції ОСОБА_3 визнано неподаною та повернуто заявнику.

Не погодившись із таким процесуальним рішенням судді районного суду, заявник ОСОБА_2 в апеляційній скарзі просить скасувати це судове рішення та направити матеріали справи до того ж суду першої інстанції для вирішення питання про прийняття до розгляду його скарги на дії державного виконавця.

В обґрунтування своєї скарги апелянт ОСОБА_2 посилається на незаконність та безпідставність оскаржуваної ухвали, оскільки при вирішенні питання про визнання його скарги неподаною та її повернення, суддею районного суду були порушені вимоги цивільного процесуального законодавства.

Зокрема, апелянт ОСОБА_2 вказує на те, що він звільнений від сплати судового збору за подання скарги на дії державного виконавця, а крім того ним своєчасно були виконані вимоги ухвали про залишення його скарги без руху, в звязку з чим суд першої інстанції безпідставно визнав цю скаргу неподаною.

Перевіривши законність і обгрунтованність оскаржуваної ухвали судді районного суду відповідно до вимог ст. 303 ЦПК України в межах доводів апеляційної скарги, судова колегія не вбачає підстав для її задоволення.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 312 ЦПК України розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд відхиляє скаргу і залишає ухвалу без змін, якщо судом першої інстанції постановлено ухвалу з додержанням вимог закону.

Визнаючи скаргу заявника ОСОБА_2 на дії державного виконавця Дзержинського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції ОСОБА_3 неподаною та повертаючи її заявнику, суддя районного суду виходила із того, що заявник ОСОБА_2 не в повному обсязі виконав вимоги ухвали від 27 січня 2015 року про залишення його скарги без руху, оскільки не надав до суду копії своєї скарги, а також копій документів, зазначених в додатку до неї, для направлення їх державному виконавцю, як заінтересованій особі у справі.

Судова колегія погоджується з таким висновком судді районного суду, оскільки цей висновок є правильним і таким, що ґрунтується на законі.

Статтями 1, 2, 3 ЦПК України передбачено, що завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Цивільне судочинство здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу та Закону України «Про міжнародне приватне право».

Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, визначаються Законом України «Про виконавче провадження» від 21.04.1999 року № 606-XIV (далі: Закон).

Відповідно до ст. 1 зазначеного Закону виконавче провадження, як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, зазначених у цьому Законі, спрямованих на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які здійснюються на підставах, у спосіб та в межах повноважень, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, виданими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Примусове виконання рішень покладається на державну виконавчу службу, яка входить до системи органів Міністерства юстиції України, та здійснюється на підставі виконавчих документів, у тому числі й виконавчих листів, що видаються судами (ст.ст. 2, 17 Закону).

Згідно зі ст. 6 Закону державний виконавець зобовязаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб.

Порядок оскарження рішень, дій або бездіяльності посадових осіб державної виконавчої служби визначений у ст. 82 Закону України «Про виконавче провадження».

Відповідно до ч. 1 вказаної правової норми рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби можуть бути оскаржені стягувачем та іншими учасниками виконавчого провадження (крім боржника) до начальника відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, або до керівника відповідного органу державної виконавчої служби вищого рівня чи до суду.

Згідно ч. 4 ст. 82 Закону рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами до суду, який видав виконавчий документ, а іншими учасниками виконавчого провадження та особами, які залучаються до проведення виконавчих дій, - до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

Положення ч. 4 ст. 82 Закону України «Про виконавче провадження» кореспондуються зі ст. 383 ЦПК України, відповідно до якої сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Як розяснено в п.п. 12, 13 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 лютого 2014 року № 6 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень», скарга на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби подається до суду, який видав виконавчий документ (частина друга статті 384 ЦПК), незалежно від місця виконання судового рішення.

Скарга має відповідати загальним вимогам щодо форми та змісту позовної заяви, передбаченим положеннями ЦПК, та містити відомості, зазначені в пунктах 3-5 частини сьомої статті 82 Закону про виконавче провадження, зокрема зміст оскаржуваних рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби та норму закону, яку порушено, а також обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

Якщо скарга за формою і змістом не відповідає таким вимогам, то застосовуються положення статті 121 ЦПК.

У разі відсутності спеціальної норми щодо вирішення певних питань, що виникають при розгляді скарг на рішення, дії або бездіяльність посадових осіб державної виконавчої служби, при розгляді таких скарг мають застосовуватися положення ЦПК, якими врегульовано аналогічні питання.

Таким чином, з урахуванням наведеного вище та вимог ст. 120 ЦПК України при оскарженні до суду рішень, дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби заявник повинен додати до скарги її копії та копії всіх документів, що додаються до неї, відповідно до кількості заінтересованих осіб, які повинні бути залучені до участі в розгляді скарги.

