АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 22ц/796/7272/2015 Головуючий у 1-й інстанції Яценко Н.О.
Доповідач Шахова О.В.
.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 червня 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва у складі :

головуючого Шахової О.В.

суддів Невідомої Т.В. , Усик Г.І.

при секретарі - Боярській І.І.

розглянула у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський Акціонерний Банк» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації Славкіної Марини Анатоліївни про стягнення суми банківського вкладу, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 27 березня 2015 року,

В С Т А Н О В И Л А :

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 27 березня 2015 року відмовлено у відкритті провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський Акціонерний Банк» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації СлавкіноїМ.А. про повернення банківського вкладу.

Не погоджуючись із вказаною ухвалою суду позивачка ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу суду першої інстанції, а питання про відкриття провадження у справі направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

Свої доводи мотивує тим, що ухвала суду є необґрунтованою, постановлена з порушенням норм матеріального та процесуального права. Зазначає, що, постановляючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції виходив з того, що Фонд гарантування вкладів фізичних осіб є юридичною особою публічного права, а тому даний спір підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства. Проте, такі висновки суду першої інстанції є помилковими, закриваючи провадження у справі, суд не врахував, що між позивачем та відповідачем існують цивільно-правові відносини, які виникли внаслідок ліквідації банка та невиплати останнім позивачу грошових коштів. Дані цивільно-правові відносини регулюються Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», а тому даний спір підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства. Проте, суд першої інстанції не взяв до уваги дані обставини та прийшов до необґрунтованого висновку про закриття провадження у даній справі.

В судове засідання суду апеляційної інстанції сторони не зявились, про день час та місце розгляду справи за законом повідомлені належно.

Відповідно до ч.2 ст. 305 ЦПК неявка сторін, або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час та місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи в апеляційному суді.

Заслухавши доповідь судді Шахової О.В., розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги і обґрунтованість постановленої ухвали, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 26 лютого 2015 року ОСОБА_1 звернулась до Шевченківського районного суду міста Києва з позовом до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про стягнення суми банківського вкладу.

Ухвалою Шевченківського районного суду міста Києва від 27 березня 2015 року відмовлено у відкритті провадження у зазначеній справі.

Постановляючи дану ухвалу, суд першої інстанції виходив з положень ст.17 КАС України та п.1 ч.1 ст.205 ЦПК України та того, що Фонд гарантування вкладів фізичних осіб є юридичною особою публічного права, а тому даний спір підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Проте, з таким висновком суду першої інстанції колегія суддів погодитись не може з наступних підстав.

Відповідно до ст.3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно з ч.1 ст.15 ЦПК України суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

У відповідності до ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ. До адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Статтею 17 КАС України встановлено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на правовідносини, що виникають у зв'язку з здійсненням суб'єктом владних повноважень владних управлінських функцій, а також у зв'язку з публічним формуванням суб'єкта владних повноважень шляхом виборів або референдуму.

Юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема: 1) спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності; 2) спори з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби; 3) спори між суб'єктами владних повноважень з приводу реалізації їхньої компетенції у сфері управління, у тому числі делегованих повноважень; 4) спори, що виникають з приводу укладання, виконання, припинення, скасування чи визнання нечинними адміністративних договорів; 5) спори за зверненням суб'єкта владних повноважень у випадках, встановлених Конституцією та законами України; 6) спори щодо правовідносин, пов'язаних з виборчим процесом чи процесом референдуму; 7) спори фізичних чи юридичних осіб із розпорядником публічної інформації щодо оскарження його рішень, дій чи бездіяльності у частині доступу до публічної інформації.

У відповідності до статті 3 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» Фонд є юридичною особою публічного права, має відокремлене майно, яке є об'єктом права державної власності і перебуває у його господарському віданні.

Поряд з цим, пунктом 21 постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» №3 від 01.03.2013 року роз'яснено судам, що враховуючи положення статті 1 ЦПКта статті 2 КАС, не є публічно-правовим і розглядається у порядку цивільного судочинства спір між органом державної влади та/або органом місцевого самоврядування (суб'єктом владних повноважень) як суб'єктом публічного права та суб'єктом приватного права - фізичною особою, в якому управлінські дії суб'єкта владних повноважень спрямовані на виникнення, зміну або припинення цивільних прав фізичної особи. У такому випадку це спір про право цивільне, незважаючи на те, що у спорі бере участь суб'єкт публічного права, а спірні правовідносини врегульовано нормами цивільного та адміністративного права.

Зі змісту позовної заяви та доданих до неї документів вбачається, що відносини, які склалися між ОСОБА_1 та Фондом гарантування вкладів фізичних осіб, випливають з договорів банківського вкладу та спрямовані на зміну або припинення цивільних прав позивача.

За наведених обставин колегія суддів приходить до висновку, що між ОСОБА_1 та Фондом гарантування вкладів фізичних осіб виник спір про право цивільне, а тому, то незважаючи на те, що у спорі бере участь суб'єкт публічного права, спір не є публічно-правовим і має розглядається у порядку цивільного судочинства.

Постановляючи ухвалу від 27 березня 2015 року, суд першої інстанції вказаних обставин не врахував та прийшов до помилкового висновку про відмову у відкритті провадження у справі.

З урахуванням викладеного, ухвала Шевченківського районного суду м.Києва від 27 березня 2015 року підлягає скасуванню, а питання відкриття провадження у справі - передачі на новий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 312-315,317 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 27 березня 2015 року скасувати, питання відкриття провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський Акціонерний Банк» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації Славкіної Марини Анатоліївни про стягнення суми банківського вкладу передати на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з часу проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий

Судді