Справа №173/879/15-ц
Провадження №2/173/539/2015
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 червня 2015 р. Верхньодніпровський районний суд Дніпропетровської області

У складі: головуючої судді Петрюк Т.М.

При секретарі Рудовій Л.В.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Верхньодніпровську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 селищної ради Верхньодніпровського району Дніпропетровської області, треті особи, що не заявляють самостійних вимог: ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання права власності в порядку спадкування -

ВСТАНОВИВ:

До суду звернулася позивач ОСОБА_1, з позовом про визнання права власності до відповідача ОСОБА_2 селищної ради Верхньодніпровського району Дніпропетровської області, треті особи, що не заявляють самостійних вимог : ОСОБА_3В,. та ОСОБА_4 , згідно якої просить визнати за нею право власності на житловий будинок з господарчими спорудами та присадибну земельну ділянку, що розташовані за адресою: вул. Нова, 2 в сел. Дніпровське Верхньодніпровського району Дніпропетровської області після бабусі ОСОБА_5, померлої 07.09.2014 року в порядку спадкування за заповітом посилаючись на наступне.

07.09.2014 року померла її бабуся ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка на момент смерті була зареєстрована та мешкала за адресою: сел. Дніпровське вул. Нова, 2 Верхньодніпровського району Дніпропетровської області.

За життя бабуся ОСОБА_5, склала на її користь заповіт, посвідчений 02.07.2014 року приватним нотаріусом ОСОБА_6, який зареєстрований за реєстровим номером №454

На день смерті ОСОБА_5М залишилось спадкове майно - житловий будинок з господарськими спорудами, що належав померлій на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 04.03.2003 року за адресою: сел. Дніпровське Верхньодніпровського району Дніпропетровської області вул. Нова, 2 та земельна ділянка за тією ж адресою площею 0.1166 га., яка належала померлій на підставі державного акту про право приватної власності на землю серія Ш-ДП № 030871 від 20.03.2003 року, вартість будинку становить 28934 грн., а вартість земельної ділянки 5575.20 грн.

Після смерті бабусі у встановлений строк вона подала до Верхньодніпровської державної нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини.

22.04.2015 року вона звернулась до нотаріальної контори Верхньодніпровського району із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_5, на житловий будинок та земельну ділянку, та в той же день отримала від нотаріуса постанову про відмову у вчиненні нотаріальних дій в зв»язку з тим, що надані нею документи не дають змоги встановити факт належності вказаного майна померлій, що й стало підставою звернення до суду.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала, давши пояснення фактично установлені матеріалами справи, також пояснила, що раніше бабуся укладала з нею договір довічного утримання, який був розірваний в судовому порядку. Але після розірвання договору бабуся не відновила правоустановлюючі документи на належний їй будинок. У померлої є два спадкоємці першої черги за законом: це її батько ОСОБА_3, та її дядько ОСОБА_4, на даний час вони обоє є особами працездатного віку та не є інвалідами.

Відповідач - представник ОСОБА_2 селищної ради в судове засідання не з»явився, подавши заяву про слухання справи у його відсутність. Проти задоволення позовних вимог не заперечує.

Третя особа, що не заявляє самостійних вимог: ОСОБА_3В,. в судове засідання не з»явився, подавши заяву про слухання справи у його відсутність. Будь-яких заперечень проти задоволення позовних вимог не надав.

Третя особа, що не заявляє самостійних вимог: ОСОБА_4, в судове засідання не з»явився про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Під час попереднього судового засідання пояснював, що він також претендує на спадщину, що залишилась після смерті ОСОБА_5 Судом було роз»яснино ОСОБА_4В,. про його право звернутись до суду із самостійними вимогами на предмет спору та відкладено слухання справи з цього приводу, але на час розгляду справи ОСОБА_4, своїх вимог на предмет спору так і не заявив.

Вислухавши осіб, що приймали участь у розгляді справи, дослідивши матеріали справи суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню за наступними підставами: судом встановлено, що 07.09.2014 року померла бабуся позивачки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка на момент смерті була зареєстрована та мешкала за адресою: сел. Дніпровське вул. Нова, 2 Верхньодніпровського району Дніпропетровської області, що підтверджується копією свідоцтва про смерть.

За життя ОСОБА_5, склала на користь позивачки заповіт, посвідчений 02.07.2014 року приватним нотаріусом ОСОБА_6, реєстровий номер №454, що підтверджується копією заповіту від 02.07.2014 року

На день смерті ОСОБА_5, залишилось спадкове майно - житловий будинок з господарськими спорудами, що належав померлій на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 04.03.2003 року за адресою: сел. Дніпровське Верхньодніпровського району Дніпропетровської області вул. Нова, 2 та земельна ділянка за тією ж адресою площею 0.1166 га., яка належала померлій на підставі державного акту про право приватної власності на землю серія Ш-ДП № 030871 від 20.03.2003 року, вартість будинку становить 28934 грн., а вартість земельної ділянки 5575.20 грн.

Позивач своєчасно звернулася до Верхньодніпровської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини за заповітом після смерті бабусі.

Проте, державний нотаріус Верхньодніпровської державної нотаріальної контори відмовила позивачці у посвідченні даної нотаріальної дії з тих підстав, що відсутній правовстановлюючий документ на спадкове майно.

