Справа № 135/606/15-ц Провадження № 22-ц/772/1984/2015Головуючий в суді першої інстанції ОСОБА_1
Категорія 50 Доповідач Іванюк М. В.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 червня 2015 року м. Вінниця

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Вінницької області у складі : головуючого судді Іванюка М.В, суддів ЛуценкаВ.В. та ОСОБА_2, з участю секретаря ТопольськоїВ.О, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань апеляційного суду Вінницької області апеляційну скаргу ОСОБА_3 на рішення Ладижинського міського суду від 19 травня 2015р. у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про стягнення суми додаткових витрат на дитину, --

В С Т А Н О В И Л А :

В квітні 2015р. ОСОБА_4 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_3 про стягнення суми додаткових витрат на дитину. Зазначила, що від шлюбу з відповідачем вони мають доньку ОСОБА_5, 06.05.1999р. народження.

Рішенням Ладижинського районного суду від 05.08.2011р. шлюб між сторонами розірвано. Цим же рішенням з відповідача щомісячно стягуються аліменти на утримання доньки ОСОБА_5 у розмірі ? частини від усіх видів заробітку до долсягнення нею повноліття.

З 01.09.2014р. донька навчається на першому курсі Ладижинського аграрного коледжу Вінницького НАУ по спеціальності «інформаційна діяльність підприємства». Згідно укладеного договору загальна вартість навчання складає 12000грн ( по 2000грн. за семестр). При цьому для забезпечення навчання доньки позивачкою куплено ноутбук з сумкою для нього, на що нею витрачено 6200грн. Загальна сума додаткових витрат позивачки, повязаних з навчанням доньки, складає 18200грн.

ОСОБА_4. просила суд стягнути з ОСОБА_3. суму, яка дещо перевищує половину вказаних додаткових витрат 9200грн.

В суді першої інстанції відповідач ОСОБА_3. не заперечував проти виплати позивачці 2000грн половини від понесених позивачкою витрат на навчання доньки протягом одного року. Проти задоволення іншої частини заявлених вимог він заперечував, оскільки наступні періоди навчання доньки позивачкою ще не оплачені. Також він не вважає, що ноутбук необхідний для її навчання.

Рішенням Ладижинського міського суду від 19 травня 2015р. позов було задоволено частково. З ОСОБА_3. стягнуто на користь ОСОБА_4. 2000грн, що складає половину понесених позивачкою витрат на навчання доньки за один навчальний рік. Також з нього стягнуто половину вартості ноутбука 2970грн. Всього стягнуто 4970 грн. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

ОСОБА_4. на дане рішення щодо часткової відмови у задоволенні заявлених нею позовних вимог апеляційну скаргу не подавала.

ОСОБА_3. у своїй апеляційній скарзі просить дане рішення скасувати і ухвалити нове, яким повністю відмовити у задоволенні позовних вимог. Вважає, що задовольняючи частково позов, суд першої інстанції не встановив обставини, які мають значення для справи, порушив норми процесуального права і невірно застосував норми матеріального права.

Належним чином повідомлений ОСОБА_3. в суд апеляційної інстанції не зявився. Згідно ч.2 ст.305 ЦПК України його неявка за таких обставин не перешкоджає розгляду справи в апеляційному суді.

ОСОБА_4. та адвокат ОСОБА_6. просять відхилити апеляційну скаргу як безпідставну.

Вислухавши зазначених осіб, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обгрунтованість рішення суду першої інстанції в межах заявлених вимог, заперечень і доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона підлягає частковому задоволенню. Оскаржуване рішення має бути змінено, оскільки в задоволенні вимоги про стягнення половини суми, витраченої на придбання ноутбука позивачці слід відмовити з таких підстав :

Задовольняючи частину позовних вимог про стягнення з відповідача 2000грн, тобто половини від суми, сплаченої позивачкою за навчання доньки протягом одного навчального року, суд першої інстанції правильно виходив з визнання відповідачем цієї вимоги, а також з того, що вказані витрати підтверджуються наданими суду чеками від 13.08.2014р. на суму 2000грн. та від 13.12.2014р. на суму 2000грн. Адже згідно ст.185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів, зобовязаний брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом, тощо).

При цьому не заслуговують на увагу доводи апеляційної скарги про те, що у даній справі провадження було відкрито не за позовом про стягнення суми додаткових витрат на дитину, а за позовом про розірвання шлюбу. Адже зміст заявленого позову і матеріали справи вказують на те, що в зазначеній ухвалі про відкриття провадження в справі суддею допущено явну описку. При цьому слід звернути увагу, що шлюб між сторонами розірвано ще у 2011році.

Разом з тим колегія суддів погоджується з доводами апеляційної скарги про те, що рахунок-фактура, наданий позивачкою для підтвердження понесених нею витрат на придбання ноутбука, не прирівнюється до квитанції, чека, чи іншого документа, який достовірно вказує на те, що тою чи іншою особою були сплачені певні кошти. Рахунок-фактура не є первинним документом, який підтверджує здійснення господарської операції. Рахунок-фактура може містити лише інформацію про найменування товару, його кількість та ціну. Тобто, витрати позивачки на придбання ноутбука неможливо вважати підтвердженими. При цьому апелянт звертає увагу на те, що дата видачі зазначеного рахунку-фактури 14.06.2013р, у той час як донька поступила на навчання в вересні 2014р. Тобто, слід погодитись з апелянтом, що поява ноутбука не обумовлена навчанням доньки у коледжі, адже на той час вона ще не навчалася (донька стала навчатися у коледжі через рік і три місяці). Тому в задоволенні вказаної вимоги суд першої інстанції мав би позивачці відмовити.

Згідно ст.309 ЦПК України зазначене дає підстави апеляційному суду для ухвалення у справі нового рішення.

На підставі наведеного і керуючись ст.ст.303, 304, 305ч.2, 307ч.1 п.3, 309, 313, 314, 316, 317, 209, 218 ЦПК України, колегія суддів, --

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Рішення Ладижинського міського суду від 19 травня 2015р. у даній справі змінити і викласти його резолютивну частину у такій редакції :

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 2000грн, що становить 1/2 частину суми понесених нею витрат на навчання протягом 2014р. їх доньки ОСОБА_5, 06.05.1999р. народження в Ладижинському коледжі Вінницького НАУ.

Відмовити ОСОБА_4 у задоволенні позовної вимоги до ОСОБА_3 про стягнення на її користь 2970грн (1/2 частини понесених нею витрат на придбання дочці ноутбука).

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення.

Рішення може бути оскаржено в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Судді : Іванюк М.В.

ОСОБА_7.

ОСОБА_2