Номер провадження: 22-ц/785/7098/15
Головуючий у першій інстанції: Бабаков В. П.
Доповідач: Ісаєва Н. В.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.09.2015 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Одеської області у складі:

головуючого-судді: Ісаєвої Н.В.,

суддів: Журавльова О.Г, Комлевої О.С.,

при секретарі: Сілукової В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ПАТ «Дельта Банк» на рішення Суворівського районного суду м. Одеси від 27 травня 2015 року у цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_3, третя особа Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «АХА Страхування», про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

ВСТАНОВИЛА:

Представник позивача звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Позовні вимоги мотивовані тим, що 29.10.2007 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» та відповідачем укладено кредитний договір № 0. Згідно цього кредитного договору відповідачу було надано кредит у розмірі 50 000,00 доларів США, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12,5 % строком до 29.10.2014 року.

08.12.2011 року між Публічним акціонерним товариством «УкрСиббанк» (являється правонаступником Акціонерного комерційного інноваційного банку «УкрСиббанк») та позивачем укладено договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитами, відповідно до якого ПАТ «Дельта Банк» набув право вимоги до відповідача за кредитним договором № 0 від 29.10.2007 року.

Станом на 16.09.2013 року відповідач не виконує умови погашення кредиту і заборгованість складає: 595 730,28 гривень, з них: сума заборгованості за кредитом - 358 629,76 гривень; сума заборгованості за відсотками - 237 100,52 гривень.

Позивач просить суд стягнути з відповідача на його користь вказану суму.

Представник позивача подав заяву про розгляд справи за його відсутності.

Представник відповідача в судове засідання подав заяву, в якій просив розглянути справу за його відсутності, а також в задоволенні позову відмовити в повному обсязі, в зв'язку з ненаданням належних доказів в обґрунтування заявлених позовних вимог.

Рішенням суду у задоволенні позову відмовлено.

На дане рішення ТОВ «Дельта Банк» приніс апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду скасувати, постановити нове, яким задовольнити позовні вимоги, посилаючись на те, що судом порушено норми матеріального та процесуального права.

Заслухавши доповідь судді, вивчивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про часткове задоволення апеляційної скарги та скасування рішення з ухваленням нового з наступних підстав.

Частиною 3 ст. 303 ЦПК України передбачено, що апеляційний суд не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, яке є обов'язковою підставою для скасування рішення.

Відповідно до вимог ч.3,4 ст. 309 ЦПК України, підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є невідповідність висновків суду обставинам справи, а також порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно з законом.

Обгрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин , на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених такими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Між тим, постановляючи рішення, суд першої інстанції цих вимог закону не врахував, у зв'язку з чим висновки суду не відповідають обставинам справи та вимогам матеріального права.

Відповідно до ст.60 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

У судовому засіданні встановлено наступне.

29.10.2007 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» (правонаступник АТ «УкрСиббанк») та ОСОБА_3 (далі - Позичальник, Відповідач), був укладений кредитний договір № 0 (далі - Договір), згідно з умовами якого Банк надав Позичальнику кредитні кошти у розмірі 50 000.00 дол.США з розрахунку 12,5 % річних на строк з 29.10.2007 року по 29.10.2014 року.

08.12.2011 року між Публічним акціонерним товариством «УкрСиббанк» та Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» було укладено Договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитами, відповідно до якого в порядку, обсязі та на умовах, визначених даним Договором, АТ «УкрСиббанк» передає (відступає) АТ «Дельта Банк» права вимоги за кредитними та забезпечувальними договорами, внаслідок чого АТ «Дельта Банк» замінює АТ «УкрСиббанк» як кредитора (стає новим кредитором) у зазначених зобов'язаннях, а внаслідок передачі від АТ УкрСиббанк» до АТ «Дельта Банк» прав вимоги до боржників, до АТ «Дельта Банк» переходить (відступається) право вимагати (замість АТ «УкрСиббанк») від боржників повного, належного та реального виконання обов'язків за кредитними та забезпечувальними договорами.

Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо нше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов'язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.

Отже, відповідно до вищевказаного Договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитами АТ «Дельта Банк» набув права вимоги по кредитному договору.

Відповідно до п. 1.2.2. кредитного договору Відповідач зобов'язаний повернути кредит у повному обсязі в термін, не пізніше 29 жовтня 2014 року, якщо тільки не застосовується інший термін повернення кредиту, встановлений на підставі додаткової уоди Сторін або до вказаного Банком терміну (достроково) відповідно до умов Розділу 12 цього Договору на підставі будь-якого з п.п.2.3., 4.9.,5.3.,5.5.,5.6.,5.8.,5.10.,8.4.,10.2.,10.14. Договору.

Відповідно до п.п. 1.3.1, 1.3.3. нарахування процентів за цим Договором здійснюється місяця у два етапи за методом «30/360» відповідно до вимог нормативно-правових актів Національного банку України та чинного законодавства України. Проценти нараховуються на суму кредиту, що надана Банком Позичальнику і ще не повернута останнім у власність Банку відповідно до умов Договору.

