Справа № 186/700/15-ц
"02" липня 2015 р. Першотравенський міський суд Дніпропетровської області
в складі: головуючого - судді Демиденко С. М.
секретар: Фадєєва Т.Б.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Першотравенську цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Кредитні ініціативи" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,
13 травня 2015 року позивач звернувся до Першотравенського міського суду з позовом до відповідачки ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.
В обґрунтування позову позивач зазначив, що 02 серпня 2007 року сторони уклали кредитний договір. Відповідно до умов договору, первинний кредитор - ТОВ "ПростоФінанс", зобов'язався надати відповідачці кредит в сумі 14 511,00 гривень.
Відповідно до умов Кредитного договору, відповідачка зобовязується в порядку та і умовах, що визначені Кредитним договором, повертати Кредит, виплачувати проценти користування Кредитом, сплачувати неустойки та інші передбачені платежі в сумі, строки та умовах, що передбачені Кредитним договором та Додатком № 1 до нього - Графіком платежів.
Відповідно до ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк а інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредї позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язуєш повернути кредит та сплатити проценти.
Відповідно до ст.1049 ЦК України Позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Відповідно до ч.1 ст.1077 Цивільного Кодексу України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов'язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь - який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов'язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов'язання клієнта перед фактором.
Відповідно до ст.1078 Цивільного Кодексу України, предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимог яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника.
Відповідно до ст.1080 Цивільного Кодексу України, договір факторингу є дійсним незалежно від наявності домовленості між клієнтом та боржником про заборону відступлення права грошової вимоги або його обмеження. У цьому разі клієнт не звільняється від зобов'язання або відповідальності перед боржником у зв'язку із порушенням клієнтом умови про заборону або обмеження відступлення права грошової вимоги.
Відповідно до ст.1084 Цивільного Кодексу України, якщо відповідно до умов договору факторингу фінансування клієнта здійснюється шляхом купівлі у нього фактором права грошової вимоги, фактор набуває права на всі суми, які він одержить від боржника на виконання вимоги.
Відповідно до ст.514 Цивільного Кодексу України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу ш прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до ч.1 ст.516 Цивільного Кодексу України, заміна кредитора у зобов'язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.
Первинний кредитор свої зобовязання за Кредитним договором виконав, надавши Відповідачці кредит у сумі 14 511,00 грн. Відповідно до умов Кредитного договору та Договору відступлення, позивач вправі вимагати дострокового погашення Кредиту у разі невиконання чи неналежного виконання Відповідачем умов Кредитного договору.
У порушення умов Кредитного договору, відповідачка свої зобовязання належним чином не виконала, в результаті чого станом на 10 квітня 2015 року має прострочену заборгованість за кредитом - 14 511,00 грн., по відсотках - 4 529,12 грн., заборгованості за комісією 22 640,30 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості.
Відповідно до ст. 549 Цивільного кодексу України та умов Кредитного договору, у разі невиконання, чи несвоєчасного виконання зобовязань в частині повернення кредиту та/або сплати процентів, комісій згідно з умовами Кредитного договору, відповідач зобовязаний сплатити позивачу неустойку (штраф, пеня).
Відповідно до ст. 550 Цивільного кодексу України право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов'язання.
У звязку з систематичним порушенням боржником своїх обовязків зі сплати кредиту, відповідно до норм чинного законодавства та діючого Кредитного договору йому було нараховано неустойку (штраф).
На 10 квітня 2015 року розмір неустойки становить (штрафу): - 4 822,92 грн.
Відповідно до умов Кредитного договору у разі невиконання або неналежного виконання відповідачем будь-яких зобовязань, прийнятих на себе згідно умов Кредитного договору, в тому числі щодо сплати щомісячних платежів згідно умов Кредитного договору незалежно від настання кінцевого терміну повернення кредиту, Позивач має право вимагати дострокового погашення заборгованості, в тому числі суми кредиту (або її відповідної частини) та/або процентів за користування кредитом, та/або комісії за надання кредиту, та/або комісії за управління кредитом, та або суми неустойки чи інших грошових зобовязань за Кредитним договором.
