Апеляційний суд Кіровоградської області
№ провадження 22-ц/781/1094/15 Головуючий у суді І-ї інстанції Щенюченко С. В.
Доповідач Кіселик С. А.
РІШЕННЯ

Іменем України

16.06.2015 Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Кіровоградської області в складі :

Головуючого : судді Кіселика С.А.

суддів : Суржика М.М., Суровицької Л.В.

за участі секретаря судового засідання - Кравченко Я.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Кіровограді цивільну справу за позовом представника позивача МАТКОВСЬКОЇ ОЛЕНИ СЕРГІЇВНИ в інтересах Приватного підприємства «Агрофірма «Камянська»» до ОСОБА_3, Фермерського господарства «Подурця Л.О.», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Відділ державної реєстрації речових прав на нерухоме майно Реєстраційної служби Новомиргородського районного управління юстиції Кіровоградської області, Відділ Держземагенства у Новомиргородському районі Кіровоградської області, Головне територіальне управління юстиції у Кіровоградській області (далі третя особа, Відділ державної реєстрації, Відділ Держземагенства, Головне територіальне управління юстиції), про визнання недійсним договору оренди землі, за апеляційною скаргою представника позивача МАТКОВСЬКОЇ ОЛЕНИ СЕРГІЇВНИ на рішення Новомиргородського районного суду Кіровоградської області від 12 березня 2015 року, -

В С Т А Н О В И Л А :

У лютому 2015 року представник позивача звернулась в суд із вищезазначеним позовом і посилаючись на ст. ст. 15, 137, 182, 202, 203, 215, 236, 526 ЦК України, ст. ст. 95, 152 Земельного кодексу України, ст. ст. 24, 27 Закону України «Про оренду землі», ст. ст. 2, 3, 6, 19, 26, 28 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» просить суд визнати недійсним договір оренди земельної ділянки, укладений між ОСОБА_3 та ФГ «Подурця Л.О.» щодо земельної ділянки кадастровий № НОМЕР_1 площею 2,5277 га, що розташована на території Камянської сільської ради Новомиргородського району Кіровоградської області та належить відповідачу ОСОБА_3, рішення про державну реєстрацію речового права оренди (№ запису 14252810 від 07.07.2014 р., зареєстрованого Відділом державної реєстрації речових прав на нерухоме майно Реєстраційної служби Новомиргородського районного управління юстиції Кіровоградської області).

Ухвалою суду від 19.02.2015 р. було залучено до участі у справі як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Відділ Держземагенства у Новомиргородському районі Кіровоградської області та Головне територіальне управління юстиції у Кіровоградській області.

Мотивуючи свої вимоги представник позивача зазначила, що 17.10.2006 р. Новомиргородським відділом КРФ ДП ЦДЗК було зареєстровано договір оренди землі між позивачем та ОСОБА_3 (запис в книзі реєстрації за № 176). 14.07.2011 р. відділом Держкомзему Новомиргородського району Кіровоградської області було зареєстровано додаткову угоду між позивачем та ОСОБА_3 про подовження договору оренди терміном на 5 років (запис в книзі реєстрації за № 00327). Земельна ділянка до дня подачі позову використовується позивачем для вирощування сільськогосподарських культур. Орендна плата сплачується відповідачеві ОСОБА_3 в повному обсязі. Заявник вважає, що вказаний договір є чинним (укладеним до 14.07.2016 року). Власником спірної земельної ділянки є відповідач ОСОБА_3 на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії 1У-КР № 034667 від 06.11.2001 року. Звернувшись до Реєстраційної служби Новомиргородського районного управління юстиції, позивач дізнався, що між ОСОБА_3 та ФГ «Подурця Л.О.» укладено договір оренди земельної ділянки, яку орендує позивач, строком на 10 років. Вважає, що такі дії відповідачів суперечать вимогам законодавства та порушують права позивача, оскільки уклавши договір оренди, відповідач ОСОБА_3 взяла на себе зобовязання, визначені таким договором і нормами законодавства. Пунктом 2.2 договору і п. 1 Додаткової угоди до договору встановлено строк договору оренди 10 років, тобто до 14.07.2016 р. (з моменту державної реєстрації додаткової угоди до договору оренди).

Рішенням Новомиргородського районного суду Кіровоградської області від 12 березня 2015 року в позові відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду позивач просить його скасувати з мотивів порушення судом норм матеріального та процесуального права та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити.

Заслухавши доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч.1 ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Згідно п.2 ч.1 ст.307 ЦПК України за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право скасувати рішення суду першої інстанції і ухвалити нове рішення по суті позовних вимог, з підстав передбачених ст. 309 ЦПК України.

