Справа №173/841/15-ц
Провадження №2/173/526/2015
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 червня 2015 р. Верхньодніпровський районний суд Дніпропетровської області

у складі:

головуючого судді Трофимової Н.А.

при секретареві Зубачевській О.А.

розглянувши в відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини та матері дитини, -

В С Т А Н О В И В:

24.04.2015 року позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини та матері дитини. Позовні вимоги мотивовані тим, що 12.04.2014р. вони зареєстрували шлюб. Від шлюбу мають сина - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Відповідач добровільно не надає допомоги на утримання сина. Син проживає з нею, та знаходиться на її повному утриманні. Вона не працює, так як знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трьох років, відповідач також не надає допомоги на її утримання також, на підставі чого просить стягнути на її користь з відповідача аліменти на утримання сина - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/4 частини його щомісячного доходу, але не менше як 30% прожиткового мінімуму встановленого в Україні для дітей віком до 18 років, починаючи з дня подачі цього позову до досягнення сином віку повноліття. Стягнути на її користь з відповідача аліменти на її утримання до досягнення сином ОСОБА_4,віку трьох років, тобто до 23.07.2017 року розмірі 1/5 частини його щомісячного доходу, починаючи з часу подачі цього позову.

В судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги у повному обсязі, та просила їх задовольнити з підстав, вказаних в позовній заяві.

Відповідач в судове засідання зявився, позовні вимоги визнав повністю.

Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Визнання позову відповідачем по справі не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, тому суд приймає визнання позову та задовольняє позов в повному обсязі.

Судом встановлено, що 12 квітня 2014 року Красногвардійським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції був зареєстрований шлюб позивачки з відповідачем, про що складено відповідний актовий запис № 274, що підтверджується Свідоцтвом про шлюб, серії 1-КИ № 276258, виданим 12.04.2014р. (а.с. 3).

Від цього шлюбу народилася дитина сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, Свідоцтво про народження серії 1-КИ № 497078, видане Бабушкінським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції 19 серпня 2014р. (а.с. 4).

Шлюб між позивачкою та відповідачем не розірвано, але вони проживають окремо. Відповідач ухиляється від утримання дитини та дружини, та не надає позивачці матеріальної допомоги.

Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу.

Згідно з ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Згідно з ч. 2 ст. 84 СК України, дружина з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років.

Малолітня дитина проживає з позивачкою. Позивачка ніде не працює так як знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку

Відповідач добровільно не надає позивачці матеріальної допомоги на її утримання та на утримання дитини. Ці обставини визнані сторонами та не потребують доказуванню в силу ч. 1 ст. 61 ЦПК України.

За приписами ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

В силу ст.ст. 10, 11, 60 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Як встановлено судом, відповідач ні де не працює, проте відповідних заяв про стягнення аліментів в твердій грошовій сумі від сторін не надходило, тому суд розглядає справу в межах заявлених позивачем вимог, заперечень відповідача та доказів, які надані сторонами, та вирішує спір про стягнення аліментів, визначених у частці від доходу позивача.

Крім того, суд зазначає, що відповідач є особою працездатного віку, обмежень в працевлаштуванні за станом здоровя - не убачається, тому він має обєктивну можливість заробляти необхідні кошти для утримання малолітньої дитини та позивачки.

Позивачка просила стягнути з відповідача аліменти у розмірі 1/4 частки від усіх видів заробітку (доходу) на утримання сина до його повноліття та аліменти на утримання позивачки у розмірі 1/5 частини усіх видів заробітку, до досягнення сином 3-ох років.

За такими обставинами позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі та з відповідача підлягають стягненню аліменти на утримання сина у розмірі 1/4 частини з усіх доходів щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення сином повноліття та аліменти на утримання дружини у розмірі 1/5 частини усіх видів заробітку, до досягнення сином 3-ох років.

Статтею 191 СК України, передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову.

Згідно зі статтею 5 частини 1 пункту 3 Закону України "Про судовий збір", ст. ст. 81, 88 Цивільно-процесуального кодексу України, позивач звільнений від сплати судових витрат при зверненні з позовом про стягнення аліментів та вони стягуються з відповідача. Таким чином, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у сумі 243 (двісті сорок три) гривень 60 копійок.

Керуючись ст. ст. 84, 91, 180-184, 191 СК України, ст. ст. 10, 11, 88, 209, 210, 214, 215, 217, 218, 367 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини та матері дитини, - задовольнити.

Стягувати з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, (зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5, (зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_6, ідентифікаційний номер НОМЕР_2) аліменти на утримання дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, у розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менш 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 24.04.2015 року.

Стягувати з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, (зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5, (зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_6, ідентифікаційний номер НОМЕР_2) аліменти на її утримання у розмірі 1/5 частки заробітку (доходу) щомісячно, до досягнення дитиною ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, трирічного віку, починаючи з 24.04.2015 року.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, (зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5, (зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_7, ідентифікаційний номер НОМЕР_2) на користь держави судовий збір у розмірі 243 (двісті сорок три) грн. 60 коп.

Стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання.

Вступну та резолютивну частину рішення проголошено 04.06.2015р. повний текст рішення буде виготовлено 09.06.2015 р.

Рішення суду може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги до апеляційного суду Дніпропетровської області через Верхньодніпровський районний суд Дніпропетровської області в 10-денний строк з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Н.А. Трофимова