АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/726/15Головуючий по 1 інстанції
Категорія : 48 ОСОБА_1
Доповідач в апеляційній інстанції
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 червня 2015 року Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючогоОСОБА_2
суддівОСОБА_3 , ОСОБА_4
при секретаріОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси апеляційну скаргу ОСОБА_6 на рішення Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 28 січня 2015 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_7 до ОСОБА_6, третя особа: служба у справах дітей Уманської міської ради про розподіл спільного майна подружжя, -

в с т а н о в и л а :

У жовтні 2013 року ОСОБА_7 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_6 про розподіл спільного майна подружжя, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що з 21 січня 1989 року по 29 жовтня 2012 року позивач перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від шлюбу мають неповнолітню доньку ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Під час подружнього життя сторони придбали за договором купівлі продажу від 11 січня 2002 року будинок, розташований на земельній ділянці розміром 500 кв.м., за адресою: вул. Аеродромна, 22, м. Умань, Черкаська область, вартістю 32 762 грн., який був оформлений на імя відповідача.

Спільне проживання сторін виявилось не можливим, оскільки ОСОБА_6 зловживаючи спиртними напоями, перебував в агресивному стані та завдавав тілесних та моральних страждань ОСОБА_7 У результаті чого остання змушена була з дочкою переїхати тимчасово до своїх батьків. Відповідач категорично не бажає ділити, набуте під час спільного проживання, майно та не допускає позивача до нього, що й змусило ОСОБА_7 звернутися до суду за захистом своїх прав.

Під час розгляду справи позивач неодноразово уточнювала та змінювала позовні вимоги.

У заяві про зміну позовних вимог від 21 січня 2015 року та у заяві про доповнення до заяви про зміну позовних вимог від 28 січня 2015 року просила житловий будинок, розташований по вул. Аеродромній, № 22 в м. Умань, Черкаської області, який належить сторонам на праві спільного майна подружжя розділити наступним чином:

- визнати за ОСОБА_7 право власності на приміщення житлового будинку позначені на схемі варіанту № 2 висновку № 11/14 буд. судової будівельно-технічної експертизи від 10 жовтня 2014 року позначками: 1-3, площею 10,24 кв.м.; 1-4, площею 11,84 кв.м.; 1-5, площею 14,23 кв.м.; 1-6, площею 3,5 кв.м.; 1-7, площею 3,5 кв.м., а всього загальною площею 43,31 кв.м.;

- визнати за ОСОБА_6 право власності на приміщення житлового будинку позначені на схемі варіанту № 2 висновку № 11/14 буд. судової будівельно-технічної експертизи від 10 жовтня 2014 року позначками: 1-1, площею 21,28 кв.м.; 1-2, площею 12,92 кв.м.; 1-8, площею 7,1 кв.м., а всього загальною площею 41,3 кв.м.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь позивача судові витрати по справі та з урахуванням інтересів малолітньої дитини не стягувати з неї на користь відповідача різниці між ідеальними частками житлового будинку.

Зобовязати сторони провести роботи, повязані з переобладнанням будинку, згідно варіанту № 2 висновку № 11/14 буд. судової будівельно-технічної експертизи від 10 жовтня 2014 року.

Рішенням Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 28 січня 2015 року позов задоволено частково.

Визнано за ОСОБА_7 право власності на приміщення житлового будинку № 22 по вул. Аеродромній в м. Умань, Черкаської області, що позначені позначками: 1-3, площею 10,24 кв.м., 1-4, площею 11,84 кв.м., 1-5, площею 14,23 кв.м., 1-6, площею 3,5 кв.м., 1-7, площею 3,5 кв.м., а всього загальною площею 43,31 кв.м., що складає 51,19% даного житлового будинку.

Визнано за ОСОБА_6 право власності на приміщення житлового будинку № 22 по вул. Аеродромній в м. Умань, Черкаської області, що позначені позначками: 1-1, площею 21,28 кв.м., 1-2, площею 12,92 кв.м., 1-8, площею 7,1 кв.м., а всього загальною площею 41,3 кв.м., що складає 48,81 % даного житлового будинку.

ОСОБА_7 зобовязано виконати наступні ремонтно-будівельні роботи:

1. Закласти дверні прорізи між приміщеннями 1-1 та 1-5;

2. Збільшити розмір кімнати 1-3 до 15 кв.м. за рахунок коридору 1-5, а відповідно площу коридору 1-5 збільшити за рахунок приміщення 1-4. При цьому мінімальна площа приміщення кухні 1-4 повинна становити 7 кв.м., а ширина коридору повинна бути не менше 1,10 кв.м.

ОСОБА_6 зобовязано виконати наступні ремонтно-будівельні роботи:

1. Побудувати прибудову вхідного тамбуру до приміщення 1-1 та вхідний дверний отвір в приміщенні 1-1.

Сторони повинні переобладнати систему опалення, газопостачання, електропостачання самостійно за згодою між собою.

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_7 про стягнення з ОСОБА_6 на її користь всіх понесених нею судових витрат - відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_7 ? частину сплаченої суми судового збору в розмірі 932 гривні 95 копійок, та 1/2 частину сплаченої суми за проведення судової будівельно-технічної експертизи в розмірі 2 500 гривень, а всього 3 432 гривні 95 копійок.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, обґрунтовуючи яку, зазначав, що хоч під час судового розгляду в суді першої інстанції він як відповідач позов і визнав, але суд, ухвалюючи рішення не врахував, що для поділу згідно висновку експерта необхідно провести його перепланування, а для цього необхідні висновки міської ради про надання відповідного дозволу, якого на сьогоднішній день взагалі не існує.