З матеріалів справи вбачається, що 04.08.2004 р. між ОСОБА_3 та ПП «Агрофірма «Камянська» укладено договір оренди земельної ділянки за яким ОСОБА_3 належну їй земельну ділянку площею 2,53 га на території Камянської сільської ради Новомиргородського району передав в оренду ПП «Агрофірма «Камянська» строком на 5 (пять) років до 04.08.2009 року.

Реєстрація цього договору здійснена Новомиргородським відділом КРФДП «ЦДЗК» 17.10.2006 р. (а.с.4-6).

Додатковою угодою від 07.08.2008 р. ОСОБА_3 та ПП«Агрофірма «Камянська» строк дії договору оренди подовжили на 5 (пять) років з моменту реєстрації додаткової угоди.

Реєстрація додаткової угоди відбулася 14.07.2011 року (а.с.7).

Хоча сторони в додатковій угоді вжили словосполучення «подовжити терміном на 5 років», фактично сторони, виходячи з понять строку та терміну (ст.251 ЦК) подовжили строк дії договору оренди, визначивши його роками (ст. 252 ЦК), що відповідає і ст.19 Закону України «Про оренду землі».

Відповідно до п.5 Додаткової угоди від 07.08.2008 р. угода вступає в силу з моменту підписання її сторонами (а.с.7).

Таким чином загальний строк дії договору оренди земельної ділянки від 04.08.2004 року між ПП та ОСОБА_3 з урахуванням додаткової угоди становить 10 років (з 04.08.2004 року по 04.08.2014 року).

Позивач помилково вважає, що перебіг початку дії договору (угоди) починається з дати державної реєстрації договору оренди землі (додаткової угоди).

Ця думка позивача суперечить як умовам укладенного між сторонами договору та додаткової угоди, так і діючому законодавству.

Відповідно до ч.1 ст.638 ЦК договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

За змістом статей 18, 20 Закону України «Про оренду землі» (у редакції, яка була чинною на момент укладення договору і додаткової угоди) договір оренди землі підлягає державній реєстрації, якщо такий договір укладений.

Після державної реєстрації вже укладеного договору оренди землі він набирає чинності.

Сторони не заперечують, що договір від 04.08.2004 р. був підписаний ними 04.08.2004 р. після того як вони досягли згоди щодо істотних умов договору. Отже, моментом укладення договору є саме 04.08.2004 р., а моментом укладення додаткової угоди до цього договору є дата її підписання ? 07.08.2008 р.

Державна реєстрація лише свідчить про те, що договір та додаткова угода набрали чинності (юридичної сили), визнані державою. Ця державна реєстрація не може змінювати моменту укладення договору, а отже і початку перебігу строку дії договору та додаткової угоди.

Цей висновок відповідає правовій позиції Верховного Суду України висловленій у постанові від 19.02.2014 року (справа №6-162 цс13).

Суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про те, що строк дії договору оренди земельної ділянки від 04.08.2004 р. закінчився 07.08.2013 р., як вже зазначалося дія цього договору закінчилася 04.08.2014 року.

З матеріалів справи вбачається, що до того, як строк дії договору оренди між ПП та ОСОБА_3 закінчився, було укладено 01.07.2014 року інший договір оренди земельної ділянки, між ОСОБА_3 та ФГ«Подурця Л.О.», за яким ОСОБА_3 належну їй земельну ділянку (ту саму, що була предметом договору оренди від 04.08.2004 року, що не заперечують сторони) передала в оренду на 10 років ФГ«Подурця Л.О.».

Позивач звернувся до суду з позовом лише 15.02.2015 року, а строк дії договору оренди від 04.08.2004 року закінчився 04.08.2014 року.

Позивач не повідомляв ОСОБА_3 про свої наміри скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк (ч.2 ст.33 Закону України «Про оренду землі»), оскільки вважав, що строк дії договору закінчується в 2016 році.

За таких обставин, укладення договору між ОСОБА_3 та ФГ«Подурця Л.О.» не порушило право позивача, який не був стороною цього договору (ст.3 ЦПК).

Оскільки не всі висновки суду першої інстанції відповідають обставинам справи, та є суперечливими, рішення ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права, то рішення суду підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позову.

Керуючись ст.ст.307, 309, 316 ЦПК України, колегія суддів,-

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу приватного підприємства «Агрофірма «Камянська» задовольнити частково.

Рішення Новомиргородського районного суду Кіровоградської області від 12 березня 2015 року скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову ПП «Агрофірма «Камянська» відмовити у повному обсязі.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржене до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом 20 днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий суддя:

Судді: