Справа № 301/969/15-ц
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"30" червня 2015 р. м. Іршава
Іршавський районний суд Закарпатської області в особі головуючої Пітерських М.О., при секретарі Халак Л.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Іршава цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання дитини,
ОСОБА_1 звернулася в Іршавський районний суд Закарпатської області з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання малолітнього сина.
Позовні вимоги мотивовано тим, що спільне життя у сторін не склалося, через постійні непорозуміння та сварки їхні відносини поступово погіршувалися. Впродовж тривалих періодів часу вони не спілкувалися одне з одним, хоча й продовжували вести спільне господарство заради дітей. Неодноразові конфлікти між подружжям відбувалися у присутності дітей, в тому числі й малолітнього сина, що в подальшому може негативно вплинути на його психічне здоровя, формування світогляду щодо відносин між чоловіком та жінкою. Спроби позивачки відновити сімейні стосунки були безрезультатними, оскільки відповідач жодним чином не намагався підтримувати нормальні відносини у сімї, піклуватися про побудову сімейних відносин на почуттях взаємної любові, поваги, дружби та взаємодопомоги. Подальше спільне життя та збереження шлюбу є неможливим, оскільки суперечитиме не лише інтересам сторін, але й інтересам малолітнього сина. Примирення між ними неможливе.
Під час шлюбу у сторін народилося троє дітей: син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, дочка ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, які на даний час є повнолітніми, та син ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3. Діти проживають разом із позивачкою.
Відповідач не надає ніякої матеріальної допомоги на утримання дітей, чим ставить позивачку у скрутне матеріальне становище, оскільки займаючись вихованням шестирічного сина вона не має можливості офіційно працевлаштуватися та матеріального його утримувати. Обоє повнолітніх дітей є студентами. Дочка навчається на контрактній формі навчання, що також потребує значних матеріальних затрат. Відповідач офіційно ніде не працює, основною його діяльністю є сезонна робота на будівництві в Україні або за кордоном, у звязку з чим має нерегулярний та мінливий дохід.
Просила суд шлюб розірвати та зобовязати відповідача до сплати аліментів в її користь на утримання малолітнього сина у твердій грошовій сумі по 1000 грн. щомісячно, до досягнення дитиною повноліття.
Позивачка ОСОБА_1 в судове засідання не зявилася, про день, час та місце розгляду справи була належним чином повідомлена, подала заяву, згідно якої позов підтримала, просила його задовольнити та розглянути справу по суті в її відсутність (а.с. 31, 36).
Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не зявився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином відповідно до ч.5 ст.74 ЦПК України, заяви про розгляд справи в його відсутність до суду не подав (а.с. 26, 33, 35).
Дослідивши матеріали справи, з'ясувавши повно і всебічно обставини, на які сторона посилалася, як на підставу своїх вимог, оцінивши докази на підтвердження цих обставин в їх сукупності, суд вважає позовні вимоги задовольнити частково, виходячи з наступного.
Згідно ст. 51 Конституції України та ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.
З позовної заяви вбачається, що подружжя припинило сімейні відносини, протягом тривалого часу не підтримують ніяких відносин, миритися та поновлювати сімейні відносини не бажають. Шлюб носить формальний характер, на думку позивачки, подальше спільне життя для них є неможливим.
Судом надавався сторонам строк для примирення, однак позитивних наслідків він не дав.
Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.
За таких обставин, суд вважає шлюб між сторонами розірвати, оскільки подальше збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін.
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.
Одним iз способiв такого утримання дитини є сплата алiментiв тим з батьків, хто проживає окремо вiд дитини, на користь того з батькiв, хто проживає разом з дитиною.
Як встановлено в судовому засіданні сторони мають трьох дітей: повнолітніх сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та дочку ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, а також малолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с. 8, 9, 10).
Діти проживають разом із позивачкою. Таке підтверджується і довідкою виконкому Білківської сільської ради Іршавського району №1186 від 18.05.2015 року (а.с. 18).
Відповідно до ч. 3 ст.181 СК України, кошти на утримання дитини (аліменти) можуть бути присуджені за рішенням суду у частці від доходу її матері (батька) або у твердій грошовій сумі.
Згідно зі статтею 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, суд за заявою платника або одержувача, може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.
Враховуючи, що відповідач постійного місця роботи не має, тому його дохід є нерегулярним та мінливим, суд вважає визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.
Відповідно до ст. 182 СК України суд враховує матеріальне становище сторін, а саме: відповідач є працездатним, на його утриманні відсутні інші особи.
Заперечень на позов відповідач не подав.
Враховуючи наведене суд вважає визначити розмір аліментів, що підлягають стягненню з відповідача, у сумі по 1000 грн. щомісяця на утримання сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, починаючи з дня звернення з позовом до суду, тобто з 12.05.2015 року і до досягнення дитиною повноліття.
Відповідно до п.1 ч.1 ст.367 ЦПК України, суд вважає допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу на один місяць.
Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, суд вважає стягнути з відповідача в користь позивачки судові витрати по справі у виді 243,60 грн. судового збору, що був сплачений позивачкою при зверненні до суду (а.с. 2).
Оскільки відповідно до п.3 ч.1 ст.5 Закону України Про судовий збір позивачку звільнено від сплати судового збору за звернення із позовною вимогою про стягнення аліментів, суд вважає, відповідно до ч.3 ст.88 ЦПК України, стягнути такий з відповідача в сумі 243 грн. 60 коп.
Керуючись ст. 51 Конституції України, ст.ст. 24, ч. 3 ст. 105, 110 ч.1, 112, 180-184, 191 СК України, ст. ст. 11, 15, 88 ч.1 та ч.3, 158 ч.2, 197 ч.2, 208, 209, 212-215, 224-225, 292, 294 ЦПК України,
Шлюб між ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, та ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5, зареєстрований 20 лютого 1993 року у с. Білки, Іршавського району, Закарпатської області за актовим записом №9 - розірвати.
Зобовязати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, до сплати аліментів на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5, на утримання малолітнього сина ОСОБА_4, 17 квітня 2009 народження в твердій грошовій сумі по 1000 (одна тисяча) грн. щомісячно, починаючи з 12.05.2015 року і до досягнення дитиною повноліття.
Стягнути з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 судові витрати у сумі 243 (двісті сорок три) грн. 60 коп.
Стягнути з ОСОБА_2 в користь держави 243 (двісті сорок три) грн. 60 коп. судового збору.
Рішення про стягнення аліментів у межах платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано позивачем протягом десяти днів з дня отримання його копії до апеляційного суду Закарпатської області через цей районний суд.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.

Головуюча : М. О. Пітерських