Справа №442/3706/15-ц
Провадження №2/442/1335/2015
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 червня 2015 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області

в складі: головуючої судді Нагірної О.Б.

при секретарі судових засідань ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Грушівської сільської ради про визнання права власності в порядку спадкування , суд -

встановив:

Позивач звернулася до суду із позовом до відповідача про визнання права власності на житловий будинок, який знаходиться в селі Грушів Дрогобицького району Львівської області по вул. Чаповського, 21, в порядку спадкування після смерті батька, ОСОБА_3, яка сталася 23.03.2013 року.

Позовну заяву мотивує тим, що 23 березня 2013 року помер її батько ОСОБА_3. 13 серпня 2007 року батьком було складено заповіт, відповідно до якого він заповів позивачці, ОСОБА_2, житловий будинок №21 в селі Грушів Дрогобицького району Львівської обл. по вул. Чаповського та земельну ділянкою для його обслуговування.

На звернення позивачки до Першої Дрогобицької державної нотаріальної контори їй було розяснено нотаріусом, що для видачі свідоцтва про право на спадщину на будинок необхідно подати правовстановлюючі документи на них, які б підтверджували належність цього майна спадкодавцеві. Подане позивачкою свідоцтво про право на спадщину за заповітом не містить інформації про реєстрацію право власності на нерухоме майно в органах БТІ. А тому, нотаріусом було рекомендовано звернутися в суд для визнання право власності на спірний будинок в порядку спадкування за законом

В судове засідання позивач не зявилася, надіслала суду заяву, в якій просить справу слухати за її відсутності, позовні вимоги підтримала.

Представник відповідача в судове засідання не зявився, проте подав заяву про розгляд позову у його відсутності, позовні вимоги визнав.

Згідно положень ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін, не здійснюючи відповідно до ч.2 с.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Дослідивши та перевіривши зібрані по справі докази,оцінивши їх в сукупності, суд вважає, що позов слід задоволити з наступних підстав.

Згідно ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу.

Відповідно до вимог ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи і часом її відкриття є день її смерті.

Згідно положень ст. 1268 ч. 3. ЦК України Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. У відповідності до вимог ст.1218 ЦК України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

У відповідності до вимог ч.2 ст.1297 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Відповідно до ст.392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати документа, який засвідчує його право власності.

Згідно ст.1218 ЦК України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Положеннями ч. 1 ст. 1296 ЦК України визначено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати документа, який засвідчує його право власності.

Як вбачається з свідоцтва про смерть серії 1-СГ № 306996 від 25.03.2013 року ОСОБА_3 помер 23.03.2013 року.

Відповідно до заповіту від 13.08.2007 року, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, заповів ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, житловий будинок в селі Грушів Дрогобицького району Львівської області по вул.Чаповського, 21 з земельною ділянкою для обслуговування будинку (а/с 5).

З копії свідоцтва про право на спадщину від 09.08.2007 року вбачається, що ОСОБА_3, на підставі заповіту , складеного ОСОБА_4, яка померла 14.09.1998 року, успадкував житловий будинок з господарськими будівлями, що розташований в селі Грушів Дрогобицького району Львівської обл. по вул. Чаповського,21 (а/с7).

З копії свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 18.09.2000 року встановлено, що нотаріусом першої державної нотаріальної контори посвідчено, що на підставі заповіту спадкоємцем зазначеного в заповіті майна громадянки ОСОБА_4, яка померла 14.09.1998 року є ОСОБА_3, яке складається з сертифіката про право приватної власності на землю (а/с 9).

З копії Витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі вбачається, що 27.08.2013 року нотаріусом Першої державної нотаріальної контори було здійснено реєстрацію спадкової справи за №54932078, спадкодавцем якої є ОСОБА_3, який помер 23.03.2013 року (а/с 8).

Відповідно до положень ч.1 ст.182 ЦК України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації.

З матеріалів справи встановлено, що спадкодавець за життя не здійснив державної реєстрації права власності на зазначену нерухомість та не виготовив правовстановлюючі документи. Так, після його смерті відкрилася спадщина, позивач, що є спадкоємцем за заповітом, звернулася до нотаріальної контори за видачею свідоцтва про право на спадщину , але таке їй не видано, оскільки право власності спадкодавця не було зареєстровано у встановленому законом порядку.

У відповідності до положень п. 4.15. Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві.

Таким чином, оскільки встановлено, що позивач є єдиним спадкоємцем за заповітом, подала заяву про видачу свідоцтва про право на спадщину, але з наведених вище причин нотаріус не може оформити право власності на вказаний житловий будинок, позов слід задоволити та визнати за позивачем право власності на житловий будинок в порядку спадкування за заповітом після смерті спадкодавця.

Керуючись ст. ст. 15, 60, 208, 214, 215 ЦПК України, ст.ст. 11, 15, 16, 182, 392, 1296, 1297 ЦК України, суд

вирішив:

Позов задоволити.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на житловий будинок, який знаходиться в селі Грушів Дрогобицького району Львівської області по вул. Чаповського, 21, в порядку спадкування за заповітом після смерті батька, ОСОБА_3, яка сталася 23.03.2013 року.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області через Дрогобицький міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення.

Суддя: Нагірна О.Б.