АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/20/15Головуючий по 1 інстанції
Категорія : 46 Калієвський І.Д.
Доповідач в апеляційній інстанції
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 червня 2015 року Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючогоСіренка Ю. В.
суддівМагди Л. Ф. , Качана О. В.
при секретаріАнкудінову О. І.

ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси апеляційну скаргу ОСОБА_7 на рішення Маньківського районного суду Черкаської області від 25 червня 2014 року у справі за позовом ОСОБА_8 до ОСОБА_7, третя особа: АТ «Райффайзен Банк Аваль» в особі Черкаської обласної дирекції АТ «Райффайзен Банк Аваль» про поділ спільної сумісної власності подружжя, заслухавши представника позивачки, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, -

в с т а н о в и л а :

У грудні 2012 року ОСОБА_8 звернулась до суду із позовом до ОСОБА_7, третя особа : АТ «Райффайзен Банк Аваль» в особі Черкаської обласної дирекції АТ «Райффайзен Банк Аваль» про поділ спільної сумісної власності подружжя.

В обґрунтування позовних вимог вказувала про те, що з 15.04.2000 року по 03.12.2012 року вона перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем. За час шлюбу в них народилась дочка - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Рішенням Маньківського районного суду Черкаської області від 3 грудня 2012 року дочку залишено проживати з нею.

За час спільного проживання з відповідачем придбано житловий будинок по АДРЕСА_1 та проведено в ньому капітальний ремонт з добудовою та переплануваннями.

На даний час вартість будинку, на думку позивача, складає близько 65000 доларів США.

Після припинення фактичних шлюбних відносин влітку 2012 року відповідач виселив її з дочкою з будинку та змінив замки до вхідних дверей.

01.10.2012 року відповідач звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу, в якому зокрема указав, що майновий спір буде вирішуватись окремо, а замість того, без її згоди привласнив автомобілі та мопед.

У зв'язку з тим, що відповідач без її згоди отримав кошти від продажу спільно нажитого майна - автомобіля ДЕУ Ланос 2006 року випуску д.н.з. НОМЕР_1 в сумі 5000 доларів США, позивачка вимушена вимагати адекватного збільшення розміру її частки в будинковолодінні по АДРЕСА_1.

Крім того, відповідач може продати мопед Хонда 1994 року випуску д.н.з. НОМЕР_2 та забрав в особисте користування автомобіль Фольксваген Джетта 2010 року випуску, що придбаний ними за спільні кошти в сумі 20000 доларів США в 2010 році.

Вважає, що відповідач збільшив свою частку в спільно нажитому майні за рахунок вартості автомобілів та мопеду на більше ніж 25 000 доларів США.

З врахуванням того, що автомобілі Деу Ланос, Фольксваген Джетта та мопед Хонда, відповідач фактично привласнив, та вони мають загальну вартість 25 000 доларів США, відносно вартості будинку по АДРЕСА_1, частка вартості автомобілів складатиме 38,46%, а тому частка в будинковолодінні відповідачу при поділі із врахуванням рівності поділу складатиме 11,54% (що адекватно становить 1/9 частки), а позивачці відповідно 88,46% (що адекватно становить 8/9 частки).

З урахуванням уточнених позовних вимог, остаточно просила суд визнати за нею право власності на 1/2 частину житлового будинку АДРЕСА_1, загальною вартістю 185 893, 50 грн., згідно варіанту №1 розподілу будівель та споруд будинковолодіння за висновком будівельно-технічної експертизи №22/10-13/БУД від 24.10.2013 р.

Визнати за відповідачем право власності на 1/2 частину житлового будинку АДРЕСА_1, загальною вартістю 139 705, 50 грн., згідно варіанту №1 розподілу будівель та споруд будинковолодіння за висновком будівельно-технічної експертизи №22/10-13/БУД від 24.10.2013р..

Стягнути з відповідача на користь позивачки грошову компенсацію за автомобілі в сумі 76056,50 грн..

Розділити залишок кредиту за будинок між позивачем та відповідачем в рівних частинах.

Стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати в сумі 9465,80 грн. та звільнити її від сплати на користь відповідача грошової компенсації в сумі 23094 грн. за надлишкову частку в спірному домоволодінні, а також зобов'язати АТ "Райффайзен Банк Аваль" в особі Черкаської обласної дирекції АТ "Райффайзен Банк Аваль" зняти обтяження в зв'язку з погашенням всієї суми заборгованості, в тому числі кредиту і процентів, за кредитним договором № 354411/2263/0638-6 від 27.09.2006 року, укладеним між ОСОБА_7 та АТ "Райффайзен Банк Аваль" в особі Черкаської обласної дирекції АТ "Райффайзен Банк Аваль" та виконанням зазначеного кредитного договору і припиненням договору іпотеки від 04.10.2006 року, укладеним між АТ "Райффайзен Банк Аваль" в особі Черкаської обласної дирекції АТ "Райффайзен Банк Аваль" та ОСОБА_12, припиненням договору іпотеки від 04.10.2006 року, укладеним між АТ "Райффайзен Банк Аваль" в особі Черкаської обласної дирекції АТ "Райффайзен Банк Аваль" та ОСОБА_7.

Рішенням Маньківського районного суду Черкаської області від 25 червня 2014 року позов ОСОБА_8 задоволено частково.

Визнано за ОСОБА_8 право власності на 1/2 частину будинковолодіння АДРЕСА_1, а саме:

-приміщення веранди №1, площею 12,6 м.кв., вартістю 39955 грн.;

-приміщення кімнати №1-1, площею 17,9 м.кв., вартістю 56761 грн.;

-приміщення кімнати №1-5, площею 7,0 м.кв., вартістю 22 197 грн.;

-приміщення сараю, літньої кухні літ. Б, площею 46,0 м.кв., вартістю 42 254 грн.;

-підвал під Б, вартістю 16 115 грн.;

-1/2 частина огорожі №1, вартістю 6142,50 грн.;

-1/2 частина хвіртки №1, вартістю 381,50 грн.;

-1/2 частина воріт №3, вартістю 887грн.;

-1/2 частина колонки літ. "К";

-1/2 частина вимощення №1, вартістю 1200,50 грн., загальною вартістю 185 893, 50 грн., згідно варіанту №1 розподілу будівель та споруд будинковолодіння за висновком будівельно-технічної експертизи №22/10-13/БУД від 24.10.201Зр.

Визнано за ОСОБА_7 право власності на 1/2 частину будинковолодіння АДРЕСА_1, а саме.

-приміщення кімнати №1-2, площею 18,3 м.кв., вартістю 58 030 грн.;

-приміщення кімнати №1-3, площею 7,8 м.кв., вартістю 24 734 грн.;

-приміщення кухні №1-4, площею 7,7 м.кв., вартістю 24 417 грн.;

-приміщення гаражу літ. Б, площею 19,7 м.кв., вартістю 17 860 грн.;

-вбиральня літ. "В", вартістю 3 990 грн.;

-прибудова літ. Т", вартістю 2 063 грн.;

- 1/2 частина огорожі №1, вартістю 6 142,50грн.;

-1/2 частина хвіртки №1, вартістю 381,50 грн.;

-1/2 частина воріт №3, вартістю 887грн.;

-1/2 частина колонки літ. "К";

-1/2 частина вимощення №1, вартістю 1200,50 грн., загальною вартістю 139 705, 50 грн., згідно варіанту №1 розподілу будівель та споруд будинковолодіння за висновком будівельно-технічної експертизи №22/10-13/БУД від 24.10.2013р.

Стягнуто з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_8 56 782,77 грн.

Стягнуто з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_8 790,40 грн. судових витрат.

Автомобіль Daewoo Lanos, 2006 року випуску, державний реєстраційний номер НОМЕР_1, який зареєстрований на ім'я ОСОБА_7, залишено у власності ОСОБА_7.

Автомобіль Volkswagen Jetta, 2010 року випуску, державний реєстраційний номер НОМЕР_3, який зареєстрований на ім'я ОСОБА_7, залишено у власності ОСОБА_7.

Скасовано заходи забезпечення позову.

Зобов'язано АТ "Райффайзен Банк Аваль" в особі Черкаської обласної дирекції АТ "Райффайзен Банк Аваль" в зв"язку з погашенням всієї суми заборгованості, в тому числі кредиту і процентів, за кредитним договором № 354411/2263/0638-6 від 27.09.2006 року, укладеним між ОСОБА_7 та АТ "Райффайзен Банк Аваль" в особі Черкаської обласної дирекції АТ "Райффайзен Банк Аваль" та припиненням зазначеного кредитного договору і припиненням договору іпотеки від 04.10.2006 року укладеним між АТ "Райффайзен Банк Аваль" в особі Черкаської обласної дирекції АТ "Райффайзен Банк Аваль" та ОСОБА_12, припиненням договору іпотеки від 04.10.2006 року укладеним між АТ "Райффайзен Банк Аваль" в особі Черкаської обласної дирекції АТ "Райффайзен Банк Аваль" та ОСОБА_7, здійснити заходи щодо припинення іпотеки, що виникла за договором іпотеки від 04.10.2006 року укладеним між АТ "Райффайзен Банк Аваль" в особі Черкаської обласної дирекції АТ "Райффайзен Банк Аваль" та ОСОБА_12, договором іпотеки від 04.10.2006 року укладеним між АТ "Райффайзен Банк Аваль" в особі Черкаської обласної дирекції АТ "Райффайзен Банк Аваль" та ОСОБА_7 і зареєстрована в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно відносно:

- житлового будинку з надвірними спорудами і будівлями АДРЕСА_1;

- житлового будинку з надвірними спорудами і будівлями АДРЕСА_2.

