У х в а л а

іменем україни

16 липня 2015 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і

кримінальних справ у складі:

Касьяна О.П., Гончара В.П., Карпенко С.О.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, товариства з обмеженою відповідальністю «Мадонна», ОСОБА_6, Галицької районної адміністрації Львівської міської ради, Львівської міської ради, з участю третіх осіб: обласного комунального підприємства Львівської обласної ради «Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки», Львівського комунального підприємства «Княже місто», про витребування майна з чужого незаконного володіння, визнання недійсним договору купівлі-продажу, визнання недійсним розпорядження, внесення змін до нього, відшкодування упущеної вигоди, стягнення майнової і моральної шкоди; за зустрічним позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_6, ОСОБА_4, ОСОБА_7, з участю третіх осіб: Галицької районної адміністрації Львівської міської ради, обласного комунального підприємства Львівської обласної ради «Бюро технічної інвентаризації експертної оцінки», Львівського комунального підприємства «Княже місто», приватного нотаріуса Єгорової Н.Ю., про визнання частково недійсним договору купівлі-продажу, за касаційними скаргами Товариства з обмеженою відповідальністю «Мадонна», ОСОБА_4, ОСОБА_9 в інтересах ОСОБА_5 на рішення апеляційного суду Львівської області від 11 лютого 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У грудні 2004 року ОСОБА_4 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_5, товариства з обмеженою відповідальністю «Мадонна», ОСОБА_6, Галицької районної адміністрації Львівської міської ради, Львівської міської ради, з участю третіх осіб: обласного комунального підприємства Львівської обласної ради «Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки», Львівського комунального підприємства «Княже місто» про витребування майна з чужого незаконного володіння, визнання недійсним договору купівлі-продажу, визнання недійсним розпорядження, внесення змін до нього, відшкодування упущеної вигоди, стягнення майнової і моральної шкоди.

На обґрунтування своїх вимог посилалась на ті обставини, що 23 грудня 2003 року придбала у ОСОБА_6 квартиру АДРЕСА_1 з коморою в підвалі площею 13,1 кв.м, однак у січні 2004 року їй стало відомо, що ОСОБА_5 претендує на вказану квартиру, посилаючись на укладення договору купівлі-продажу з ОСОБА_6 у простій письмовій формі, який нотаріально не посвідчувався.

Вважає, що на підставі неправомірно укладеного договору та листа начальника ЖЕК №104 Галицькою районною адміністрацією Львівської міської ради винесено помилкове розпорядження про закріплення підвального приміщення за відповідачем, що завдало їй майнової та моральної шкоди.

У червні 2005 року ОСОБА_5 звернулася до суду з зустрічним позовом до ОСОБА_6, ОСОБА_4, ОСОБА_7, треті особи: Галицька районна адміністрація Львівської міської ради, обласне комунальне підприємство Львівської обласної ради «Бюро технічної інвентаризації експертної оцінки», ЛКП «Княже місто», приватний нотаріус Єгорова Н.Ю., про визнання частково недійсним договору купівлі-продажу.

На обґрунтування своїх вимог посилалась на ті обставини, що 5 липня 2001 року придбала у ОСОБА_6 підвальне приміщення площею 13,1 кв.м. в будинку АДРЕСА_1.

Розпорядженнями Галицької районної адміністрації Львівської міської ради від 13 липня 2001 року та від 14 серпня 2001 року вирішено питання про використання підвальних приміщень і надано дозвіл на реконструкцію приміщень, до складу яких входило і приміщення площею 13,1 кв.м.

Однак на час вирішення питання про погодження технічної документації та отримання свідоцтва про право власності ОСОБА_6 уклав договір купівлі-продажу цієї квартири та підвалу площею 13,1 кв.м. з ОСОБА_4

Вважає, що ОСОБА_6 при укладенні цього договору не мав права власності на підвальне приміщення, просила задовольнити позов.

Рішенням Галицького районного суду м. Львова від 15 липня 2013 року ОСОБА_4 відмовлено у задоволенні позову. Зустрічний позов ОСОБА_5 задоволено.

Визнано недійсним договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1, укладений між ОСОБА_4 та ОСОБА_6 23 грудня 2003 року, посвідчений приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Єгоровою Н.Ю., в частині продажу комори в підвалі площею 13,1 кв.м.

Рішенням апеляційного суду Львівської області від 28 березня

2014 року рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позову ОСОБА_4 про визнання недійсним договору купівлі-продажу від 5 липня 2001 року, укладеного між ОСОБА_6 та ОСОБА_5, і в частині задоволення зустрічного позову скасовано, в цій частині ухвалено нове рішення, яким відмовлено ОСОБА_5 у задоволенні зустрічного позову, позов ОСОБА_4 задоволено частково.

Визнано недійсним договір купівлі-продажу підвального приміщення площею 13,1 кв.м у будинку АДРЕСА_1 від 5 липня 2001 року, укладений між ОСОБА_6 і ОСОБА_5 У іншій частині рішення суду першої інстанції залишено без змін.