Відповідно до положень Кредитного договору кредитодавець має право вимагати задоволення позичальником вимоги про дострокову сплату заборгованості в судовому порядку.
Таким чином, зважаючи на невиконання відповідачкою зобовязання стосовно умов повернення кредиту, позивач вправі вимагати стягнення з неї заборгованості по кредиту, заборгованості за відсотками та комісією, неустойку за невиконання умов договору (штраф).
Згідно п.1 4.2 ст.11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.
Статтею 509 ЦК України передбачено, що зобов'язанням є правовідношення, в яких одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші, тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 ЦК України.
Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом, в зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу.
Зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину, наявність підстав для звільнення від доказування.
Відповідно до Узагальнення судової практики розгляду судами цивільних справ за апеляційними скаргами на ухвали судів першої інстанції про відкриття провадження; відмову у закритті провадження; повернення заяви позивачеві та передачі справ з одного суду до іншого ст. ст. 115, 116, 121, 122 ЦПК України) від 01 серпня 2011 року: "Є випадки коли судді, залишаючи позовну заяву без руху із наступним її поверненням позивачу, вимагають від позивача надання доказів на підтвердження заявлених вимог. Проте така вимога є неправильною, оскільки подання доказів можливе у порядку, визначеному ст. 131 ЦПК. У позовній же заяві, відповідно до п. б ч. 2 ст. 119 ЦПК, мають бути зазначені докази, що підтверджують кожну обставину, наявність підстав для звільнення від доказування. Незазначення доказів та неподання таких доказів - це дії, які є різними за характером, змістом та наслідками. Так, незазначення доказів у позовній заяві є підставою для залишення заяви без руху, а неподання доказів на підтвердження позовних вимог є підставою для відмови в позові. Але коли позивач зазначив такі докази у позовній заяві, підстав для залишення заяви без руху немає.»
До матеріалів позовної заяви додані всі письмові докази які підтверджують обставини, які зазначені в позовній заяві ТОВ «Кредитні Ініціативи».
Просить суд стягнути з відповідачки на користь ТОВ "Кредитні ініціативи" заборгованість в сумі 46 503,34 гривень та судовий збір в сумі 465,03 гривень.
Представник позивача в судове засідання не зявився, надав суду заяву про розгляд справи в його відсутність, свої позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує проти заочного розгляду справи.
Відповідачка в судове засідання не з'явилася, про день розгляду справи була належним чином повідомлена, причини неявки суду не відомі. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України.
Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов слід задовільнити.
Дійсно, 02 серпня 2007 року сторони уклали кредитний договір. Відповідно до умов договору, первинний кредитор - ТОВ "ПростоФінанс", зобов'язався надати відповідачці кредит в сумі 14 511,00 гривень.
Відповідно до умов Кредитного договору, відповідачка зобовязується в порядку та і умовах, що визначені Кредитним договором, повертати Кредит, виплачувати проценти користування Кредитом, сплачувати неустойки та інші передбачені платежі в сумі, строки та умовах, що передбачені Кредитним договором та Додатком № 1 до нього - Графіком платежів.
Відповідно до ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк а інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредї позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язуєш повернути кредит та сплатити проценти.
Відповідно до ст.1049 ЦК України Позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Відповідно до ч.1 ст.1077 Цивільного Кодексу України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов'язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь - який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов'язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов'язання клієнта перед фактором.
Відповідно до ст.1078 Цивільного Кодексу України, предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимог яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника.
Відповідно до ст.1080 Цивільного Кодексу України, договір факторингу є дійсним незалежно від наявності домовленості між клієнтом та боржником про заборону відступлення права грошової вимоги або його обмеження. У цьому разі клієнт не звільняється від зобов'язання або відповідальності перед боржником у зв'язку із порушенням клієнтом умови про заборону або обмеження відступлення права грошової вимоги.
Відповідно до ст.1084 Цивільного Кодексу України, якщо відповідно до умов договору факторингу фінансування клієнта здійснюється шляхом купівлі у нього фактором права грошової вимоги, фактор набуває права на всі суми, які він одержить від боржника на виконання вимоги.
Відповідно до ст.514 Цивільного Кодексу України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу ш прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до ч.1 ст.516 Цивільного Кодексу України, заміна кредитора у зобов'язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.
Первинний кредитор свої зобовязання за Кредитним договором виконав, надавши Відповідачці кредит у сумі 14 511,00 грн. Відповідно до умов Кредитного договору та Договору відступлення, позивач вправі вимагати дострокового погашення Кредиту у разі невиконання чи неналежного виконання Відповідачем умов Кредитного договору.
У порушення умов Кредитного договору, відповідачка свої зобовязання належним чином не виконала, в результаті чого станом на 10 квітня 2015 року має прострочену заборгованість за кредитом - 14 511,00 грн., по відсотках - 4 529,12 грн., заборгованості за комісією 22 640,30 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості.
Відповідно до ст. 549 Цивільного кодексу України та умов Кредитного договору, у разі невиконання, чи несвоєчасного виконання зобовязань в частині повернення кредиту та/або сплати процентів, комісій згідно з умовами Кредитного договору, відповідач зобовязаний сплатити позивачу неустойку (штраф, пеня).
Відповідно до ст. 550 Цивільного кодексу України право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов'язання.
У звязку з систематичним порушенням боржником своїх обовязків зі сплати кредиту, відповідно до норм чинного законодавства та діючого Кредитного договору йому було нараховано неустойку (штраф).
На 10 квітня 2015 року розмір неустойки становить (штрафу): - 4 822,92 грн.
Відповідно до умов Кредитного договору у разі невиконання або неналежного виконання відповідачем будь-яких зобовязань, прийнятих на себе згідно умов Кредитного договору, в тому числі щодо сплати щомісячних платежів згідно умов Кредитного договору незалежно від настання кінцевого терміну повернення кредиту, Позивач має право вимагати дострокового погашення заборгованості, в тому числі суми кредиту (або її відповідної частини) та/або процентів за користування кредитом, та/або комісії за надання кредиту, та/або комісії за управління кредитом, та або суми неустойки чи інших грошових зобовязань за Кредитним договором.
Відповідно до положень Кредитного договору кредитодавець має право вимагати задоволення позичальником вимоги про дострокову сплату заборгованості в судовому порядку.
Таким чином, зважаючи на невиконання відповідачкою зобовязання стосовно умов повернення кредиту, позивач вправі вимагати стягнення з неї заборгованості по кредиту, заборгованості за відсотками та комісією, неустойку за невиконання умов договору (штраф).
Згідно п.1 4.2 ст.11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.
Статтею 509 ЦК України передбачено, що зобов'язанням є правовідношення, в яких одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші, тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 ЦК України.
Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом, в зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу.
До матеріалів позовної заяви додані всі письмові докази які підтверджують обставини, які зазначені в позовній заяві ТОВ «Кредитні Ініціативи».
У відповідність ст.509 ЦК України - в силу зобовязання одна особа (боржник) зобовязана вчинити на користь іншої особи (кредитора) певну дію, як - то: передати майно, сплатити гроші, виконати роботу, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку.
Згідно ст.526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України.
Згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
У відповідність ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитними договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.
Вказаний борг в сумі 46 503,34 гривень слід стягти з відповідача на користь ТОВ "Кредитні ініціативи", а також на підставі ст.ст.80,88 ЦПК України судовий збір в сумі 465,03 гривню.
Керуючись ст.ст. 509, 525, 526, ч.3 ст.549, ст.625, ч.1 ст.1054 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 209, 212, 214-215, 224-226 ЦПК України, - суд
Стягти з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Кредитні ініціативи" судовий збір в розмірі 465 (чотирьохсот шістдесяти п'яти) гривень 03 копійок.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя: ОСОБА_2ко