Справа № 215/5807/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 червня 2015 року Тернівський районний суд м. Кривого Рогу

в складі: головуючого - судді Лиходєдова А.В.,

при секретарі Поліян І.В.,

за участі: позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Тернівського районного суду м. Кривого Рогу справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання колишньої дружини,

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2014 р. ОСОБА_1 звернулася до суду зі вказаним позовом, в обґрунтування своєї позовної вимоги вказує, що 21.10.2005 р. вона з відповідачем уклали шлюб. 23.04.2009 р. шлюб розірвано. Вона не працює, з 21.02.2005 року є інвалідом ІІ групи внаслідок загального захворювання та отримує пенсію по інвалідності в розмірі 1049 грн., інших джерел доходу не має, тому потребує матеріальної допомоги. Відповідач працює, отримує заробітну плату, інших осіб на утриманні не має, тому має можливість надавати їй матеріальну допомогу, але цього не робить.

У судовому засіданні позивач та її представник позовні вимоги підтримали в повному обсязі.

Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги не визнав, пояснив, що позивач визнана інвалідом і почала отримувати пенсію ще до вступу з ним у шлюб, але він не знав про її захворювання, а коли дізнався то розірвав шлюб і в зв'язку з цим шлюб був нетривалим. Крім того, розмір пенсії позивача перевищує прожитковий мінімум установлений законом. Також позивач має повнолітню дочку, яка зобов'язана надавати своїй матері матеріальну допомогу у разі потреби.

Заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи-докази: копії: рішення суду від 23.04.2009 р. про розірвання шлюбу; довідки до акту МСЕК; трудової книжки, довідку про розмір пенсії ОСОБА_1 (а.с. 4, 5, 6-9, 11), судом встановлені такі обставини, що мають значення для справи та відповідні їм правовідносини.

Судом установлено, що сторони з 21.10.2005 р. перебували у зареєстрованому шлюбі, що був 23.04.2009 р. рішенням Тернівського районного суду м. Кривого Рогу розірваний. Позивач з 21.04.2005 р. є інвалідом ІІ групи за загальним захворюванням та отримує пенсію по інвалідності розмірі 1049 грн. на місяць.

Відповідно до ч. ч. 1, 2, 3, 4 ст. 75 Сімейного кодексу України, дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Непрацездатним вважається той з подружжя, який досяг пенсійного віку, встановленого законом, або є інвалідом 1, 2 чи 3 групи. Один із подружжя є таким, що потребує матеріальної допомоги, якщо заробітна плата, пенсія, доходи від використання його майна, інші доходи не забезпечують йому прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Виходячи з положень статті 75 СК України, один з подружжя має право на утримання (аліменти) за сукупності таких обставин: 1) він є непрацездатним, тобто таким, що досяг пенсійного віку, встановленого законом, або є інвалідом I, II чи III групи; 2) потребує матеріальної допомоги, тобто якщо заробітна плата, пенсія, доходи від використання його майна, інші доходи не забезпечують йому прожиткового мінімуму, встановленого законом; 3) другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу.

Згідно до ч. ч. 1, 2 ст. 76 СК України, розірвання шлюбу не припиняє права особи на утримання, яке виникло у неї за час шлюбу. Після розірвання шлюбу особа має право на утримання, якщо вона стала непрацездатною до розірвання шлюбу або протягом одного року від дня розірвання шлюбу і потребує матеріальної допомоги і якщо її колишній чоловік, колишня дружина може надавати матеріальну допомогу.

Так, дійсно позивач є непрацездатною особою, так як є інвалідом ІІ групи за загальним захворюванням ще до дати укладення шлюбу. Із системного аналізу положень ст. ст. 75, 76 СК України суд робить висновок, що право на утримання від чоловіка в неї виникло з дати реєстрації шлюбу, розірвання якого не вплинуло на існування такого права, за реалізацією якого вона звернулася з позовом до суду про стягнення аліментів. Проте, позивач отримує дохід, який дійсно перевищує прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність, встановлений законом. Тобто, відсутня одна з ознак, передбачених ст. 75 СК України, для надання утримання, а саме, що вона потребує матеріальної допомоги від колишнього чоловіка.

Так, Законами України «Про державний бюджет України» на 2014-2015 роки, прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність встановлено в розмірі 949 грн.. Тобто пенсія по інвалідності, що отримується позивачем, перевищує цей прожитковий мінімум на 100 грн..

Після дослідження та оцінки доказів у справі, надані сторонами відповідно до ст. ст. 10, 60 ЦПК України, докази вважаються судом належними та допустимими, згідно до ст. ст. 58-59 ЦПК України, і вони свідчать про відсутність у позивача фактичних і правових підстав для вимоги щодо стягнення з відповідача аліментів на своє утримання, передбачених ст. ст. 75, 76 СК України на час звернення до суду та прийняття судом рішення за її вимогою. Тобто, в задоволенні позовної вимоги про стягнення аліментів на утримання колишньої дружини потрібно відмовити.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України, судові витрати у вигляді судового збору, від сплати якого звільнена позивач, так як вона звернулася з позовом про стягнення аліментів на утримання колишньої дружини, компенсувати за рахунок держави.

На підставі викладеного, ст. ст. 75, 76, СК України, керуючись 10, 11, 60, 212, 213, 214, 215, 218 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

У позові ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання колишньої дружини - відмовити.

Судові витрати у вигляді судового збору, від сплати якого звільнено позивача, компенсувати за рахунок держави.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Дніпропетровської області, через Тернівський районний суд м. Кривого Рогу, шляхом подачі апеляційної скарги в 10-и денний строк з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя: