Справа № 305/978/15-ц
Провадження по справі № 2/305/596/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.06.2015 року. Рахівський районний суд Закарпатської області

у складі: головуючої - судді Бліщ О.Б.

секретаря - Вербещук В.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Рахів цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Косівсько-Полянської сільської ради Рахівського району Закарпатської області, третя особа без самостійних вимог: Рахівське районне управління юстиції в Закарпатській області про визнання права власності на спадкове майно,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Косівсько-Полянської сільської ради Рахівського району Закарпатської області, третя особа без самостійних вимог: Рахівське районне управління юстиції в Закарпатській області про визнання права власності на спадкове майно.

Позов мотивує тим, що громадяни ОСОБА_3 та ОСОБА_4 являються йому, ОСОБА_1 батьком та матір'ю. За період перебування в зареєстрованому шлюбі, ними в 1956 році збудовано житловий будинок АДРЕСА_1, та який набув статусу спільного сумісного майна подружжя. ІНФОРМАЦІЯ_2 батько ОСОБА_3 помер, про що складено відповідний актовий запис №46 та виконкомом Косівсько-Полянської сільської ради Рахівського району Закарпатської області видано свідоцтво про смерть серії НОМЕР_2 від 12 грудня 1997 року. Після його смерті залишилося спадкове майно, яким була ? частина житлового будинку АДРЕСА_1. При житті ОСОБА_3, 8 лютого 1995 року було складено заповіт, яким все його майно, а також належний йому будинок з надвірними спорудами, що знаходиться в АДРЕСА_1 заповів ОСОБА_1 та він, в силу ст. 549 ЦК УРСР фактично прийняв спадщину, вступивши в управління та володіння спадковим майном ? частиною житлового будинку АДРЕСА_1, залишаючись проживати в ньому, обслуговувати та утримувати його, що зокрема стверджено відміткою про зареєстроване місце проживання у його паспорті громадянина України серії НОМЕР_3, виданого Рахівським РВ УМВС України в Закарпатській області 26 січня 1998 року. ІНФОРМАЦІЯ_3 померла його мати ОСОБА_4, про що складено відповідний актовий запис №33 та виконкомом Косівсько-Полянської сільської ради Рахівського району Закарпатської області видано свідоцтво про смерть серії НОМЕР_4 від 14 вересня 2009 року. Після її смерті залишилося спадкове майно, яким була ? частина житлового будинку АДРЕСА_1. При житті ОСОБА_4, 26 травня 2004 року було складено заповіт, яким належний їй житловий будинок з надвірними спорудами, що знаходиться в АДРЕСА_1 заповіла йому, ОСОБА_1. На день звернення до суду заповіти, складені ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в його користь, є чинними ніким не оскаржені та не скасовані, підтвердженням чого являються Витяг зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) №40456592 від 22 травня 2015 року, №40456643 від 22 травня 20015 року. Спадщину на вказаний житловий будинок, після смерті матері ОСОБА_4 він прийняв, проживаючи із спадкодавцем постійно аж по день її смерті, що відповідає ст.1268 ЦК України. Спадкоємців, які б мали обов'язкову частку в спадщині немає. Отримати в нотаріальній конторі свідоцтво про право на спадщину за заповітами після смерті батьків він не зміг, оскільки державним нотаріусом йому в цьому було відмовлено, через те, що відсутня реєстрація спадкового будинку за спадкодавцями, тобто встановлено відсутність правовстановлюючих документів на спадкове майно, а отже на спадковий будинок поширений режим самочинного будівництва, про що складено постанову №45 від 22 травня 2015 року про відмову у вчинення нотаріальної дії. Саме не вчинення спадкодавцями ОСОБА_3 та ОСОБА_4 відповідних дій по оформленню свого права власності і одержання відповідного свідоцтва про право власності, спричиняє сьогодні подання ним як спадкоємцем за заповітами позову про визнання права власності, оскільки в нотаріальному порядку оформити своє право власності на спадщину він не може. Визнати за ним, ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН: НОМЕР_1, мешканцем АДРЕСА_1, в порядку спадкування за заповітами після смерті ОСОБА_3 та ОСОБА_4, право власності на житловий будинок № 868, літер «А» загальною площею 69,41 кв.м., житловою площею 33,16 кв.м., літер «Б» загальною площею 44,34 кв.м., житловою площею 13,62 кв.м, розташований в АДРЕСА_1.

