Справа №560/872/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 червня 2015 року Дубровицький районний суд Рівненської області у складі:

головуючого - судді Оборонової І.В.,

за участю секретаря Волкодав А.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дубровиця справу за позовом ОСОБА_1 до Залузької сільської ради Дубровицького району про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування за законом,

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача звернулася до суду з позовом та просить визнати за ОСОБА_1 право власності на одноповерховий житловий будинок №194 з надвірними господарськими будівлями та спорудами, який розташований по вулиці Лугова в с.Залужжя Дубровицького району Рівненської області, згідно Технічного паспорта на садибний (індивідуальний) житловий будинок, виготовленого Рівненським обласним бюро технічної інвентаризації станом на 29 липня 2009 року, як за спадкоємцем першої черги за законом після смерті його матері ОСОБА_2, померлої 25 липня 2009 року.

Свої вимоги мотивує тим, що 14 листопада 1996 року помер батько позивача. Після його смерті спадщину прийняла його мати ОСОБА_2, вступивши у фактичне управління та володіння спадковим майном. 25 липня 2009 року мати померла, після її смерті залишилось спадкове майно, а саме: одноповерховий житловий будинок №194 з надвірними господарськими будівлями та спорудами, який розташований по вулиці Лугова в с.Залужжя, Дубровицького району Рівненської області. Заповіту на вищевказане нерухоме майно немає. Позивач є єдиним спадкоємцем по закону першої черги. Однак, отримати свідоцтво про право на спадщину не зміг, так як відсутні правовстановлюючі документи, які підтверджують належність будинку померлій матері.

Представник позивача на розгляд справи не зявилась, від неї надійшла заява про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі.

Від представника відповідача до суду надійшла заява про розгляд справи без його участі, позов визнає.

Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши докази по справі, суд приходить до висновку, що позов слід задоволити з наступних підстав.

Як вбачається із копій свідоцтв про смерть серії 1-ГЮ №022184 від 03 квітня 1997 року та серії 1-ГЮ №065775 від 25 липня 2009 року, ОСОБА_3 помер 14 листопада 1996 року (а.с.5), а ОСОБА_2, померла 25 липня 2009 року (а.с.6).

Відповідно до ч.4 ст.25 ЦК України, цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті.

Відповідно до ч.1 п.11 ст.346 ЦК України однією із підстав припинення права власності є смерть власника.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ст.392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюються або не визнається іншою особою.

Згідно із ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 заповіту не склала, а тому право на спадкування після його її смерті згідно ст. 1223 ЦК України здійснюється за законом.

Відповідно до ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття.

За положеннями ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Позивач ОСОБА_1 є сином спадкодавця, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії 1-УР № 792990 від 05 серпня 1960 року (а.с.10).

Згідно виписки з погосподарської книги від 20.04.2015 року №553, виданої Залузькою сільською радою Дубровицького району в погосподарській книзі №2, особовий рахунок №183, будинок №194, (1970 року забудови), по вул. Лугова в с.Залужжя Дубровицького району Рівненської області, рахується за ОСОБА_3 (а.с.12).

Як вбачається із довідок №557, 560 від 20.04.2015 року, виданих Залузькою сільською радою Дубровицького району на день смерті ОСОБА_3, 14.11.1996 року у будинку по вулиці Лугова, 194 с.Залужжя Дубровицького району Рівненської області, з 01.01.1970 року по 25.07.2009 року, проживала та була зареєстрована ОСОБА_2 (а.с.13). На день смерті ОСОБА_2, 25.07.2009 року, вона проживала одиноко (а.с.14).

Згідно довідки №556 від 20.04.2015 року, виданої Залузькою сільською радою Дубровицького району на даний час у житловому будинку по вулиці Лугова, 194 с.Залужжя Дубровицького району Рівненської області ніхто не зареєстрований (а.с.15).

Відповідно до ч.1 ст.1297 ЦК спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобовязаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Позивач звернувся до нотаріуса, однак довідкою № 244/02-14 від 29 травня 2015 року, виданою Дубровицькою державною нотаріальною конторою Рівненської області позивачу було роз'яснено, що після смерті ОСОБА_2, яка померла 25 липня 2009 року за його заявою заведена спадкова справа №206/2009. У видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на спадковий житловий будинок відмовлено, у звязку з відсутністю правовстановлюючого документа (а.с.21).

Для вироблення технічної документації на спадковий житловий будинок, позивач звернувся в КП "Рівненське обласне бюро технічної інвентаризації" Рівненської обласної ради, яким станом на 29 липня 2009 року було видано технічний паспорт на садибний (індивідуальний) житловий будинок №194 по вул. Лугова в селі Залужжя Дубровицького району Рівненської області на імя ОСОБА_3 (а.с.16-18).

Відповідно до п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 Про судову практику у справах про спадкування, у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Відповідно до ст.1299 ЦК України, право власності на нерухоме майно виникає у спадкоємця з моменту державної реєстрації цього майна.

Процедуру державної реєстрації права власності на нерухоме майно визначено Порядком державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою КМ України від 22.06.2011 року №703, відповідно до п.2 якого, державну реєстрацію прав шляхом внесення записів до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно проводять орган державної реєстрації прав та нотаріус, як спеціальний субєкт, на якого покладаються функції державного реєстратора прав на нерухоме майно.

Згідно рішення Реєстраційної служби Дубровицького районного управління юстиції Рівненської області за №20759833 від 24 квітня 2015 року, ОСОБА_1 було відмовлено в державній реєстрації права приватної власності на житловий будинок, який розташований по вулиці Лугова, 194 с.Залужжя Дубровицького району Рівненської області ( а.с.20).

Відповідно до ст.19 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" рішення суду, що набрало законної сили є однією з підстав для реєстрації права власності на об'єкт нерухомого майна.

Обставини, які б вказували, що ОСОБА_2 при житті набула або володіла житловим будинком №194, по вулиці Лугова, с.Залужжя Дубровицького району Рівненської області неправомірно, або, що на нього окрім позивача, в порядку спадкування чи з інших підстав претендують інші особи, в суді не встановлено, а тому є підстави до визнання за ОСОБА_1 права власності на вищевказаний житловий будинок в порядку спадкування за законом.

За таких підстав, суд переконується в тому, що позивач, згідно норм спадкового права, став власником спадкового майна померлої і набув права власності на нього.

Керуючись ст.ст. ч.4 ст. 25, п.11 ч.1 ст 346, 328, 392, 1217, 1223, 1258, 1261, ч.3 ст. 1268, 1296, 1297 ЦК України, Постановою Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 Про судову практику у справах про спадкування, ст.ст.10, 60, 88, 159, 212, 213-215, 292, 294 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задоволити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на одноповерховий житловий будинок №194 з надвірними господарськими будівлями та спорудами, який розташований по вулиці Лугова в с.Залужжя Дубровицького району Рівненської області, згідно Технічного паспорта на садибний (індивідуальний) житловий будинок, виготовленого Рівненським обласним бюро технічної інвентаризації станом на 29 липня 2009 року, як за спадкоємцем першої черги за законом після смерті його матері ОСОБА_2, померлої 25 липня 2009 року.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Рівненської області через Дубровицький районний суд з поданням апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: підпис.

З оригіналом згідно:

Суддя Дубровицького

районного суду ОСОБА_4