Справа № 161/6400/14-ц
Провадження № 2/161/282/15
У Х В А Л А

16 липня 2015 року місто Луцьк

Луцький міськрайонний суд Волинської області

в складі: головуючого судді Івасюти Л.В.

при секретарі Сидоренко О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Луцьку заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову, -

встановив:

ОСОБА_1 звернувся в суд заявою про забезпечення позову по цивільній справі за його позовом до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя, який мотивує тим, що з відповідачем ОСОБА_2 він перебував у шлюбі з 08.07.1989 року. Рішенням Луцького міськрайонного суду від 21.01.2010р., яке набрало законної сили, шлюб між ними розірвано, про що 17 вересня 2010 року він отримав свідоцтво про розірвання шлюбу. За час їхнього перебування у шлюбі відповідач набула право власності на індивідуальний житловий будинок з господарськими спорудами по пров. Надозерний, 5 у м. Луцьку, який є спільною сумісною власністю подружжя, оскільки будувався за їхні спільні з дружиною кошти. Зазначене будинковолодіння було прийнято в експлуатацію за час їхнього перебування у шлюбі, а право власності на нього було оформлене та посвідчене відповідним свідоцтвом про право власності від 04.03.2003р. Право власності на спірне будинковолодіння було зареєстроване за відповідачем 25.03.2003р. Також за час шлюбу, ними було придбано автомобіль «Мерседес-Бенц», модель 814, 1994 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1, який було постановлено на облік на його колишню дружину також протягом часу їхнього перебування у шлюбі 09.12.2005року. За їх усною домовленістю після розірвання шлюбу спірне будинковолодіння залишилося у користуванні відповідача, а вказаний вище транспортний засіб - у його користуванні. Проте, зазначена домовленість була порушена 06.03.2014 року, коли вищевказаний автомобіль було відчужено відповідачем без його відома та згоди, а також постановлено на облік на його зятя ОСОБА_3, який в результаті подальшого конфлікту, фактично забрав спірний автомобіль із його володіння, що підтверджується відповідними документами з міліції та прокуратури.

Посилаючись на наведене, позивач просив суд визнати за ним право власності на 1/2 частини житлового будинку з господарськими спорудами по пров. Надозерний, 5 у м.Луцьку, поділити в натурі дане будинковолодіння між сторонами, виділивши йому в натурі: гараж (1-1), площею 34,7 кв.м.; веранду (1-2) площею 5,9 кв.м.; коридор (1-3) площею 6,7 кв.м., кладову (1-4) площею 1,1 кв.м.; вітальню (1-5) площею 34,0 кв.м.; котельню (1-7) площею 5,5 кв.м.; вбиральню (1-8) площею 3,1 кв.м., а всього - 113,2 кв.м., а також веранду (б), у власність відповідача виділити 1/2 частини вищевказаного будинковолодіння відповідно до першого варіанту поділу, наведеного у висновку судової будівельно-технічної експертизи № 7035-7036 від 30.01.2015 р., виділивши відповідачу в натурі: кімнату (2-9) площею 32,5 кв.м.; кімнату (2-10) площею 17,1 кв.м.; кімнату (2-11) площею 20,4 кв.м.; кімнату (2-12) площею 13,7 кв.м.; санвузол (2- 13) площею 6,7 кв.м.; сходову (2-14) площею 6,7 кв.м.; кладову (2-15) площею 0,8 кв.м., а всього - 101,3 кв.м., а також приміщення бані (Б-1), стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 компенсацію 1/2 вартості автомобіля «Мерседес- Бенц», модель 814, 1994 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1, кузов № WD36742131К015334 у розмірі 75 960 (сімдесят пять тисяч девятсот шістдесят) грн. 00 коп.

16.07.2015р. позивач звернувся в суд з заявою про забезпечення вищевказаного позову, яку мотивує тим, що має інформацію про те, що його колишнім зятем ОСОБА_3 вживаються заходи для відчуження зазначеного обєкту нерухомого майна. Останній кілька разів показував спірний житловий будинок потенційним покупцям.

За таких обставин, просить суд вжити заходи для забезпечення його позову шляхом накладення арешту на вказаний вище житловий будинок, оскільки в нього, як позивача, є підстави вважати, що відповідач через посередництво ОСОБА_3, на даний час, намагається продати даний обєкт, що в свою чергу може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду у даній справі в майбутньому.

Вiдповiдно до ст.151 ЦПК України суд за заявою осiб, якi беруть участь у справi може вжити заходи забезпечення позову на будь-якiй стадiї розгляду справи, якщо невжиття заходiв забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рiшення суду.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що заява ОСОБА_1 про забезпечення позову пiдлягає до задоволення, оскiльки невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рiшення суду по данiй справi.

Керуючись ст.ст.151,152 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову задовольнити.

Накласти арешт на індивідуальний житловий будинок з господарськими спорудами по пров. Надозерний, 5 в м. Луцьку, право власності на який зареєстровано за ОСОБА_2.

Ухвала підлягає до негайного виконання.

Копію ухвали направити відділу державної виконавчої служби Луцького міського управління юстиції у Волинської області для негайного виконання.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Волинської області шляхом подачі скарги через Луцький міськрайонний суд.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом пяти днів з дня її проголошення, а для осіб, що не приймали участі при її винесенні в той же строк з дня отримання копії ухвали.

Суддя Луцького міськрайонного суду Івасюта Л.В.