Справа № 473/1973/15-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" червня 2015 р. Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області в складі:

головуючої судді - ВОСТРІКОВОЇ Л.В.

при секретарі - ЛУКІЯНЧИНОЇ Т.І.

розглянувши в відкритому судовому засіданні в приміщенні суду м. Вознесенськ цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання права власності на частку земельної ділянки в порядку спадкування, -

В С Т А Н О В И В:

26.05.2015 року позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою до відповідачів ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання часток та визнання права власності на частку земельної ділянки в порядку спадкування.

В обґрунтування своїх позовних вимог вказувала, що 14.12.2002 року померла її мати ОСОБА_5. Після її смерті відкрилася спадщина на земельну ділянку площею 5,94 га, яка надана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована у межах території Прибужанівської сільської ради Вознесенського району, відповідно до Державного акту (серія ІІІ-МК № 027724), виданого 28.03.2002 року на підставі розпорядження Вознесенського райдержадміністрації від 15.03.2002 року за №63-р.

На випадок своєї смерті ОСОБА_5 заповіту не оформила, тому спадкоємцями після її смерті є чоловік ОСОБА_2 (відповідач) та діти: ОСОБА_1 (позивач), ОСОБА_3 (відповідач) та ОСОБА_4 (відповідач), які прийняли спадщину, так як були прописані та проживали зі спадкодавицею за однією адресою, а після її смерті користуються вказаним майном. Інших спадкоємців не має.

При зверненні позивачки до нотаріальної контори з приводу оформлення в спадкових правах, оскільки має намір укласти договір оренди землі, нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва про право на земельну ділянку, оскільки, відсутній оригінал Державного акту на право власності на землю у зв*язку з його втратою, тому, рекомендовано звернутися до суду для вирішення вказаного питання.

В позовній заяві позивачка просила суд визнати за нею у порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_5, померлої 14.12.2002 року, право власності на 1/4 частку земельної ділянки площею 5,94 га, яка була надана їй для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована у межах Прибужанівської сільської ради на підставі Державного акту (серія ІІІ-МК № 027724), виданого 28.03.2002 року на підставі розпорядження Вознесенського райдержадміністрації від 15.03.2002 року за №63-р.

В судове засідання позивачка не з*явилася, її представник у заяві позовні вимоги ОСОБА_1 підтримав у повному обсязі, просив їх задовольнити.

Відповідачі ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 в судове засідання не з*явилися, у заяві на ім*я суду просили справу слухати у їх відсутності, позовні вимоги визнають повністю.

Представник третьої особи, що не заявляє самостійних вимог, у заяві на ім*я суду просили справу слухати у їх відсутності, заперечень проти позову не мають.

Дослідивши та оцінивши матеріали справи на підставі наявних доказів, суд приходить до наступного.

В силу ст. 16 ЦК України, єдиним правовим способом захисту порушених прав є визнання права власності в порядку спадкування. Спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

В судовому засіданні було встановлено, що 14.12.2002 року померла ОСОБА_5, що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданого повторно 13.06.2007 року відділом реєстрації актів цивільного стану по Вознесенському району, актовий запис № 76 (а.с. 10).

За життя, ОСОБА_5 на праві власності мала земельну ділянку, площею 5,94 га, яка надана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована у межах території Прибужанівської сільської ради Вознесенського району, згідно Державного акту на право приватної власності на землю, виданого 28.03.2002 року на підставі розпорядження Вознесенського райдержадміністрації від 15.03.2002 року за №63-р (а.с.11-12).

За вимогою ст.ст.1225,1261 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Так, 09.02.1980 року, ОСОБА_2 уклав шлюб з ОСОБА_6, яка обрала прізвище чоловіка - Васько. Від даного шлюбу народилися діти: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.8-9).

За довідкою виконкому Прибужанівської сільської ради Вознесенського району Миколаївської області, ОСОБА_5, яка померла 14.12.2002 року, була зареєстрована та проживала за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4 у період з 1980 року та по день смерті (а.с.13).

Тому, виходячи з вищевикладеного, суд вважає, що в силу ст..ст.1225,1261 ЦК України є правові підстави для задоволення позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 209, 212, 213, 214, 215 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання права власності на частку земельної ділянки в порядку спадкування- задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 у порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_5, яка померла 14.12.2002 року, право власності на 1/4 частку земельної ділянки площею 5,94 га, яка надана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та розташована у межах Прибужанівської сільської ради на підставі Державного акту (серія ІІІ-МК № 027724), виданого 28.03.2002 року на підставі розпорядження Вознесенського райдержадміністрації від 15.03.2002 року за №63-р.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Миколаївської області через Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області протягом 10 днів з дня проголошення рішення.

СУДДЯ: Л.В. ВОСТРІКОВА