Справа № 428/271/15-ц
Провадження № 2/428/54/2015
26 лютого 2015 року м. Сєвєродонецьк
Сєвєродонецький міський суд Луганської області у складі:
головуючого суддіОлійник В.М.,
при секретаріАндрусишин Н.Т.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Сєвєродонецьку цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, -
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням.
В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач вказує, що він є власником квартири № 78, що розташована у будинку № 40 по пр.Гвардійському у м.Сєвєродонецьку. У цій квартирі на цей час зареєстровані дві людини, а саме: відповідач по справі ОСОБА_2 та ОСОБА_3. Відповідач був зареєстрований у квартирі з 28.12.2007 року але фактично не проживає з липня 2014 року. Факт не проживання відповідача підтверджується актом від 26.11.2014 року. Реєстрація відповідача у вказаній квартирі заважає йому (позивачу) розпоряджатися своєю власністю в повному обсязі, а саме йому нараховують комунальні послуги на двох осіб, а також якщо йому треба буде продати квартиру, то її ніхто не купить із зареєстрованими в ній особами. На його пропозицію знятися з реєстрації з квартири відповідач категорично відмовляється.
Позивач в судове засідання не зявився, про день, час та місце слухання справи повідомлявся належним чином, надав до суду заяву, в якій просив справу розглянути без його участі.
Відповідач у судове засідання не зявився, про день, час та місце слухання справи повідомлявся належним чином, причин неявки суду не повідомив.
Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Позивач не заперечував проти розгляду справи за відсутності відповідача. У звязку з наведеним, суд вважає за можливе слухати справу за відсутністю відповідача, а матеріали, що є у справі, достатніми для цього.
Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.
Стаття 1 Протоколу № 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4.11.1950 року, підписана від імені України 9 листопада 1995 року та ратифікована Законом України № 475/97-ВР від 17.07.1997 року закріплює, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном.
Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.
Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.
Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
Згідно із копією договору дарування квартири від 07.05.2014 року ОСОБА_1 прийняв в дар квартиру № 78 за адресою: м.Сєвєродонецьк, проспект Гвардійський, буд.40. Даний договір посвідчений приватним нотаріусом Сєвєродонецького міського нотаріального округу Луганської області ОСОБА_4 та зареєстрований в реєстрі за № 747.
Згідно копії витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 21347620 від 07.05.2014 року, до вказаного реєстру було внесено відомості про вищевказаний договір купівлі-продажу квартири від 07.05.2014 року, в якості власника вказаного нерухомого майна зазначено ОСОБА_1.
З копії акту, складеного представником КП «Єдиний розрахунковий центр м. Сєвєродонецька» 26.11.2014 року, вбачається, що з 30.07.2014 року за адресою: АДРЕСА_1, ніхто, окрім ОСОБА_3, не проживає.
Як встановлено з позовної заяви, існування реєстрації відповідача в квартирі позивача обмежує його права власника, у звязку із чим позивач вимагає усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном згідно із ст.391 Цивільного кодексу України.
Таким чином, факти, викладені позивачем у позовній заяві в обґрунтування позовних вимог знайшли своє підтвердження в ході судового розгляду, є достовірними та обґрунтованими, підтверджені письмовими доказами, сумніву у суду не викликають та вважаються судом доведеними, у звязку з чим позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням підлягає задоволенню.
Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.
Понесення позивачем судових витрат підтверджується квитанцією № 398 від 27.11.2014 року про сплату судового збору у сумі 243 гривні 60 копійок, у звязку із чим суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача суму витрат по сплаті судового збору у розмірі 243 грн. 60 коп.
Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 208, 209, 212-215, 224-228, 232, 233 ЦПК України, ст. 41 Конституції України, ст.ст. 317, 391 ЦК України, ст. 1 Протоколу № 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 року, підписаною від імені України 09 листопада 1995 року та ратифікованою Законом України № 475/97-ВР від 17.07.1997 року, суд, -
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням задовольнити.
Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, таким, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1.
Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, на користь ОСОБА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, витрати по сплаті судового збору у розмірі 243 (двісті сорок три) грн. 60 коп.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України.
У цьому разі строк, протягом якого розглядалася заява, не включається до строку на апеляційне оскарження рішення.
Рішення може бути оскаржено в апеляційний суд Луганської області через Сєвєродонецький міський суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя В. М. Олійник