Також , в порушення розяснень наданих в Постанові Пленуму Верховного Суду України №7 від 04.10.1991р. «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на житловий будинок», судом не було визначено частку кожного співвласника та було здійснено розподіл лише спірного житлового будинку, а підсобні будівлі залишились не поділеними. Як не було враховано, що для забезпечення правильного вирішення спору доцільним було б продати даний будинок, а кошти розподілити порівну між сторонами або здійснити виплату вартості частки комусь одному зі співвласників на користь другого. Що пропонувалося ним позивачці, але вона відхилила ці пропозиції, а після поділу погрожує вчинити протиправні дії при спробі реалізації відповідачем його права спільної власності, шляхом відключення води та недопуску в підсобні приміщення будинокволодіння і в сам будинок через двері, а облаштувати окремий вхід він через холодну пору року не може.

ОСОБА_6, посилаючись на вищезазначене та на порушення норм матеріального права судом першої інстанції, просив скасувати рішення районного суду та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог.

Судова колегія заслухавши доповідь судді-доповідача, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог заявлених в суді першої інстанції приходить до висновку про те, що апеляційна скарга повинна бути відхилена , виходячи з наступного.

Судом встановлено, що з 21 січня 1989 року по 29 жовтня 2012 року ОСОБА_7 перебувала з ОСОБА_6 у зареєстрованому шлюбі /а.с.9, 18/, від якого мають неповнолітню доньку ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1 /а.с.10/.

За час шлюбу вони придбали за договором купівлі продажу від 11 січня 2002 року будинок, розташований на земельній ділянці розміром 500 кв.м., за адресою: вул. Аеродромна, 22, м. Умань, Черкаська область, вартістю 32 762 грн., який був оформлений на імя відповідача /а.с.11/.

У силу статті 16 Закону України «Про власність» та частини першої статті 22 Кодексу про шлюб та сімю України (далі КпШС України), які були чинними на час виникнення правовідносин, майно, нажите подружжям за час шлюбу, є його спільною сумісною власністю. Кожен з подружжя має рівні права володіння, користування і розпорядження цим майном.

Майно, яке належало кожному з подружжя до одруження, а також одержане ним під час шлюбу в дар або в порядку спадкування, за умовами статті 24 КпШС України є власністю кожного з них (роздільним майном).

Згідно зі статтею 28 КпШС України в разі поділу майна, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя, їх частки є рівними.

Ч.ч.1-2 ст.60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Відповідно до ч.1 ст.61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню.

Сторони визнали, що будинок № 22, який знаходиться по вул. Аеродромній в м. Умань, Черкаської області був придбаний ними під час шлюбу та є обєктом їх спільної сумісної власності подружжя.

Тому, виходячи з заявлених позивачем вимог, враховуючи досліджені в ході розгляду докази та обставини, які були визнані сторонами, суд першої інстанції, ухвалюючи рішення про розподіл майна між сторонами, дійшов до правильного висновку про наявність підстав для визнання даного майна обєктом права спільної сумісної власності позивача і відповідача та його розподілу, визначивши сторонам рівні частки.

Під час розгляду справи і позивач і відповідач погодилися на здійснення реального розподілу вказаного вище будинку, розташованого за адресою: вул. Аеродромна, 22, м. Умань, Черкаська область, згідно варіанту № 2 висновку № 11/14 буд. судової будівельно-технічної експертизи від 10 жовтня 2014 року /а.с.117-149/. Тому суд за вказаних обставин правомірно застосував запропонований експертом варіант розподілу, оскільки його визнали обидві сторони і відповідно до вимог ч.1 ст.61 ЦПК України ця обставина не підлягають доказуванню.

При цьому, визначаючи відповідні частини будинку, які належить виділити кожній зі сторін, суд виходив з принципу рівності сторін та врахував фінансові і фізичні можливості позивача й відповідача по здійсненню необхідного переобладнання та перебудови даного будинку, а також склад сімї сторін по справі. А вимога про розподіл прибудинкових споруд позивачем не ставилася і зустрічний позов з цього приводу не заявлявся, тому суд цього питання правомірно не вирішував, дотримавшись вимог ч.1 ст.11 ЦПК України.

Не є перешкодою для визначеного судом порядку поділу будинку і відсутність у справі дозволу на перебудови, які необхідно виконати згідно з висновком експерта.

Оскільки відповідно до ст.152 ЖК України (в редакції на час розгляду скарги) виконання власниками робіт з переобладнання та перепланування жилого будинку і жилого приміщення приватного житлового фонду, які не передбачають втручання в несучі конструкції та/або інженерні системи загального користування, не потребує отримання документів, що дають право на їх виконання. Після завершення зазначених робіт введення об'єкта в експлуатацію не потребується.

У звязку з чим, на запит суду з приводу необхідності надання такого дозволу, Виконавчий комітет Уманської міської ради листом від 16.04.2015 року вказав про відсутність необхідності його надання.

Відповідно до ст.308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

За таких обставин судова колегія вважає, що оскаржуване рішення суду є законним, обґрунтованим, постановленим на зібраних по справі доказах, які надали суду сторони. Відповідає вимогам матеріального і процесуального законодавства, а доводи апеляційної скарги не є суттєвими, були предметом судового розгляду, суд дав їм належну оцінку і вони не дають підстав для його скасування чи зміни.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313, 314, 315, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 на рішення Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 28 січня 2015 року відхилити.

Рішення Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 28 січня 2015 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_7 до ОСОБА_6, третя особа: служба у справах дітей Уманської міської ради про розподіл спільного майна подружжя залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів.

Головуючий :

Судді :