У Х В А Л А

23 червня 2015 року м. Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України в складі

Яреми А.Г., Охрімчук Л.І., Романюка Я.М.,
розглянувши заяву ОСОБА_4 про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 25 вересня 2014 року у справі за позовом ОСОБА_4 до Чернігівської міської лікарні №1, третя особа - Управління Пенсійного фонду України у м. Чернігові, про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити дії,

в с т а н о в и л а:

ОСОБА_4 звернулась до суду із зазначеною позовною заявою, в якій просила: визнати неправомірними дії відповідача щодо відмови у видачі уточнюючої довідки про стаж роботи; визнати, що робота на посаді медичної сестри-анестезистки та на посаді палатної медсестри палати інтенсивної терапії за відповідні періоди дає право на отримання пенсії за вислугу років та зараховується до стажу роботи в подвійному розмірі, передбаченому статтею 60 Закону України "Про пенсійне забезпечення" для робіт в реанімаційних відділеннях закладів охорони здоров'я; зобов'язати відповідача видати уточнюючу довідку про те, що стаж роботи на посаді медичної сестри-анестезистки та на посаді палатної медсестри палати інтенсивної терапії за відповідні періоди дає право на отримання пенсії за вислугу років та зараховується до стажу роботи в подвійному розмірі, передбаченому статтею 60 Закону України "Про пенсійне забезпечення" для робіт в реанімаційних відділеннях закладів охорони здоров'я.

Рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 9 липня 2014 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Чернігівської області від 29 серпня 2014 року, у задоволенні позову відмовлено.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 25 вересня 2014 року у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_4 на вказані рішення суду першої інстанції та ухвалу апеляційного суду відмовлено.

У заяві ОСОБА_4 про перегляд судового рішення порушується питання про скасування ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 25 вересня 2014 року з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої статті 355 ЦПК України, - неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що спричинило ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах, а саме: статті 60 Закону України "Про пенсійне забезпечення"; пунктів 1, 3 та 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 637 від 12 серпня 1993 року; Наказу Міністерства охорони здоров'я України № 303 від 8 жовтня 1997 року "Про регламентацію діяльності анестезіологічної служби України".

Перевіривши доводи заявниці, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України вважає, що необхідність відкриття провадження у справі за вказаною заявою відсутня та в допуску справи до провадження необхідно відмовити з таких підстав.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 355 ЦПК України заява про перегляд судових рішень у цивільних справах може бути подана з підстави неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що спричинило ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах.

Під судовими рішеннями у подібних правовідносинах слід розуміти такі, де тотожними є предмет спору, підстави позову, зміст позовних вимог та встановлені судом фактичні обставини справи, а також має місце однакове матеріально-правове регулювання спірних правовідносин.

В ухвалі від 25 вересня 2014 року, щодо якої подана заява про перегляд, суд касаційної інстанції погодився з висновками судів першої та апеляційної інстанцій про відмову у задоволенні позову, які виходили із того, що у трудовій книжці ОСОБА_4 наявні усі необхідні для підтвердження стажу роботи записи, а тому підстави для задоволення позову про видачу уточнюючої довідки про стаж роботи немає. ОСОБА_4 у реанімаційних відділеннях, робота в яких відповідно до статті 60 Закону України "Про пенсійне забезпечення" зараховується до стажу роботи у подвійному розмірі, не працювала. Крім того, ОСОБА_4 до Пенсійного фонду з приводу призначення пенсії на пільгових умовах не зверталась, тому її права не порушені.

Проте ухвали Вищого адміністративного суду України від 24 лютого 2015 року та від 3 березня 2015 року, постанова Вищого адміністративного суду України від 19 лютого 2015 року, надані заявницею для порівняння, не є судовими рішеннями, що ухвалені у подібних правовідносинах, оскільки такі судові рішення, ухвалені у справах до управлінь Пенсійного фонду України про визнання дій неправомірними, зобов'язання зарахувати стаж роботи у подвійному розмірі, призначити пенсію на пільгових умовах. Як вбачається зі змісту вказаних судових рішень підставою позовів були неправомірні, на думку позивачів, дії управлінь Пенсійного фонду України щодо незарахування стажу роботи у подвійному розмірі, непризначення пенсії на пільгових умовах. Постановляючи такі судові рішення, судом касаційної інстанції на підставі доказів, що мають значення для кожної окремої справи, встановлені обставини, які є відмінними від установлених обставин у справі, в якій постановлена ухвала суду касаційної інстанції, про перегляд якої подана заява.

Керуючись статтями 355, 360 ЦПК України, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України

у х в а л и л а:

У допуску до провадження Верховного Суду України справи за позовом ОСОБА_4 до Чернігівської міської лікарні №1, третя особа - Управління Пенсійного фонду України у м. Чернігові, про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити дії за заявою ОСОБА_4 про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 25 вересня 2014 року відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді Верховного Суду України:А.Г. Ярема Л.І. Охрімчук Я.М. Романюк