За аналогією до ч. 1 ст. 121 ЦПК України суддя, встановивши, що скаргу на рішення, дії або бездіяльність посадових осіб державної виконавчої служби подано без додержання вимог, викладених у статтях 119 і 120 цього Кодексу, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення скарги без руху, про що повідомляє заявника і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати пяти днів з дня отримання заявником ухвали.

Якщо заявник відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені ст.ст. 119 і 120 цього Кодексу, скарга вважається поданою в день первісного її подання до суду. Інакше скарга вважається неподаною і повертається заявнику (ч. 2 ст. 121 ЦПК України).

Як зазначалося вище, у вересні 2014 року заявник ОСОБА_2, як сторона виконавчого провадження, звернувся до Дзержинського районного суду м. Харкова зі скаргою на дії старшого державного виконавця Дзержинського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції ОСОБА_3, повязані з примусовим виконанням судового рішення.

Вказана скарга надійшла до суду поштою та була зареєстрована в канцелярії суду 23.09.2014 року за вх. № 52879 (а.с. 1-3).

Як вбачається з цієї скарги, в ній зазначені письмові додатки, а саме: постанова про закінчення виконавчого провадження від 04.03.2013 року; копія скарги для державного виконавця; копія звернення про видачу копії постанови органу ДВС, а також копія ухвали Дзержинського районного суду м. Харкова від 10 червня 2013 року.

Разом із тим, як свідчить акт, складений відповідальними особами Дзержинського районного суду м. Харкова 23 вересня 2014 року, при розкриванні поштового відправлення, яке надійшло до суду від заявника ОСОБА_2, документи, вказані в додатку до його скарги, в поштовому відправленні були відсутні (а.с. 4).

Ухвалою судді Дзержинського районного суду м. Харкова від 27 січня 2015 року скаргу ОСОБА_2 на дії старшого державного виконавця Дзержинського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції ОСОБА_3 було залишено без руху на підставі ч. 1 ст. 121 ЦПК України, в звязку з несплатою заявником судового збору за подання цієї скарги, ненадання ним письмових додатків, зазначених у скарзі, а також копії самої скарги для направлення її державному виконавцю Дзержинського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції ОСОБА_3, як заінтересованій по справі особі (а.с. 46).

При цьому заявнику ОСОБА_2 було надано строк для усунення виявлених недоліків - пять днів, з дня отримання ним копії зазначеної ухвали.

Як свідчить розписка про вручення поштового відправлення, копія ухвали судді Дзержинського районного суду м. Харкова від 27 січня 2015 року про залишення скарги ОСОБА_2 на дії старшого державного виконавця Дзержинського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції ОСОБА_3 без руху була отримана заявником ОСОБА_2 05 лютого 2015 року, а відтак останнім днем для виконання ним вимог цієї ухвали та усунення виявлених недоліків було 10 лютого 2015 року.

Проте, в установлений суддею строк заявник ОСОБА_2 вимоги ст. 120 ЦПК України не виконав і копію скарги з додатками до неї для направлення їх державному виконавцю, дії якого оскаржувалися, до суду не представив, обмежившись лише листом з повідомленням про те, що копія скарги для державного виконавця з додатками до неї була направлена ним до суду поштовим відправленням від 23.09.2014 року разом з оригіналом скарги (а.с. 49).

За таких обставин, враховуючи наведене вище, судова колегія вважає, що в даному випадку суддя Дзержинського районного суду м. Харкова своєю ухвалою від 13 лютого 2015 року обґрунтовано визнав скаргу ОСОБА_2 на дії старшого державного виконавця Дзержинського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції ОСОБА_3 неподаною та повернув її заявнику відповідно до приписів ч. 2 ст. 121 ЦПК України.

При цьому судова колегія вважає доцільним також зазначити, що за змістом ч. 5 ст. 121 ЦПК України постановлене суддею районного суду процесуальне судове рішення, яке є предметом апеляційного оскарження, не позбавляє заявника ОСОБА_2 можливості повторно звернутися до суду за захистом своїх прав чи інтересів шляхом подачі відповідної скарги на дії старшого державного виконавця Дзержинського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції ОСОБА_3 з дотриманням порядку, передбаченого діючим цивільним процесуальним законодавством.

Таким чином, на підставі викладеного та керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 312-315, 317, 319 ЦПК України, судова колегія, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Ухвалу судді Дзержинського районного суду м. Харкова від 13 лютого 2015 року - залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає чинності негайно, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів із дня її проголошення.

Головуючий:

Судді: