Справа № 404/1129/15-ц
Номер провадження 2/404/1418/15
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 липня 2015 року Кіровський районний суд м. Кіровограда

в складі: головуючого судді Кулінка Л.Д.

при секретарі Гусак А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кіровограді цивільну справу за позовом ОСОБА_1, до ОСОБА_2, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача: Управління Державної міграційної служби в Кіровоградській області, про усунення перешкод у користуванні житловим приміщенням,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулась до суду з позовом про усунення перешкод у користуванні та розпорядженні ОСОБА_1 належною їй на праві приватної власності квартирою № 21 в будинку № 40 по вул. Повітрянофлотській у м Кіровограді шляхом виселення ОСОБА_2 з квартири за вищевказаною адресою.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_1 у м Кіровограді. Право приватної власності на спірну квартиро зареєстроване позивачем 01.10.2014 року. У вищевказаній квартирі зареєстрована та проживає ОСОБА_2, яка не є членом сімї позивача та проживає в квартирі без правових підстав. Неодноразові пропозиції позивача щодо виселення в добровільному порядку з квартири відповідачем залишені без реагування. Оскільки відповідач в добровільному порядку не виселяється з квартири і не знімається з реєстраційного обліку, а її проживання і реєстрація за вказаною адресою створюють позивачу перешкоди як власнику в користуванні та розпорядженні нерухомим майном, позивач звернулась до суду за захистом своїх прав, як власника майна.

В судовому засіданні 30.03.2015 року, 20.04.2015 року та 24.04.2015 року адвокат позивача позовні вимоги підтримала та наполягала на їх задоволенні, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. В судове засідання 17.06.2015 року та 08.07.2015 року позивач не зявився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с. 83 92). Адвокат позивач подала до суду заяву (вх. № 23344 від 08.07.2015 року) про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує (а.с. 94).

Відповідач в судовому засіданні 30.03.2015 року, 20.04.2015 року та 24.04.2015 року проти задоволення позовних вимог заперечила в повному обсязі та просила відмовити в їх задоволенні. Вважає, що у спірній квартирі проживає на законних підставах.

Представник третьої особи, Управління Державної міграційної служби в Кіровоградській області в судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином (повідомлення про вручення поштового відправлення, а.с. 31, 49, 77, 78, 84). Причини неявки суду не повідомив, заяв та заперечень суду не подавав.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення адвоката позивача, відповідача та її представника, оцінивши наявні в матеріалах справи та досліджені в судовому засіданні докази, суд встановив наступне.

За приписами статті 317 Цивільного кодексу України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, що передбачено статтею 391 Цивільного кодексу України.

Судом встановлено, що позивач є власником квартири АДРЕСА_2 у м Кіровограді на підставі свідоцтва про право на спадщину від 01.10.2014 року, посвідченого приватним нотаріусом Кіровоградського міського нотаріального округу ОСОБА_3 та зареєстрованого в реєстрі за № 770 (а.с. 6), про що свідчить також Витяг про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 38513882 від 01.10.2014 року (а.с. 7) та Витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 27527911 від 01.10.2014 року, надані приватним нотаріусом Кіровоградського міського нотаріального округу ОСОБА_3 (а.с. 8).

Частиною 3 статті 61 Цивільного процесуального кодексу України визначено, що обставини, встановлені судовим рішенням у цивільні, кримінальній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказується при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено і обставини.

Рішенням Кіровського районного суду м. Кіровограда від 08.08.2013 року (ухвала Кіровського районного суду м. Кіровограда від 09.08.2013 року, а.с. 14) визнано договір дарування квартири № 21, розташованої в будинку № 40 по вулиці Повітрянофлотській в м. Кіровограді, укладений 25.07.2005 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_5, посвідчений державним нотаріусом Другої Кіровоградської державної нотаріальної контори ОСОБА_6 та зареєстрований в реєстрі № 4-1209, недійсним (а.с. 10-13).

Ухвалою Апеляційного суду Кіровоградської області від 25.12.2013 року (а.с. 15-16) та ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 20.08.2014 року (а.с. 17-18) вищевказане рішення суду залишено без змін.

Таким чином, суд не приймає доводів відповідача про наявність правових підставі проживання у спірній квартирі, так як ОСОБА_5, померлий чоловік відповідача, не був власником спірного майна, в якій зареєстрована ОСОБА_2 як член сімї власника.

Відповідно до довідки № 10483 від 05.11.2014 року, виданої Комунальним ремонтно-експлуатаційним підприємством № 3, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 9). Також реєстрація відповідачів за вказаною адресою підтверджена відомостями адресно-довідкового підрозділу ГУДМС УДМС України в Кіровоградській області, наданими на запити суду, які здійснені у відповідності з вимогами статті 122 Цивільного процесуального кодексу України (а.с. 25, 89).

Статтею 150 Житлового кодексу УРСР визначено право громадян, які мають у приватній власності житло користуватися ним та розпоряджатися цією власністю на свій розсуд.

Згідно статті 47 Конституції України кожен має право на житло. Держава створює умови, за яких кожний громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду. Громадянам, які потребують соціального захисту, житло надається державою та органами місцевого самоврядування безоплатно або за доступну для них плату відповідно до закону. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду.

Статтею 319 Цивільного кодексу України передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов'язків власник зобов'язаний додержуватися моральних засад суспільства. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав.

Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні, що встановлено в частині 1 статті 321 Цивільного кодексу України.

Позивачем направлялась вимога відповідачу про усунення перешкод власникові квартири від 01.10.2014 року (а.с. 19), яка останньою залишена без відповіді та реагування.

Статтею 3 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні", визначено, що реєстрацією є внесення інформації до Єдиного державного демографічного реєстру про місце проживання або місце перебування особи із зазначенням адреси, за якою з особою може вестися офіційне листування або вручення офіційної кореспонденції. Згідно частини 1статті 7 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. За частиною 1 статті 11 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" реєстрація місця проживання та місця перебування осіб здійснюється органом реєстрації.

Враховуючі наведені норми, суд приходить до висновку, що позивач позбавлений можливості реалізувати його право власника спірної квартири, яке підлягає відновленню у спосіб, обраний позивачем, а відтак позовні вимоги є законними і обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, оскільки відповідач чинить позивачу перешкоди у користуванні квартирою, яка є приватною власністю ОСОБА_1.

Питання розподілу судового збору вирішується у відповідності до статті 88 Цивільного процесуального кодексу України.

На підставі викладеного, керуючись статтею Законом України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні", статтею 150 Житлового кодексу УРСР; статтями 317, 319, 321, 391 Цивільного кодексу України; статтями 3, 4, 10, 11, 15, 57-61, 88, 208, 209, 212-215 Цивільного процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити повністю.

Усунути перешкоди у користуванні ОСОБА_1 належною їй на підставі свідоцтва про право на спадщину від 01.10.2014 року, посвідченого приватним нотаріусом Кіровоградського міського нотаріального округу ОСОБА_3 та зареєстрованого в реєстрі за № 770 квартирою, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 шляхом виселення ОСОБА_2 з квартири за вказаною адресою.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_3, яка зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2) на користь ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_4, яка проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_5, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) судовий збір в розмірі 243,60 грн.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Кіровоградської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Кіровського Л. Д. Кулінка

районного суду

м.Кіровограда