Судом встановлено, що за життя ОСОБА_5, 15.04.2005 року уклала договір довічного утримання на спадкове майно з позивачкою за справою. За умовами даного договору вбачається, що ОСОБА_5, передала у власність позивачки належний їй на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого Верхньодніпровською держнотконторою 04.03.2003 року за № 327, зареєстрований в БТІ м. Верхньодніпровська 27.03.2003 року за № 623 житловий будинок, розташований в сел. Дніпровське по вул.. Нова, 2 Верхньодніпровського району Дніпропетровської області та на земельну ділянку, на якій розташований житловий будинок площею 0. 1166 га.

Таким чином судом встановлено, що за життя померла ОСОБА_5М,. була власником будинку та присадибної земельної ділянки. Проте за вищевказаним договором довічного утримання право власності на зазначений будинок та присадибну земельну ділянку перейшло до позивачки ОСОБА_1

В подальшому зазначений вище договір довічного утримання був розірваний за рішенням суду від 27.09.2010 року, що підтверджується копією рішення Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 27.09.2010 року. З цього часу право власності на домоволодіння, розташоване в сел. Дніпровське по вул. Нова, 2 Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області було відновлене за ОСОБА_5

Відповідно до ч. 1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Відповідно до ч. 2 ст. 328 ЦК - право власності вважається набутим правомірним, якщо інше не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Судом встановлено, що домоволодіння (будинок та присадибна земельна ділянка) по вул. Нова.,2 в сел. ОСОБА_2 Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області належало ОСОБА_5, на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого Верхньодніпровською держнотконторою 04.03.2003 року за № 327, зареєстрований в БТІ м. Верхньодніпровська 27.03.2003 року за № 623 та на підставі державного акту про право приватної власності на землю серія Ш-ДП № 030871 від 20.03.2003 року, яке було відновлене після розірвання в судовому порядку укладеного ОСОБА_5М,. договору довічного утримання. Проте після ухвалення рішення суду ОСОБА_5М,. належним чином не відновила правовстановлюючих документів на житловий будинок з господарськими спорудами. Але дана обставина не припинила право власності померлої ОСОБА_5, на житловий будинок та земельну ділянку.

Відповідно до ст. ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов»язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов»язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті.

Відповідно до ч. 1 ст.1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Відповідно до ч.1, ч. 2 ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у ст. 1261-1265 цього Кодексу.

З аналізу даних правових норм вбачається, що при наявності заповіту спадкування виникає за заповітом, а спадкоємцями є особи, вказані в заповіті.

Так як ОСОБА_5М,. за життя склала заповіт, згідно якого все своє майно заповіла позивачці ОСОБА_1, то після смерті ОСОБА_5, спадщина відкривається за заповітом, а спадкоємцем є ОСОБА_1, яка своєчасно звернулась до державного нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, але не отримала свідоцтва про право на спадщину в зв»язку з відсутністю праустановлючого документу на спадкове майно.

Оцюючи надані позивачем доказаи, суд вважає за можливе визнати за позивачкою ОСОБА_1Л право власності на житловий будинок з господарськими спорудами та на присадибну земельну ділянку площею 0.1166 га., що розташован1 за адресою: Нова, 2 в сел.. ОСОБА_2 Верхньодніпровського району Дніпропетровської області, в порядку спадкування за заповітом після померлої 07.09.2014 року бабусі ОСОБА_5

При наявності спадкоємців за заповітом, які прийняли спадщину, спадкування за законом не виникає. Згідно повідомлення державного нотаріуса Верхньодніпровської державної нотаріальної контори від 18.05.2015 року із заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_5, зверталась лише позивачка ОСОБА_1

Треті особи, що не заявляють самостійних вимог ОСОБА_3, та ОСОБА_4, які є спадкоємцями першої черги за законом заяви про прийняття спадщини нотаріусу не подавали. Будь-яких доказів того, що вони мають право на обов»язкову частку у спадщині, що відкрилась після смерті ОСОБА_5, відповідно до ст. 1241 ЦК України не надали тому не є спадкоємцями після смерті ОСОБА_5

Так як належне неоформлення права власності на домоволодіння виникло не з вини відповідача: ОСОБА_2 ради, суд вважає, що понесені позивачем судові витрати по сплаті судового збору повинні бути покладені на позивача ОСОБА_1

Керуючись ст. 10, 60,2012, 213, 214, 215 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ

Позовні вимоги ОСОБА_1 за позовом до ОСОБА_2 селищної ради Верхньодніпровського району Дніпропетровської області, треті особи, що не заявляють самостійних вимог: ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання права власності в порядку спадкування задовольнити

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, право власності на житловий будинок з господарськими спорудами, що розташований за адресою: вул. Нова, 2 в сел. Дніпровське Верхньодніпровського району Дніпропетровської області, в порядку спадкування за заповітом після померлої 07.09.2014 року бабусі ОСОБА_5.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, право власності на земельну ділянку площею 0,1166 га для обслуговування житлового будинку, розташовану за адресою: вул. Нова, 2 в сел. Дніпровське Верхньодніпровського району Дніпропетровської області, в порядку спадкування за заповітом після померлої 07.09.2014 року бабусі ОСОБА_5

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Дніпропетровської області протягом 10 днів з моменту його проголошення, шляхом подачі апеляційної скарги до Верхньодніпровського районного суду. Особи, які приймали участь у розгляді справи, але не були присутні підчас проголошення судового рішення мають право подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з моменту отримання копії рішення.

Рішення набирає чинності після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо така скарга подана не була. У випадку подання апеляційної скарги рішення набирає чинності після розгляду справи судом апеляційної інстанції, якщо не було змінене або скасоване.

Суддя Петрюк Т.М