Зобов'язано АТ "Райффайзен Банк Аваль" в особі Черкаської обласної дирекції АТ "Райффайзен Банк Аваль" припинити в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно обтяження у вигляді заборони відчудження об"єкта нерухомого майна, яке накладено згідно договору іпотеки від 04.10.2006 року укладеним між АТ "Райффайзен Банк Аваль" в особі Черкаської обласної дирекції АТ "Райффайзен Банк Аваль" та ОСОБА_12 та договору іпотеки від 04.10.2006 року укладеним між АТ "Райффайзен Банк Аваль" в особі Черкаської обласної дирекції АТ "Райффайзен Банк Аваль" та ОСОБА_7, а саме:

- житлового будинку з надвірними спорудами і будівлями АДРЕСА_1;

- житлового будинку з надвірними спорудами і будівлями АДРЕСА_2.

В решті позовних вимог - відмовлено.

На це рішення ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, де посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить судове рішення скасувати та ухвалити нове, яким стягнути з нього на користь позивача грошову компенсацію вартості спільного житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 в розмірі 162 799 грн., 50 коп. та залишити житловий будинок з надвірними спорудами по АДРЕСА_1 у його власності.

Стягнути з позивача на його користь 53836 грн. 50 коп. вартості ? частини автомобіля Volkswagen Jetta, 2010 року випуску, залишивши вказаний автомобіль у власності позивача.

У задоволенні позовних вимог в частині поділу автомобіля Daewoo Lanos, 2006 року випуску, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 - відмовити.

В решті рішення суду не оскаржується.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в порядку статті 303 ЦПК України, колегія суддів судової палати приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Статтями 213, 214 ЦПК України передбачено, що рішення повинно бути законним і обгрунтованим та відповідати на питання: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувались вимоги і заперечення, якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Згідно п. 1 ст. 61 цього Кодексу об'єктами права спільної сумісної власності подружжя можуть бути будь-які речі, за винятком тих, які виключені з цивільного обороту.

Частиною 1 ст. 70 СК України передбачено, що у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Встановлено, що з 15.04.2000 року по 03.12.2012 року сторони перебували в зареєстрованому шлюбі.

В період шлюбу в них народилась дочка - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Рішенням Маньківського районного суду Черкаської області від 03.12.1012 року шлюб між сторонами було розірвано.

Дочка залишилась проживати з позивачем.

Об'єктами спільної сумісної власності сторін як подружжя, що підлягають поділу є:

- житловий будинок по АДРЕСА_1;

- автомобіль Daewoo Lanos, 2006 року випуску, державний реєстраційний номер НОМЕР_1, який зареєстрований на ім'я ОСОБА_7;

- автомобіль Volkswagen Jetta, 2010 року випуску, державний реєстраційний номер НОМЕР_3, який зареєстрований на ім'я ОСОБА_7;

- кредитні кошти, які були сплачені сторонами по кредитному договору № 354411/2263/0638-6 від 27.09.2006 року, укладеним між ОСОБА_7 та АТ "Райффайзен Банк Аваль" в особі Черкаської обласної дирекції АТ "Райффайзен Банк Аваль".

За змістом статті 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Відповідно до ч.2 ст.372 ЦК України, у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом.

Згідно ч.3 ст.368 ЦК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом.

При поділі майна суд виходить із того, що діючий кодекс передбачає, що якщо між подружжям не досягнуто згоди про спосіб поділу спільного майна, то за позовом подружжя або одного з них суд може постановити рішення: про поділ майна в натурі, якщо це можливо без шкоди для його господарського призначення; про розподіл речей між подружжям з урахуванням їх вартості та частки кожного з подружжя в спільному майні.

У пункті 25 постанови Пленуму Верхового Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" роз'яснено, що поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими статтями 69-72 СК та ст. 372 ЦК. Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції дійшов законного та обґрунтованого висновку про те, що будинковолодіння по АДРЕСА_1 є об'єктом спільної сумісної власності подружжя і кожний із них має право власності на ? його частину.

