Справа № 489/2601/15-ц
Номер провадження 2/489/1571/15
РІШЕННЯ

Іменем України

(заочне)

19 червня 2015 року місто Миколаїв

Ленінський районний суд м. Миколаєва у складі:

головуючого судді Кокорєва В. В.,

при секретарі Антоненко А. С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 (далі-позивач) до ОСОБА_2 (далі-відповідач) про розірвання шлюбу,

встановив

У квітні 2015 року позивач звернулася до суду з позовною заявою про розірвання шлюбу, укладеного між нею та відповідачем, посилаючись на те, що спільне життя між ними не склалося, сімейні стосунки припинені 14 років тому та понад 10 років перебуває в шлюбних відносинах з іншим чоловіком. Неповнолітніх дітей не мають. Просить позов задовольнити, шлюб розірвати.

Позивач в судовому засіданні позов підтримала, пояснила, що є особою тимчасово переміщеною з окупованих територій Луганської області. Де зареєстрований її чоловік не знає. Останнє зареєстроване відоме місце проживання в ІНФОРМАЦІЯ_1, кімн. 201. Вказує, що якийсь час відповідач проживав у м. Краматорськ, однак відомостей про реєстрацію в неї не має. Просила розглядати справу відповідно до ч. 2 ст. 110 ЦПК України за її місцем проживання, оскільки через відсутність коштів, як у переміщеної особи, не може поїхати до м. Краматорськ, що вважає поважною причиною. Проти заочного розгляду не заперечувала.

Відповідач в судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи повідомлявся через оголошення у пресі.

Ухвалою суду вирішено проводити заочний розгляд справи.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено такі обставини та відповідні правовідносини.

Позивач звернулася до суду для вирішення спору у правовідносинах щодо розірвання шлюбу, укладеного з відповідачем. Вказані правовідносини регулюються ст. ст. 110-114 Сімейного кодексу України (далі СК України) за змістом яких позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя та шлюб може бути розірвано, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, наявність інших обставин, що мають істотне значення.

Відповідно до ч. 2 ст. 110 ЦПК України позови про розірвання шлюбу можуть пред'являтися за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача також у разі, якщо на його утриманні є малолітні або неповнолітні діти або якщо він не може за станом здоров'я чи з інших поважних причин виїхати до місця проживання відповідача.

Позивач просила розглянути справу за її місцем проживання в Ленінському районі м. Миколаєва, як особи, переміщеної з тимчасово окупованої території Луганської області, оскільки не має коштів поїхати до Донецької області.

Відповідно до довідки від 08.01.2015 за № НОМЕР_1 позивача взято на облік як особу, переміщену з тимчасово окупованої території та районів проведення анти терористичної операції в м. Миколаїв, вул. Космонавтів, б. 100 кв. 817.

Судом було направлено запит до сектору адресно-довідкової роботи УДМС в Донецькій області, однак відповіді не надійшло.

Допитана в судовому засіданні в якості свідка сестра відповідача ОСОБА_3 пояснила, що останнє відоме місце реєстрації відповідача по вул. Космонавтів, 100, кімн. 201 в м. Миколаєві, де він зареєструвався після цього не знає.

Враховуючи посилання позивача на те, що вона є переміщеною особою, не має коштів на поїзду до Донецької області, ніде не працює, суд вважає, що існують поважні причини, які дозволяють розглянути позов про розірвання шлюбу в Ленінському районному суді м. Миколаєва.

Відповідно до Свідоцтва про шлюб (повторне) серії І-ФП № 096134, 15 квітня 1988 року Ленінським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції зареєстровано шлюб між ОСОБА_4 та ОСОБА_2, про що зроблено запис за № 398.

Позивач вказує, що на примирення не згодна, оскільки перебуває у фактичних шлюбних відносинах з іншим чоловіком значний проміжок часу.

Зясувавши обставини справи, суд приходить до висновку про недоцільність застосування заходів, передбачених ст. 111 СК України, щодо примирення подружжя.

Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню так як судом встановлено, що шлюбні стосунки фактично припинені подружжям, а їх поновлення та примирення сторін не можливе та подальше збереження шлюбу суперечитиме інтересам позивача.

Згідно зі ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

На підставі ст. ст. 105, 110, 112 СК України та керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 88, 209, 212, 214-215 ЦПК України суд

вирішив

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задовольнити.

Розірвати шлюб зареєстрований між ОСОБА_2 та ОСОБА_1, 15 квітня 1988 року Ленінським відділом реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції, актовий запис в книзі № 398.

Прізвище позивача ОСОБА_1 залишити без змін.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив , за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржене відповідачем шляхом подачі апеляційної скарги апеляційному суду Миколаївської області через Ленінський районний суд м. Миколаєва протягом десяти днів з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Рішення може бути оскаржено позивачем до апеляційного суду Миколаївської області шляхом подачі апеляційної скарги через Ленінський районний суд м. Миколаєва протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя В. В. Кокорєв