Відповідно до п.4.6. Достроково повернути суму кредиту та сплатити проценти, комісії в порядку встановлених пп.2.11., 4.8., 4.9., 5.7.,5.9., 5.10., 5.12., 5.14., 7.4., 10.2.,10.14. цього договору та/або порушень істотних умов цього Договору та/або «Кредитних договорів» та застосування Банком процедури щодо дострокового повернення кредиту в порядку, визначеному розділом 12 цього Договору.

Відповідно до Розділу 12, ст.525.611 Цивільного кодексу України Сторони погодили, що у випадку настання обставин визначених у п.п2.11., 4.8., 4.9., 5.7., 5.9., 5.10., 5.12., 5.14., 7.4., 10.2., 10.14. цього Договору та направлення Банком на адресу Позичальника повідомлення і вимоги) про дострокове повернення кредиту і неусунення Позичальником порушень умов за цим Договором протягом 31 (тридцяти одного ) календарного дня з дати одержання вищевказаного повідомлення (вимоги) від Банку, вважати термін повернення кредиту таким що настав на 32 (тридцять другий) календарний день з дати одержання Позичальником повідомлення (вимоги) про дострокове повернення кредиту від Банку, при цьому у випадку неотримання Позичальником вищевказаного повідомлення (вимоги) в результаті зміни Позичальником адреси, без попереднього про це письмового повідомлення Банку чи у разі неотримання Позичальником вищевказаного повідомлення (вимоги) Банку з інших підстав протягом 40 (сорока) календарних днів з дати направлення повідомлення (вимоги) Банком, вважати термін повернення кредиту таким що настав на 41 (сорок перший) календарний день з дати відправлення Позичальнику повідомлення (вимоги) про дострокове повернення кредиту.

Позичальник умови кредитного договору належним чином не виконує, про що неодноразово повідомлявся в тому числі й шляхом направлення письмової вимоги про виконання зобов'язань згідно умов кредитного договору. Однак зобов'язання не виконані, у зв'язку з чим, станом на 16.09.2013 року за Відповідачем наявна заборгованість у сумі:

595 730,28 гри, з яких:

За кредитним договором 0 : сума заборгованості за кредитом - 358 629.76 грн. сума заборгованості за відсотками - 237 100.52 грн.

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов і вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст. 536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами.

Відповідно до ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення істини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому.

Відповідно до вимог ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання.

20.01.2009 року невстановлені особи шахрайським шляхом заволоділи транспортним засобом марки Toyota модель - Prado, рік випуску - 2007 рік, державний номер НОМЕР_1, про що свідчить постанова про порушення кримінальної справи № 11 від 06.03.2009 року. Також ОСОБА_3 визнаний потерпілим по вказаній справі, згідно постанови про визнання потерпілим від 11.03.2009 року, спричинена матеріальна шкода на суму 345 730,00 гривень.

На виконання пункту 4.8 кредитного договору відповідачем укладено договір страхування вищевказаного транспортного засобу з ЗАТ «Страхова компанія «АХА Страхування»(правонаступником якого є ПрАТ «Страхова компанія «АХА Страхування») строком до 29.01.2010 року, в якості вигодонабувача зазначено ПАТ «УкрСиббанк».

Згідно вищевказаного договору страхування, як наслідок у ПрАТ «Страхова компанія «АХА Страхування» виникло зобов'язання компенсувати збитки у межах страхової суми 318 150,00 гривень.

Відповідно до ст. 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно п. З ч. 1 ст. 988 ЦК України, страховик зобов'язаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором.

Однак статтею 989 ЦК України визначено і обов'язки страхувальника, який зобов'язаний повідомити страховика про настання страхового випадку у строк, встановлений законом.

Однак з матеріалів справи не вбачається, що відповідач якимось чином повідомив страхову компанію про настанні страхового випадку. Це також підтвердив в судовому засіданні апеляційного суду представник відповідача, який не надав належних та допустимих доказів.

Таким чином, позов банку підлягає задоволенню.

Справа колегією суддів розглянута відповідно до вимог ст. 11 ЦПК України, тобто в межах заявлених вимог та на підставі наданих сторонами доказів, які знаходяться в матеріалах справи, належність та допустимість яких перевірена колегією суддів та їм надана оцінка в рішенні суду.

Таким чином, колегія суддів вважає, що на підставі п.п. 3, 4 ч. 1 ст. 309 ЦПК України рішення суду підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про задоволення позову.

Керуючись ст.. 303, п. 2, ч.1,307, 319, 324 ЦПК України, колегія суддів,-

вирішила:

Апеляційну скаргу ПАТ «Дельта Банк» задовольнити.

Рішення Суворівського районного суду м. Одеси від 27 травня 2015 року скасувати.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ПАТ «Дельта Банк» заборгованість за кредитним договором 595 730,28 гривень та судовий збір 3441 грн.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржено до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів.

Головуючий - суддя Н.В.Ісаєва

Судді : О.Г Журавльов

О.С.Комлева