В ході розгляду справи представник позивачки подала заяву про залишення позовних вимог без розгляду у частині реального поділу будинковолодіння.

З огляду на це, рішення суду у частині реального поділу будинковолодіння підлягає скасуванню, а позовні вимоги в ці й частині - без розгляду.

В решті, рішення районного суду колегія суддів вважає законним і обгрунтованим, а доводи апеляційної скарги - такими, що не підлягають задоволенню.

Зокрема, доводи апеляційної скарги в частині припинення права позивачки на частку у спільному будинковолодінні суперечить вимогам ст. 365 ЦК України.

Так, відповідно до ст. 365 ЦК України право особи на частку у спільному майні може бути припинене за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, якщо:

1) частка є незначною і не може бути виділена в натурі;

2) річ є неподільною;

3) спільне володіння і користування майном є неможливим;

4) таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім'ї.

Суд постановляє рішення про припинення права особи на частку у спільному майні за умови попереднього внесення позивачем вартості цієї частки на депозитний рахунок суду.

У даній справі ні позивачка, ні відповідач таких вимог не заявляли, а тому вони не можуть розглядатися при розгляді апеляційної скарги, оскільки знаходяться поза межами позовних вимог.

Доводи апеляційної скарги, щодо відмови у задоволенні позовних вимог в частині поділу автомобіля Daewoo Lanos, 2006 року випуску, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 з тих підстав, що вказаний автомобіль відчужено під час перебування сторін у шлюбі не підлягають задоволенню, оскільки не відповідають обставинам справи.

Зокрема, за повідомленням Уманського відділення реєстраційно-екзаменаційної роботи УДАІ УМВС України в Черкаській області вказаний автомобіль зареєстрований за відповідачем ОСОБА_7 на підставі біржової угоди № 001213 від 30.07. 2008 року (Черкаська транспортна біржа). (т.1 а.с. 63, 64).

Таким чином, вказаний автомобіль є спільною сумісною власністю подружжя і підлягає поділу між ними.

На підтвердження доводів апеляційної скарги з цього приводу відповідачем ОСОБА_7 будь-яких доказів не надано.

Доводи апеляційної скарги про стягнення з позивачки на користь відповідача вартості ? частини автомобіля Volkswagen Jetta, 2010 року випуску в розмірі 53 836 грн. 50 коп. та залишення вказаного автомобіля у власності позивачки є необґрунтованими, оскільки не містять посилань на порушення судом норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи у цій частині.

З огляду на це рішення суду в частині поділу між сторонами зазначених автомобілів, колегія суддів вважає законним і обґрунтованим, тому підстав для його зміни чи скасування за наведеним у скарзі доводами немає.

Ухвалюючи рішення суд провів взаємозалік грошових коштів, які підлягають стягненню з сторін на користь один одного і у зв'язку з цим вирішив стягнути з відповідача на користь позивачки 56 787 грн.77 коп. та 790 грн. судових витрат.

У зв'язку із скасуванням судового рішення у частині реального поділу будинковолодіння та залишенням цих позовних вимог без розгляду, проведений судом взаємозалік грошових коштів підлягає перерахунку і зміні.

З відповідача на користь позивачки з урахуванням вартості виділеного майна і документально підтверджених витрат ОСОБА_8, здійснених нею під час судового розгляду справи, підлягають стягненню грошові кошти в розмірі 93 910 грн. 50 коп. що складається з вартості ? частин двох автомобілів у розмірі 76056, 5 грн.; кредитних коштів, виплачених ОСОБА_8 особисто за кредитним договором в розмірі 11000 грн.; оплата за надання правової допомоги в суді першої інстанції в розмірі 2000 грн.; витрати на проведення експертного дослідження щодо визначення вартості автомобілів у розмірі 1500 грн.; судовий збір за подання позовної заяви в розмірі 3354 грн.

Керуючись ст.ст. 307, 309, 313, 314, 316 ЦПК України, колегія суддів , -

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_7 задовольнити частково.

Рішення Маньківського районного суду Черкаської області від 25 червня 2014 року у даній справі, змінити, скасувавши його в частині реального розподілу між ОСОБА_8 та ОСОБА_7 будинковолодіння АДРЕСА_1 та залишити позовні вимоги в цій частині без розгляду.

Рішення суду в частині визнання права власності за ОСОБА_8 на ? частину та за ОСОБА_7 на ? частину будинковолодіння АДРЕСА_1 залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_8 93 910 грн. 50 коп.

В решті рішення суду залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з часу проголошення і може бути оскаржене в касаційному порядку до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів.

Головуючий :

Судді :