Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" травня 2015 р. Дніпровський районний суд м. Києва у складі:

головуючого - судді Гаврилової О.В.,

при секретарі - Лесик Ю.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовом Публічного акціонерного банку «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И В :

09.12.2013 р. представник Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк" звернувся до суду з позовними вимогами до відповідача - ОСОБА_1 про стягнення заборгованості у розмірі 30 010, 57 грн. за кредитним договором № б/н від 21.11.2005 року та стягнення судових витрат.

Позовні вимоги мотивовані тим, що 21.11.2005 року між ПАТ «КБ «Приватбанк» та ОСОБА_1 було укладено договір б/н за яким ОСОБА_1 отримав кредит у розмірі 8 000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами надання банківських послуг, правилами користування платіжною карткою складає між ним та банком Договір, що підтверджується підписом у заяві. Договором передбачено порядок та умови погашення кредиту, погашення заборгованості по кредиту, сплата нарахованих за період користування кредитом відсотків та інших витрат. Банк свої зобов'язання за договором та угодою виконав в повному обсязі, надавши відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором. Відповідач, скориставшись кредитними ресурсами, свої зобов'язання за договором не виконав, у зв'язку з чим станом на 31.08.2013 року має заборгованість у розмірі 30 010,57 грн., яка складається з наступного: 8 228,72 грн. - заборгованість за кредитом; 19 876, 58 грн. - заборгованість по процентами за користування кредитом; а також штрафи відповідно до пункту 8.6 Умов та правил надання банківських послуг у розмірі 500,00 грн. - штраф (фіксована частина), 1405,27 грн. - штраф (процентна складова). Оскільки ОСОБА_1 продовжує ухилятись від виконання зобов'язань, заборгованість за договором не погашає, позивач звернувся з даним позовом до суду.

22 липня 2014 року рішенням Дніпровського районного суду м. Києва у задоволені позову Публічного акціонерного товариства Комерційний Банк "ПриватБанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості відмовлено.

Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 14 жовтня 2014 року апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Приватбанк» на рішення Дніпровського районного суду м. Києва від. 22.07.2014 року - відхилено, рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 22.07.2014 року - залишено без змін.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 04 березня 2015 року касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Приватбанк» на рішення Дніпровського районного суду м. Києва від. 22.07.2014 року та ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 14.10.2014 року - задоволено, скасовано рішення Дніпровського районного суду м. Києва від. 22.07.2014 року та ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 14.10.2014 року, справу передано на новий розгляд до суду першої інстанції.

Представник позивача в судове засідання не з'явилась, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій вимоги позову підтримав у повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій просить застосувати до позовних вимог строк позовної давності , проти позовних вимог заперечує та просив відмовити у позові з підстав зазначених у письмових запереченях.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до наступного.

Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, згідно статті 11 Цивільного кодексу України, зокрема є договори та інші правочини.

Статтею 14 цього Кодексу визначено, що цивільні обов'язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Виконання цивільних обов'язків забезпечується засобами заохочення та відповідальністю, які встановлені договором або актом цивільного законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 Цивільного кодексу України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Судом встановлено, що 21.11.2005 року між ПАТ «КБ «Приватбанк» та ОСОБА_1 було укладено договір б/н, за яким ОСОБА_1 отримав кредит в розмірі 8 000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 3% на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

Згідно умов укладеного договору він складається із Заяви позичальника, Умов надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою і Тарифів, з якими позичальник ознайомлений при укладенні договору, що підтверджується його підписом з проставленням дати. (а.с. 7-11)

Відповідно до п. п. 3.2., 3.3. Умов та правил надання банківських послуг після отримання Банком від Клієнта необхідних документів, а також Заяви, Банк проводить перевірку наданих документів і приймає рішення про можливість видачі кредита на платіжну карту. Клієнт надає свою згоду, що кредитний кредитний ліміт установлюється по рішенню Банка, і Клієнт надає право Банку в будь-який момент змінити (збільшити або зменшити ) кредитний ліміт. Підписання даного Договору являється прямою і безумовною згодою Отримувача відносно прийняття будь-якого розміру Кредитного ліміту, установленого Банком.

Відповідно до п. 8.6. Умов та правил надання банківських послуг при порушенні Клієнтом строків платежів за будь-яким із грошових зобов'язань, передбачених цим договором більше ніж на 120 днів, Клієнт зобов'язаний сплатити Банку штраф в розмірі 500 грн. + 5% від суми позову.

Відповідно до п. 9.12 Умов та правил надання банківських послуг договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього строку жодна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії Договору, він автоматично лонгується на такий же строк

Кошти були надані відповідачу в повному обсязі в порядку та в строки, передбачені договором, що не заперечується відповідачем.