Ухвалою колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 27 серпня 2014 року рішення апеляційного суду Львівської області від 28 березня 2014 року в частині витребування майна з чужого незаконного володіння, визнання недійсним, скасування розпоряджень Галицької адміністрації м. Львова, щодо спірного приміщення та внесення змін таких розпоряджень, визнання недійсним документів, що засвідчують право власності ОСОБА_5 на спірне майно, визнання дійсними документів, що засвідчують право власності ОСОБА_4 на спірне майно, визнання недійсними записів в технічній характеристиці технічного паспорту, виданого МБТІ ТОВ «Мадонна», в частині приналежності ТОВ «Мадонна», відшкодування упущеної вигоди, стягнення майнової та моральної шкоди скасовано, а справу в цій частині направлено на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

11 лютого 2015 року рішенням апеляційного суду Львівської області рішення суду першої інстанції в частині вирішення позовних вимог про витребування майна з чужого незаконного володіння, визнання недійсними і скасування розпоряджень Галицької районної адміністрації Львівської міської ради від 31 липня 2001 року № 1013 та від 19 жовтня 2006 року № 1565 щодо підвального приміщення площею 13,1 кв.м по АДРЕСА_1, визнання недійсним свідоцтва про право власності від 19 жовтня 2006 року, відшкодування упущеної вигоди, стягнення майнової та моральної шкоди скасовано та ухвалено в цій частині нове рішення, яким позовні вимоги задоволені частково.

Визнано протиправним і скасовано розпорядження Галицької районної адміністрації Львівської міської ради від 31 липня 2001 року № 1013 «Про використання підвальних приміщень в будинку АДРЕСА_1» в частині погодження фактичного використання підвального приміщення № 1 площею 13,1 кв.м. по АДРЕСА_1 за ТзОВ «Мадонна».

Визнано протиправним і скасовано розпорядження Галицької районної адміністрації Львівської міської ради від 19 жовтня 2006 року № 1565 «Про оформлення ТзОВ «Мадонна» права приватної власності на приміщення перукарні на по АДРЕСА_1» в частині включення до площі приміщення цієї перукарні підвального приміщення № 1 площею 13,1 кв.м. по АДРЕСА_1.

Визнано недійсним свідоцтво про право власності на приміщення перукарні НОМЕР_1 від 19 жовтня 2006 року.

Витребувано комору в підвалі площею 13,1 кв.м. по АДРЕСА_1 із чужого незаконного володіння ТзОВ «Мадонна» та повернуто цю комору ОСОБА_4, як її власнику за договором купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 від 23 грудня 2003 року.

У задоволенні позовних вимог про відшкодування упущеної вигоди та стягнення майнової і моральної шкоди відмовлено.

У касаційних скаргах ТОВ «Мадонна», представник ОСОБА_5 - ОСОБА_9, просять скасувати рішення апеляційного суду в частині задоволених позовних вимог та направити справу в цій частині на новий розгляд до суду апеляційної інстанції, у решті рішення залишити без змін.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 просить змінити рішення апеляційного суду та вказати, замість визнання розпоряджень протиправними - визнати їх незаконними та не змінюючи суті рішення, скасувати його в частині відмови у задоволенні позову про стягнення майнової шкоди, упущеної вигоди та моральної шкоди та ухвалити в цій частині нове рішення, яким стягнути з ОСОБА_5 та ТОВ «Мадонна» 60950 грн 21 коп. майнової шкоди та з відповідачів солідарно 118000 грн на відшкодування моральної шкоди.

Свої вимоги мотивують порушенням судом норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційних скарг, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційні скарги підлягають відхиленню з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позову ОСОБА_4, суд апеляційної інстанції, надав належну оцінку обставинам справи, повно та всебічно з'ясував та встановив їх, і правильно виходив з того, що визнання судом недійсним договору купівлі-продажу спірної комори у підвалі будинку є підставою для повернення майна, отриманого за таким договором, та його витребування на користь власника у ТОВ «Мадонна» та визнання незаконними і скасування розпоряджень Галицької районної адміністрації Львівської міської ради від 31 липня 2001 року № 1013 та від 19 жовтня 2006 року № 1565 «Про використання підвальних приміщень в будинку АДРЕСА_1» в частині погодження фактичного використання підвального приміщення № 1 площею 13,1 кв.м. за ТзОВ «Мадонна» та «Про оформлення за ТзОВ «Мадонна» права приватної власності на приміщення перукарні на по АДРЕСА_1» в частині включення до площі приміщення цієї перукарні підвального приміщення № 1 площею 13,1 кв.м., і визнання недійсним свідоцтва про право власності та задоволення цих позовних вимог.

Крім того, суд апеляційної інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відсутність підстав для стягнення з відповідачів майнової шкоди, упущеної вигоди та відшкодування моральної шкоди, оскільки позивачка не надала доказів на підтвердження своїх позовних вимог, як передбачено ст. ст. 10, 60 ЦПК України, ухвалив правильне рішення про відмову у задоволенні позову в цій частині.

При цьому судом вірно застосовано ст. 47, ч. 2 ст. 48, ст. 227, ч. 1 ст. 440-1 ЦК УРСР, оскаржуване рішення апеляційного суду ухвалено з дотриманням норм процесуального права.

Доводи касаційної скарги ОСОБА_4 про те, що апеляційний суд помилково визнав протиправним розпорядження Галицької районної адміністрації Львівської міської ради, тоді як законом передбачена можливість визнання таких актів незаконними, не впливає на правильність рішення суду в цій частині та не є підставою для його скасування чи зміни, крім того, правильне по суті і справедливе рішення не може бути скасоване з одних лише формальних міркувань (ч. 2 ст. 337 ЦПК України).

Інші доводи касаційних скарг не спростовують висновків суду, обґрунтовано викладених у мотивувальній частині оскаржуваного судового рішення.

За таких обставин касаційні скарги потрібно відхилити, рішення апеляційного суду Львівської області від 11 лютого 2015 року залишити без змін.

Керуючись ч. 3 ст. 332, ст. 337 ЦПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а:

Касаційні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Мадонна», ОСОБА_4, представника ОСОБА_5 - ОСОБА_9 відхилити, рішення апеляційного суду Львівської області від 11 лютого 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів: О.П. Касьян

В.П. Гончар

С.О. Карпенко