Справа № 175/5275/14-ц
Провадження № 2/175/2013/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 березня 2015 року Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючої судді Озерянської Ж.М.

за участю секретаря Рись Н.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у сел. Ювілейному цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи: ОСОБА_3,ОСОБА_4,ОСОБА_5,Головне управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням , -

в с т а н о в и в :

В грудні 2014 року позивачка звернулася до суду з позовом в якому просила постановити рішення яким визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування домоволодінням АДРЕСА_1.

В обґрунтування позову вказала, що їй на праві власності належить 2/5 частин домоволодіння АДРЕСА_1. Іншим співвласникам домоволодіння ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 належить по 1/5 частині домоволодіння. 29 травня 2010 року між нею та відповідачем був укладений попередній договір купівлі-продажу у простій письмовій формі, відповідно до умов якого до 29 серпня 2010 року вона повинна була укласти з відповідачем договір купівлі-продажу домоволодіння. У зв'язку з тим, що ОСОБА_2 продав свою квартиру для купівлі її будинку, вона дозволила йому проживати в будинку до підписання договору купівлі-продажу. Також за умовами попереднього договору вона погодилася зареєструвати відповідача в належному їй будинку. Під час оформлення документів у неї виникли складнощі, тому вона не встигла підготувати їх до погодженого ними часу. Саме тому за усною домовленістю між нею та відповідачем дату укладення договору купівлі-продажу було перенесено на 29 вересня 2010 року. Але, 29 вересня 2010 року відповідач через свого представника ОСОБА_6, яка діяла від його імені на підставі довіреності, від укладання договору відмовилася. Вона не одноразово зверталася до відповідача та його родичів, які проживали разом з ним у її будинку, звільнити його та знятися відповідачу з реєстраційного обліку, адже купувати домоволодіння він не хотів, але ОСОБА_2 продовжував проживати в будинку та самовільно здійснювати ремонтні роботи. Своїми діями відповідач створює їй перешкоди у користуванні власністю, тому вона звернулася до суду за захистом своїх матеріальних прав.

Адвокат позивачки за договором про надання правової допомоги Бардаченко В.В. позовні вимоги підтримав та просив задовольнити їх у повному обсязі.

Представник відповідача за довіреністю ОСОБА_8 позовні вимоги не визнав та просив відмовити в їх задоволенні.

Треті особи ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 у судове засідання не з'явилися, надали суду заяви в яких просили розглядати справу без їх участі, позовні вимоги підтримали в повному обсязі.

Представник третьої особи Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області у судове засідання не з'явився, надав суду заяву в якій просив розглядати справу без їх представника (а.с.13).

Вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном за власним розсудом. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні права користування і розпорядження своїм майном.

Встановлено, що позивачці ОСОБА_1 належить 2/5 частин домоволодіння АДРЕСА_1, що підтверджується Свідоцтвом про право власності на житло від 19 грудня 1993 року (а.с.5). Іншим співвласникам домоволодіння ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 належить по 1/5 частині домоволодіння.

29 травня 2010 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 був укладений попередній договір купівлі-продажу у простій письмовій формі (а.с.6), відповідно до умов якого до 29 серпня 2010 року ОСОБА_1 повинна була укласти з ОСОБА_2 договір купівлі-продажу домоволодіння АДРЕСА_1. Також зі згоди ОСОБА_1, в вищевказаному будинку був зареєстрований ОСОБА_2

Договір купівлі-продажу домоволодіння між сторонами так укладено і не було.

Встановлено, що ОСОБА_2 в спірному будинку не проживає з листопада 2010 року, особистих речей в будинку не має, він не сплачує комунальні послуги, грошові кошти на утримання домоволодіння не надає.

Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.

У відповідності до ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Таким чином, судом встановлено, що відповідач не проживає в будинку, у позивачки виникли перешкоди в користуванні своїм майном, а тому суд вважає за необхідне позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити та визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування домоволодінням АДРЕСА_1, що є підставою для зняття його з реєстрації за вищевказаною адресою.

Керуючись ст. ст. 10, 27, 31, 57, 88, 215, 223 ЦПК України, ст. 15, 16, 317, 319, 391 ЦК України, ст. 41 Конституції України, суд -

в и р і ш и в:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи: ОСОБА_3,ОСОБА_4,ОСОБА_5,Головне управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням ,- задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 ,ІНФОРМАЦІЯ_1,іпн: НОМЕР_1 - таким, що втратив право користування житловим приміщенням: домоволодінням АДРЕСА_1, що є підставою для зняття його з реєстрації за вищевказаною адресою.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 243 грн. 60 коп. судових витрат.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя: Озерянська Ж.М.