Справа № 526/2265/13-ц
Провадження № 2/526/1/2015
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 червня 2015 року Гадяцький районний суд Полтавської області в складі:

головуючої судді Заколодяжної О.А.,

при секретарі Шульзі Н.М.

представника позивача адвоката ОСОБА_1

позивача ОСОБА_2

відповідача ОСОБА_3

представника відповідача по дорученню ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Гадячі цивільну справу за позовом

ОСОБА_2

до

ОСОБА_3,

треті особи: Веприцька сільська рада Гадяцького району Полтавської області,

Гадяцька державна нотаріальна контора

про

визнання заповіту недійсним,-

ВСТАНОВИВ:

До суду звернувся ОСОБА_2 з позовною заявою до ОСОБА_3, треті особи: Веприцька сільська рада Гадяцького району, Гадяцька державна нотаріальна контора про визнання заповіту від 04.12.2008 року недійсним та стягнення з відповідача понесених ним судових витрат.

В своїй позовній заяві позивач вказує, що 21.08.2012 року помер його батько ОСОБА_5, який проживав в ІНФОРМАЦІЯ_1. 04.12.2008 року батько склав заповіт, посвідчений секретарем Веприцької сільської ради Гадяцького району Полтавської області та зареєстрований за № 774, яким все належне йому майно, де б воно не було і з чого б воно не складалось заповів ОСОБА_3. Позивач вважає, що даний заповіт є недійсним, оскільки його батько зловживав алкогольними напоями, вів себе неадекватно, при цьому ОСОБА_3 не є родичем батька, разом з ним не проживав, спільного господарства не вів, матеріальної допомоги не надавав, тоді як він останній час приїздив до батька і бачив, що він зловживає спиртними напоями, поводить себе дивно. В звязку з цим позивач вважає, що ОСОБА_5 на час складання заповіту не усвідомлював значення своїх дій і не міг керувати ними, тому заповіт є недійним, що і змусило його звернути до суду з даною позовною заявою.

24.06.2015 року представник позивача ОСОБА_2 - адвокат ОСОБА_1 надав суду заяву про уточнення позовних вимог, в якій вказує, що заповіт складений 04.12.2008 року ОСОБА_5 був посвідчений секретарем Веприцької сільської ради Гадяцького району ОСОБА_6, яка не мала на це повноважень, оскільки відсутнє рішення виконавчого комітету щодо покладення на неї повноважень на вчинення нотаріальних дій, а лише є розпорядження за №11 від 09.04.2002 року про затвердження відповідального за ведення нотаріальних дій, а саме секретаря виконавчого комітету ОСОБА_6. Окрім того, згідно довідки № 02-28/266 від 17.06.2015 року, ОСОБА_6 була обрана та займала посаду секретаря Веприцької сільської ради з 05.04.2002 року по 04.04.2006 року, тому на час посвідчення спірного заповіту від 04.12.2008 року не являлась посадовою особою Веприцької сільської ради Гадяцького району. З цих підстав просив суд встановити нікчемність ( недійсність) правочину , а саме заповіту складеного ОСОБА_5 на ОСОБА_3, посвідченого в Веприцькій сільській раді Гадяцького району Полтавської області за № 774 та зареєстрованого в ДП « Інформаційний центр» НО092212 та застосувати наслідки нікчемності правочину.

Позивач ОСОБА_2 надав суду заяву, в якій просив його позовну заяву розглянути без його участі, а за участю його представника - адвоката ОСОБА_1.

Представник позивача ОСОБА_2 - адвокат ОСОБА_1 просив суд позовні вимоги позивача ОСОБА_2 задовольнити, встановити нікчемність заповіту складеного 04.12.2008 року ОСОБА_5, яким він заповів все своє майно ОСОБА_3 , так як спірний заповіт був посвідчений секретарем Веприцької сільської ради Гадяцького району ОСОБА_6, яка не мала на це повноважень.

Відповідач ОСОБА_3 позовні вимоги позивача не визнав, суду пояснив , що добре знав ОСОБА_5 з дитинства, оскільки він проживав по сусідству з його родиною і вони часто спілкувались , допомагали один одному. Після того як ОСОБА_5 розлучився із дружиною у 1987 році і вона виїхала з дітьми , позивач майже не бачив батька і на запитання, чи провідують його діти та чи допомагають, він постійно відповідав, що не приїжджають та не допомагають. При житті ОСОБА_5 неодноразово говорив йому та іншим , що хоче скласти на нього заповіт та називав його своїм сином. Також, ОСОБА_5 систематично не вживав спиртні напої та був адекватною людиною, на обліках в наркологічному диспансері внаслідок зловживання спиртними напоями не перебував . Заповіт ОСОБА_5 був складений за його власною волею, без вчинення будь-якого тиску на нього і посвідчений секретарем Веприцької сільської ради Гадяцького району, тому правових підстав визнання його недійсним не має.

Представник відповідача ОСОБА_3 по дорученню - ОСОБА_4 позовні вимоги позивача не визнав, суду зазначив, що у рішенні Європейського суду з прав людини від 01.06.2006 року у справі « Федоренко проти України» ( справа щодо права на вільне володіння майном) зазначається, що оскільки представник управління вважав, що він мав повноваження підписувати договір, то напевно, й заявник притримувався такої думки». ОСОБА_5 , звернувшись до секретаря Веприцької сільської ради Гадяцького району ОСОБА_6 для посвідчення заповіту, вважав, що він звернувся для посвідчення заповіту до повноважної посадової особи і його воля щодо розпорядження його майном на випадок смерті буде оформлена у встановленій законом формі. ОСОБА_5 у вказаному заповіті передав свою волю щодо всього належного йому на день смерті майна та щодо особи спадкоємця за заповітом ОСОБА_3. Окрім того, секретарем Веприцької сільської ради Гадяцького району Полтавської області ОСОБА_6 , заповідачу було розяснено суть поняття заповіту, право на призначення спадкоємців, на визначення обсягу спадщини та дотримано форми заповіту і збережено таємницю заповіту. З цих підстав просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог позивача.

Представник третьої особи Веприцької сільської ради Гадяцького району ОСОБА_7 суду зазначила, що позовні вимоги позивача ОСОБА_2 не підлягають до задоволення, оскільки заповіт складений ОСОБА_5 був посвідчений секретарем Веприцької сільської ради з дотриманням вимог законодавства .

Представник третьої особи Гадяцької державної нотаріальної контори до суду не зявився, надали суду заяву, в якій просили суд справу розглянути без участі їх представника, проти задовлення позовної заяви позивача не заперечують .

Свідок ОСОБА_8 суду пояснив, що покійний ОСОБА_5 проживав один, зловживав спиртним.

Свідки ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12 суду пояснили, що ОСОБА_5 проживав один, діти з ним не спілкувались, перебував у дружніх стосунках з сімєю ОСОБА_9, був адекватною та трудолюбивою людиною.

ОСОБА_13 суду пояснив, що працює лікарем у Веприцькій лікарні. Покійний ОСОБА_5 за життя перебував на обліку у лікарні з хронічним бронхітом та хворів на гіпертонічну хворобу. Також зазначив, що ОСОБА_5 був спокійним, нормальним чоловіком , за життя випадків щодо звернень повязаних із скаргами на його психічний стан та зловживання алкоголем не було.

Свідок ОСОБА_6 суду пояснила, що з 2002 року по 2010 рік вона займала посаду секретаря Веприцької сільської ради. Спірний заповіт було складено ОСОБА_5 за його особистим, добровільним волевиявленням і при його посвідченні було перевірено особу заповідача та дотримано умови складення заповіту . ОСОБА_5В було розяснено суть поняття заповіту, право на призначення спадкоємців, на визначення обсягу спадщини. Заповіт був складений у письмовій формі та особисто підписаний ОСОБА_5 .

Суд , заслухавши сторони, їх представників, свідків та вивчивши матеріали справи прийшов до висновку, що в задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 слід відмовити з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 був сином ОСОБА_5, що підтверджується свідоцтвом про народження І-КЕ № 404405, виданого 15.06.1976 року Веприцькою сільською радою Гадяцького району Полтавської області .

ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, 04.12.2008 року склав заповіт, посвідчений секретарем Веприцької сільської ради Гадяцького району Полтавської області ОСОБА_6 та зареєстрованого в реєстрі за № 774, згідно якого заповів все своє майно де б воно не було і з чого б воно не складалось і взагалі все те, що належатиме йому та на що по закону матиме право на день його смерті ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3.

Посилання позивача, що ОСОБА_5 на час складання заповіту не усвідомлював значення своїх дій, спростовується висновком судово-психіатричної експертизи № 238 від 16.04.2015 року , згідно якого ОСОБА_5 на момент складання та підписання ним заповіту 04.12.2008 року страждав на психічний розлад у вигляді синдрому залежності внаслідок вживання алкоголю ( хронічний алкоголізм ІІ ст.) , який не позбавляв його здатності усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними у вищезазначений період часу.

21.08.2012 року ОСОБА_5 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-КЕ № 220551 виданого 22.08.2012 року виконавчим комітетом Веприцької сільської ради Гадяцького району Полтавської області.

Відповідно до ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Відповідно до ст. 1247 ЦК України заповіт складається у письмовій формі, із зазначенням місця та часу його складення. Заповіт має бути особисто підписаний заповідачем, а також заповіт має бути посвідчений нотаріусом або іншими посадовими , службовими особами , визначеними у статтях 1251-1252 цього Кодексу.

Згідно ст. 1251 ЦК України, якщо у населеному пункті немає нотаріуса, заповіт, крім секретного, може бути посвідчений уповноваженою на це посадовою, службовою особою відповідного органу місцевого самоврядування.

Відповідно до ст. 37 Закону України « Про нотаріат» до нотаріальних дій , що вчиняються посадовими особами виконавчих комітетів сільських , селищних, міських Рад народних депутатів віднесено і посвідчення заповітів.

Відповідно до ст. 1257 ЦК України, заповіт, складений особою, яка не мала на це права, а також заповіт, складений з порушенням вимог щодо його форми та посвідчення, є нікчемним. За позовом заінтересованої особи суд визнає заповіт недійсним, якщо буде встановлено, що волевиявлення заповідача не було вільним і не відповідало його волі. Недійсність окремого розпорядження, що міститься в заповіті, не має наслідком недійсності іншої його частини.

Згідно довідок Веприцької сільської ради Гадяцького району № 02-28/266 від 17.06.2015 року , № 02-28/255 від 17.06.2015 року ОСОБА_6 , була обрана та займала посаду секретаря Веприцької сільської ради з 05.04.2002 року по 04.04.2006 року та з 04.04.2006 року по 02.11.2010 року.

Розпорядженням № 11 від 09.04.2002 року секретаря Веприцької сільської ради ОСОБА_6 була затверджена відповідальною за ведення нотаріальних дій.

Рішенням Веприцької сільської ради Гадяцького району від 04.04.2006 року ОСОБА_6 обрана секретарем Веприцької сільської ради Гадяцького району і на неї покладено здійснення повноважень секретаря виконавчого комітету сільської ради і вона вважала, що вправі вчиняти нотаріальні дії .

Як встановлено судом, при оформленні даного заповіту були дотримані вимоги до форми заповіту, а саме, заповіт складено у письмовій формі із зазначенням місця та часу його складання, заповіт особисто підписаний заповідачем ОСОБА_5 і при його складанні та посвідченні дотримано таємницю заповіту, відповідно до ст. 1255 ЦК України. Даний заповіт, відповідно до вимог ст.1251 ЦК України, було посвідчено секретарем Веприцької сільської ради ОСОБА_6, яка мала на це повноваження.

Згідно рішення Європейського суду з прав людини від 01.06.2006 року у справі « Федоренко проти України» ( справа щодо права на вільне володіння майном) вказується, що оскільки представник управління вважав, що він мав повноваження підписувати договір, то напевно, й заявник притримувався такої думки».

ОСОБА_5, також, звернувшись до секретаря Веприцької сільської ради Гадяцького району ОСОБА_6 для посвідчення заповіту, вважав, що він звернувся для посвідчення заповіту до повноважної посадової особи і його воля щодо розпорядження його майном на випадок смерті буде оформлена у встановленій законом формі. ОСОБА_5 у вказаному заповіті передав свою волю щодо всього належного йому на день смерті майна та щодо особи спадкоємця за заповітом - ОСОБА_3.

Суд вважає, що відсутність рішення виконавчого комітету Веприцької сільської ради Гадяцького району про покладення вчинення нотаріальних дій на секретаря Веприцької сільської ради ОСОБА_6 на що посилається позивач та його представник , є таким, що не впливає на зміст волевиявлення заповідача.

А тому, суд приходить до висновку, що заповіт, складений ОСОБА_5, відповідав справжньому його волевиявленню як спадкодавця, підстав для визнання його недійсним судом не встановлено, тому суд вважає , що позовні вимоги позивача про визнання недійсним заповіту задоволенню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 209, 212, 214, 215, 218 ЦПК України, ст.ст. 203 ч 3, 1247, 1251, 1257 ЦК України, суд,-

ВИРІШИВ :

Відмовити ОСОБА_2 у задоволенні позову до ОСОБА_3, треті особи Веприцька сільська рада Гадяцького району Полтавської області, Гадяцька державна нотаріальна контора про визнання заповіту недійсним.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Полтавської області через Гадяцький районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення , а особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії рішення.

Головуюча: О. А. Заколодяжна