Справа № 643/2422/15-ц
Номер провадження 2/643/2046/15
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про залишення позовної заяви без руху

23.02.2015 року Суддя Московського районного суду м. Харкова Поліщук Т.В., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та поділ спільної сумісної власності подружжя,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом.

При прийнятті справи до розгляду, суддею виявлені обставини, які перешкоджають відкриттю провадження по справі.

Позивачем не дотримано вимог ст.119 ЦПК України, а саме: позивач хоч і зазначає у позовній заяві ціну позову, проте оскільки нею заявляються вимоги майнового характеру про поділ спільного майна подружжя, то ціна позову повинна визначатися, виходячи із дійсної вартості зазначеного майна. Однак в позовній заяві відсутні посилання на докази на підтвердження того, що дійсна вартість даного майна відповідає тій вартості, яка зазначена позивачем (відсутні висновки (звіти) про оцінку майна).

Згідно п. 5 ч. 2 ст. 119 ЦПК України позовна заява повинна містити виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги. Відповідно до п. 6 ч. 2 вказаної статті позовна заява повинна містити зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину, наявність підстав звільнення від доказування. Згідно роз'яснень, викладених в Постанові Пленуму Верховного суду України № 2 від 12.06.2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ в суді першої інстанції», суди мають звертати особливу увагу, зокрема, на те, що у позовній заяві повинні не лише міститись позовні вимоги, а й бути викладені обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, і зазначені докази, що підтверджують кожну обставину.

Так підлягають конкретизації позовні вимоги п.п. 1 п. 2, а саме необхідно зазначити, яким чином необхідно виділити позивачу майно. Також підлягає конкретизації - яка саме техніка та меблі з переліком всіх найменувань.

Позовні вимоги не можуть містити альтернативні варіанти, а повинні бути конкретними.

В поданій позовній заяві не викладені усі обставини, якими позивачка обґрунтовує своє право вимоги відповідно до норм матеріального права, а тому не окреслено його предмет, який би характеризував те, на що спрямований позов, тобто саме, які права позивачки порушені та підлягають захисту, якими правовими нормами вони регулюються та чим передбачений такий шлях поновлення і в який саме спосіб, враховуючи, що ст.16 ЦК України визначений перелік способів захисту порушених прав та інтересів осіб, а право на звернення до суду відповідно до ст.4 ЦПК України притаманне лише особі, яка звертається за захистом своїх порушених прав або охоронюваних законом інтересів.

В позовній заяві відсутні посилання на докази щодо власника спірного майна, або докази неможливості їх отримання.

Згідно ч.2 ст.121 ЦПК України, якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 119, 121 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Інакше заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Керуючись ст.ст.119-121 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та поділ спільної сумісної власності подружжя - залишити без руху, надавши позивачу строк для усунення недоліків упродовж 5 діб з часу отримання копії ухвали.

У разі невиконання ухвали суду в зазначений строк позовну заяву разом з первісною позовною заявою вважати неподаною та повернути позивачу зі всіма доданими до неї документами.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Поліщук Т.В.