В судове засідання позивач, ОСОБА_1 не з"явився, однак представник позивача ОСОБА_5 надав заяву, в якій просив розглянути справу без його участі та без участі позивача. Позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просить такі задовольнити.

Представник відповідача Косівсько-Полянської сільської ради в судове засідання, не з'явився, однак сільський голова, Митрюк Ф.Ф. надіслав заяву, в якій просив розглянути справу без участі представника сільської ради. Позовні вимоги визнають, заперечень проти позову не мають.

Представник третьої особи без самостійних вимог на предмет спору, Реєстраційної служби Рахівського РУЮ, в судове засідання не з'явився, однак в.о. начальника реєстраційної служби Петращук І.В., надав суду заяву про розгляд справи без участі представника реєстраційної служби, позовні вимоги залишають на розсуд суду, відповідно до чинного законодавства.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши їх доказами, суд прийшов до наступного висновку.

У відповідності до положень частини 1 статті 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідачем у справі являється особа, діями якої порушуються права та інтереси відповідача.

З матеріалів справи встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер громадянин ОСОБА_3, про що складено відповідний актовий запис №46 та виконкомом Косівсько-Полянської сільської ради Рахівського району Закарпатської області видано свідоцтво про смерть серії НОМЕР_2 від 12 грудня 1997 року.

Після його смерті залишилося спадкове майно, яким була 1/2 частина житлового будинку АДРЕСА_1.

Оскільки спадщина за померлим ОСОБА_3 відкрилася ІНФОРМАЦІЯ_2 то дані цивільні правовідносини регулюються положеннями Розділу VІІ Спадкове право ЦК УРСР (в редакції 1963 року).

Згідно із положеннями статті 524 ЦК УРСР (в ред.1963 р.) спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом.

При житті ОСОБА_3, 8 лютого 1995 року було складено заповіт, яким все його майно, а також належний йому будинок з надвірними спорудами, що знаходиться в АДРЕСА_1 заповів позивачу ОСОБА_1.

На день звернення до суду заповіт, складений ОСОБА_3 в користь ОСОБА_1, є чинним ніким не оскаржений та не скасований, підтвердженням чого являється Витяг зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) №40456592 від 22 травня 2015 року.

Спадщину за померлим ОСОБА_3, позивач ОСОБА_1 в силу ст.549 ЦК УРСР, фактично прийняв, вступивши в управління та володіння спадковим майном ? частиною житлового будинку АДРЕСА_1, залишаючись проживати в ньому, обслуговувати та утримувати його, що зокрема стверджено відміткою про зареєстроване місце проживання і його паспорті громадянина України серії НОМЕР_3, виданого Рахівським РВ УМВС України в Закарпатській області 26 січня 1998 року.

ІНФОРМАЦІЯ_3 померла громадянка ОСОБА_4, про що складено відповідний актовий запис №33 та виконкомом Косівсько-Полянської сільської ради Рахівського району Закарпатської області видано свідоцтво про смерть серії НОМЕР_4 від 14 вересня 2009 року.

Після її смерті залишилося спадкове майно, яким була ? частина житлового будинку АДРЕСА_1.

Оскільки спадщина на за померлою ОСОБА_4 відкрилася ІНФОРМАЦІЯ_3 то дані цивільні правовідносини слід врегульовувати положеннями Книги шостої "Спадкове право" ЦК України (в редакції 2004 року).

Згідно ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

При житті ОСОБА_4, 26 травня 2004 року було складено заповіт, яким належний їй житловий будинок з надвірними спорудами, що знаходиться в АДРЕСА_1 заповіла позивачу, ОСОБА_1.

На день звернення до суду заповіт, складений ОСОБА_4 в користь позивача, ОСОБА_1, є чинним ніким не оскаржений та не скасований, підтвердженням чого являється Витяг зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) №40456643від 22 травня 2015 року.

Відповідно до ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

З матеріалів справи судом встановлено, що позивач, як спадкоємець за заповітом прийняв спадщину, після смерті ОСОБА_4 прийняв, оскільки на час відкриття спадщини проживав разом із спадкодавцем.

Звернення позивача до суду з вимогою визнання права власності на спадкове майно зумовлене порушенням його права на отримання власності в порядку спадкування згідно відмови нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом в його користь, в зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на право власності на спадковий будинок.

При вирішенні спорів щодо спадкування права власності на нерухоме майно звертається увага на зміну редакції ч. 4 ст. 331 і ч. 4 ст. 334 ЦК та інших норм цивільного законодавства і застосовується редакція закону, яка діяла на час виникнення права у самого спадкодавця та на час відкриття спадщини.

Належність правовстановлюючих документів встановлюється судом відповідно до законодавства, яке було чинним на час набуття права власності на житловий будинок, споруду, зокрема, відповідно до Переліку правовстановлюючих документів, на підставі яких провадиться реєстрація будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженого Міністерством комунального господарства УРСР 31 січня 1966 року та погодженого з Верховним Судом УРСР 15 січня 1966 року, який втратив чинність згідно з наказом Державного комітету України по житлово-комунальному господарству від 13 грудня 1995 року, та інших нормативно-правових актів.

Якщо право власності на житловий будинок, споруду підтверджується належними правовстановлюючими документами на час виникнення права власності на будівлі, споруди, органи місцевого самоврядування зобов'язані видати довідку про належність житлового будинку на праві приватної власності спадкодавцеві, оскільки до компетенції виконкомів місцевих рад відносилось також питання узаконення цих будівель та внесення записів про право власності на будинки за громадянами у погосподарські книги місцевих рад. Погосподарські книги є особливою формою статистичного обліку, що здійснюється в Країні (УРСР) із 1979 року, в яких при визначення року побудування зазначається рік введення в експлуатацію будинку, тобто, записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності.

Вартість даного житлового будинку з надвірними спорудами становить 168721 гривню, що стверджується зведеним актом вартості будинків, господарських будівель та споруд.

Згідно характеристики будинку, господарських будівель та споруд, спірний будинок побудований у 1956 році.

З довідки №826 від 07.04.2015 року, виданої виконавчим комітетом Косівсько-Полянської сільської ради, встановлено, що за померлими громадянами ОСОБА_4 та ОСОБА_3, згідно відомості по господарської книги №09 (за 1997-2000 роки), особовий рахунок НОМЕР_5, числився житловий будинок, АДРЕСА_1.

За таких обставин, суд констатує, що вище зазначений житловий будинок не можна розцінювати як об'єкт самочинного будівництва.

Спадкоємців, які б мали обовязкову частку в спадщині не має.ї

Таким чином, враховуючи, що позивач по справі є спадкоємцем за заповітом, він прийняв спадщину, майнового спору з приводу спадкування не існує, відповідачем позов визнано, суд вважає, що позовні вимоги позивача обґрунтовані і підлягають задоволенню.

Питання про відшкодування судових витрат позивачем не ставилося.

На підставі наведеного, ст.ст. 10, 58, 60, 88, 212, 213, 223, 294 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН: НОМЕР_1, мешканцем АДРЕСА_1, в порядку спадкування за заповітами після смерті ОСОБА_3 та ОСОБА_4, право власності на житловий будинок № 868, літер «А» загальною площею 69,41 кв.м., житловою площею 33,16 кв.м., літер «Б» загальною площею 44,34 кв.м., житловою площею 13,62 кв.м, розташований в АДРЕСА_1.

Судові витрати по справі віднести за рахунок позивача.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення суду може бути оскаржено протягом десяти днів з дня його проголошення до цивільної палати апеляційного суду Закарпатської області через Рахівський районний суд. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуюча: Бліщ О.Б.

З оригіналом вірно,

Суддя Рахівського районного суду: Бліщ О.Б.