Згідно наданого позивачем розрахунку , перевіреного судом та не оспорюваного відповідачем станом на 31.08.2013 року заборгованість відповідача за кредитним договором становить 30 010,56 грн., яка складається з: 8 228,72 грн. - заборгованість за кредитом; 19 876,58 грн. - заборгованість за процентами та штрафів в сумі 1 905,27 грн., які як убачається з позовної заяви складаються з 500,0 грн. - фіксована частина та 1 405,27 - процентна складова (а.с. 4-6)

Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України. Одностороння відмова від зобов'язань або одностороння зміна його умов не допускається.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст. 611 ЦК України за порушення зобов'язання наступають правові наслідки, передбачені ст.ст. 624, 625 ЦК України, тобто при порушенні зобов'язань боржник повинен сплатити кредитору борг, неустойку у вигляді пені та штрафу, що передбачені умовами договору.

Відповідно до положень ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно ст. 599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином, а ст. 615 ЦК України встановлює, що одностороння відмова від виконання зобов'язання і одностороння зміна умов договору не допускається.

Відповідно до ч. 2 ст. 549 ЦК України штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання.

Стороною відповідача не надано суду доказів виконання зобов'язання по поверненню тіла кредиту, відсотків за користування кредитом та штрафу.

Тому вимоги позову є обґрунтованими, однак суд приходить до висновку про наявність підстав для відмови в задоволенні позовних вимог, виходячи з наступного.

Відповідно до частини 1 статті 631 ЦК України, строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов'язки відповідно до договору.

Згідно з частиною 1 статті 251 ЦК України строком є певний період у часі, зі спливом якого пов'язана дія чи подія, яка має юридичне значення.

Згідно з частиною 1 статті 252 ЦК України строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами.

Згідно з частиною 2 статті 252 ЦК України термін визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати.

Кредитний договір був укладений 21.11.2005 року, згідно його умов, термін дії кредитного ліміту збігається з терміном дії кредитної картки.

Відповідно до правил користування платіжною карткою, яка є складовою кредитного договору, картка діє в межах визначеного нею строку.

При цьому, згідно п. 4.3. Умов та Правил надання банківських послуг позивальник доручає банку списувати з картрахунків суми грошових коштів у розмірі здійснюваних клієнтом або його повіреними особами операцій у відповідності з правилами міжнародних платіжних систем, а також вартість послуг, визначених тарифами банку при настанні строків платежів.

Дослідивши та вивчивши розрахунок заборгованості за договором б/н від 24.11.2005 р., наданий банком (а.с. 4-6) суд встановив, що останнє погашення заборгованості ОСОБА_1 мало місце 04.08.2009 року.

Доказів вчинення відповідачем інших платежів, чи списаних банком за кредитним договором після вищевказаної дами суду не надано.

Відповідачем була подана суду заява про застосування строків позовної давності за вимогами позову.

Згідно ст. 256 Цивільного кодексу України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Відповідно до ст. 257 Цивільного кодексу України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Відповідно до п.1 ч. 2 ст. 258 ЦК України позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).

Відповідно до ч. 1 ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Відповідно до ч.ч. 3, 4 ст. 267 Цивільного кодексу України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Як роз'яснено у п. 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 року за № 14 «Про судове рішення у цивільній справі», установивши, що строк для звернення з позовом пропущено без поважної причини, суд у рішенні зазначає про відмову в позові з цих підстав, якщо про застосування позовної давності заявлено стороною у спорі, зробленою до ухвалення ним рішення.

Зважаючи на викладене, суд вбачає передбачені законом підстави для застосування в межах даного спору позовної давності до заявлених позивачем вимог про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором у розмірі 30 010,57 грн., яка складається з: 8 228,72 грн. - заборгованість за кредитом; 19 876, 58 грн. - заборгованість по процентами за користування кредитом; а також штрафів відповідно до пункту 8.6 Умов та правил надання банківських послуг у розмірі 500,00 грн. - штраф (фіксована частина), 1405,27 грн. - штраф (процентна складова), у зв'язку зі спливом строку позовної давності та на підставі ст. ст. 257, 258, 267 ЦК України, у зв'язку з тим, що останнє погашення заборгованості за кредитним договором відбулося 04.08.2009 року, позивач звернувся до суду з позовом 09.12.2013 року.

З огляду на викладене, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором не підлягає задоволенню у зв'язку зі спливом строків позовної давності.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України судові витрати по сплаті судового збору слід віднести за рахунок позивача у сплаченому при подачі позову розмірі.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 251, 252, 256, 257, 258, 261 267, 525, 526, 549, 610-612, 631, 1054 ЦК України, ст. 1, 4, 10, 11, 57-60, 88, 179, 197, 209, 212-215, 294 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

У задоволені позову Публічного акціонерного банку «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення боргу - відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подачі в 10-денний строк апеляційної скарги з дня проголошення рішення до Апеляційного суду м. Києва через суд першої інстанції, а особою, яка брала участь у справі, але не була присутня у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя