Справа № 443/11/14 Головуючий у 1 інстанції: Данилів Є.О.
Провадження № 22-ц/783/3464/15 Доповідач в 2-й інстанції: ОСОБА_1 Р. П.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 червня 2015 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого судді Цяцяка Р.П.,

суддів Ванівського О.М. і ОСОБА_2,

при секретарі Ясиновській Я.М.,

за участю ОСОБА_3 - представника ПАТ „Кредобанк,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3, представника Публічного акціонерного товариства „Кредобанк, на заочне рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 28 січня 2015 року,

В С Т А Н О В И Л А:

У січні 2014 року Публічне акціонерне товариство „Кредобанк (в подальшому „Банк) звернулося до суду з позовом до ОСОБА_4 і Приватного підприємства „Львів-Металбуд про стягнення боргу, в кінцевій редакції позовних вимог якого просило суд стягнути солідарно зі згаданих відповідачів на користь Банку 38 024 грн. 44 коп. заборгованості, з яких: 19 481 грн. 49 коп. прострочена заборгованість по кредиту; 5 416 грн. 29 коп. прострочена заборгованість по відсотках за користування цим кредитом; 13 126 грн. 66 коп. пеня, нарахована за період з 17.06.2013 року по 16.06.2014 року.

Позовні вимоги обгрунтовувалися тим, що 29.07.2009 року між Банком та відповідачем ОСОБА_4 було укладено Додатковий договір до Договору банківського рахунку (карткові рахунки) від 28.09.2006 року, за умовами якого встановлено кредитний ліміт в розмірі 30 000 грн. на весь строк дії платіжної картки, яка була видана на підставі Договору банківського рахунку (карткові рахунки) від 28.09.2006 року, відповідно до п. 4.1 якого (Додаткового договору від 29.07.2009 року) ОСОБА_4 зобовязувався повернути кредит у повному обсязі та сплатити проценти за користування цим кредитом до кінця строку дії банківської платіжної картки.

З метою забезпечення виконання ОСОБА_4 зобовязань за вище згаданим Додатковим договором від 29.07.2009 року цього ж дня між Банком, ОСОБА_4 та ПП „Львів-Металбуд було укладено Договір поруки, відповідно до умов якого ПП „Львів-Металбуд (як поручитель) брало на себе зобовязання відповідати перед Банком за виконання ОСОБА_4 зобовязань за Додатковим договором від 29.07.2009 року.

Взяті на себе зобовязання відповідачі не виконують, у звязку з чим Банк і змушений був звернутися з даним позовом до суду (а.с. 1-4; 45-48; 73-78).

Оскаржуваним заочним рішенням позов задоволено частково.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_4 та ПП „Львів-Металбуд на користь Банку заборгованість по Додатковому договору на загальну суму 19 481 грн. 49 коп. Вирішено питання судових витрат (а.с. 118-119).

Дане рішення оскаржила представник Банку.

Апелянт просить оскаржуване рішення змінити „в частині відмови в задоволенні позовних вимог ПАТ „Кредобанк про стягнення 5 416, 29 грн. простроченої заборгованості по відсотках та 13 126, 66 грн. пені, нарахованої за період з 17.06.2013 р. по 16.06.2014 р., 132,00 грн. судового збору та в цій частині постановити нове, яким стягнути солідарно з ОСОБА_4 та ПП „Львів-Металбуд 5 416, 29 грн. простроченої заборгованості по відсотках та 13 126, 66 грн. пені, нарахованої за період з 17.06.2013 р. по 16.06.2014 р., 132,00 грн. судового збору, покликаючись на неповне зясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи та на порушення і неправильне застосування норм матеріального і процесуального права.

Вважає, що судом оскаржуване рішення в частині часткової відмови у задоволенні позовних вимог Банку жодним чином не обгрунтовано і у цьому рішенні не наведено підстав, які для суду стали підставою для визнання неналежними доказами по справі Розрахунку суми позову про стягнення заборгованості по Кредитному договору та Розрахунку пені по простроченій заборгованості, які відповідачами спростованими не були, оскільки останніми не було подано до суду жодних заперечень на згадані Розрахунки ... (а.с. 125-129).

Відповідачі та їхні представники, будучи двічі належним чином повідомленими про час і місце апеляційного розгляду справи (а.с. 143-147, 149-150, 152-154, 157-166), в судове засідання не зявилися і про причини своєї неявки суд не повідомили, що (у відповідності до ч.2 ст. 305 ЦПК України) не перешкоджає розглядові справи.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника апелянта (Банку) на підтримання доводів апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з наступних підстав.

Задоволення позовних вимог Банку лише частково суд першої інстанції мотивував тим, що розрахунок суми простроченої заборгованості і нарахованих відсотків та Розрахунок пені по простроченій заборгованості позичальника (ОСОБА_4І.) „у відповідності до ч.2 ст. 58 ЦПК України не знайшли свого обгрунтування, тому визнані неналежними доказами, відтак до уваги не беруться.

На думку колегії суддів, вище наведені висновки суду не відповідають обставинам справи, виходячи з наступного.

Статтями 10 і 60 ЦПК України встановлено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін; сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості і що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Як вбачається зі змісту пункту 3 частини 1 ст. 215 ЦПК України, в мотивувальній частині рішення суду має бути зазначено (зокрема) мотиви, з яких суд вважає встановленою наявність або відсутність фактів, якими обгрунтовувалися вимоги чи заперечення, бере до уваги або відхиляє докази.

В обгрунтування позовних вимог Банком були поданими до суду Розрахунки суми позову (а.с. 1-4, 45-48, 73-78).

Як вбачається з матеріалів справи, відповідачі і їхні представники в суд першої інстанції не зявилися та будь-яких своїх розрахунків на спростування вище згаданих Розрахунків суми позову, поданих Банком, до суду не подали.

Як вбачається зі змісту мотивувальної частини оскаржуваного рішення, суд першої інстанції поданий Банком розрахунок простроченої заборгованості по кредиту прийняв як належний та допустимий доказ. В той же час, судом не було прийнято, як належні та допустимі докази по справі, розрахунки суми простроченої заборгованості по відсотках за користування кредитом і пені по простроченій заборгованості без наведення будь-яких мотивів з яких суд першої інстанції вважав встановленою відсутність фактів вище згаданої заборгованості та відхилення її розрахунків.

За вище наведених обставин оскаржуване рішення підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про задоволення позовних вимог Банку у повному обсязі.

За змістом ст.ст. 79, 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Відтак, до стягнення з відповідачів в рівних долях підлягають до стягнення на користь Банку судові витрати останнього у виді сплаченого судового збору при подачі позовної заяви та апеляційної скарги (а.с. 20-23, 124).

Керуючись ст.ст. 88, 303, 307 ч.1 п.2, 309 ч.1 п. 3, 314 ч.2, 316, 319 ЦПК України, колегія суддів

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3, представника Публічного акціонерного товариства „Кредобанк, задовольнити.

Заочне рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 28 січня 2015 року скасувати та ухвалити нове рішення, яким позов Публічного акціонерного товариства „Кредобанк задовольнити.

Стягнути солідарно з ОСОБА_4 і Приватного підприємства „Львів-Металбуд на користь Публічного акціонерного товариства „Кредобанк 38 024 (тридцять вісім тисяч двадцять чотири) грн. 44 коп. заборгованості за Додатковим договором від 29.07.2009 року до Договору банківського рахунку (карткові рахунки) від 28.09.2006 року, з яких: 19 481 грн. 49 коп. прострочена заборгованість по кредиту; 5 416 грн. 29 коп. прострочена заборгованість по відсотках за користування цим кредитом; 13 126 грн. 66 коп. пеня, нарахована за період з 17.06.2013 року по 16.06.2014 року.

Стягнути з ОСОБА_4 і Приватного підприємства „Львів-Металбуд на користь Публічного акціонерного товариства „Кредобанк по 185 грн. 39 коп. (з кожного) судових витрат.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення, але може бути оскарженим у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання рішенням законної сили.

Головуючий:

Судді: