Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний № 335/1893/15 Головуючий у 1 інстанції: Макаров В.О..
№ провадження 22-ц/778/3637/15 Суддя-доповідач: ОСОБА_1В
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

„02 липня 2015 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого: Савченко О.В.

суддів: Кочеткової І.В., Маловічко С.В.

при секретарі: Евальд Д.Д.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ПАТ «Банк «ОСОБА_2 та Кредит» в особі філії «Запорізьке РУ «ПАТ ОСОБА_2 та Кредит» на заочне рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 30 березня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства «Банк «ОСОБА_2 та Кредит» в особі філії «Запорізьке РУ «ПАТ ОСОБА_2 та Кредит» про стягнення суми банківських вкладів та відсотків по ним, -

В С Т А Н О В И Л А:

У березні 2015 року ОСОБА_3 звернулась до суду з позовом до ПАТ «Банк «ОСОБА_2 та Кредит» в особі філії «Запорізьке регіональне управління» відділення №2 про стягнення суми банківських вкладів та відсотків по ним.

У позові зазначала, що 17 лютого 2014 року уклала з відповідачем договір №313731/4643/370-14 про банківський строковий вклад (депозит) „Класік" на 370 днів в іноземній валюті.

За умовами договору вона внесла, а відповідач прийняв грошові кошти в іноземній валюті на вкладний рахунок №2635.0.043051.006 в сумі 11255 євро, на строк з 17.02.2014 року по 22.02.2015 року, зі сплатою процентів за ставкою 9 % річних.

17 лютого 2014 року вона також уклала з відповідачем договір №313731/4641/370-14 про банківський строковий вклад (депозит) „Класік" на 370 днів в іноземній валюті, за умовами якого вона внесла, а відповідач прийняв грошові кошти в іноземній валюті на вкладний рахунок №2635.3.043051.003 у сумі 21 700 доларів США, на строк з 17.02.2014 року по 22.02.2015 року, зі сплатою процентів за ставкою 11 % річних.

Згідно п.3 обох договорів, виплата процентів та повернення вкладу здійснюється одночасно, у день закінчення строку.

17 лютого 2015 року вона звернулась до відповідача із заявою про повернення їй вкладів 23.02.2015 року, тобто після закінчення строку дії договорів, однак повернення банківських вкладів здійснено не було.

Посилаючись на зазначені обставини, просила суд стягнути з відповідача на її користь 11 255,00 євро в якості вкладу за договором № 313731/4643/370-14 про банківський строковий вклад (депозит) „Класік" на 370 днів в іноземній валюті та відсотки по ньому в розмірі 1 238 євро, стягнути 21 700,00 доларів США в якості вкладу за договором № 313731/4641/370-14 про банківський строковий вклад (депозит) „Класік" на 370 днів в іноземній валюті та відсотки по ньому в розмірі 2 387 доларів США.

Заочним рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 30 березня 2015 року позовні вимоги задоволено.

Стягнуто з Публічного акціонерного товариства „Банк „ОСОБА_2 та Кредит" на користь ОСОБА_3 11 255,00 євро в якості вкладу за Договором-Заявою № 313731/4643/370-14 про банківський строковий вклад (депозит) „Класік" на 370 днів в іноземній валюті та відсотки по ньому в розмірі 1 012,95 євро.

Стягнуто з Публічного акціонерного товариства „Банк „ОСОБА_2 та Кредит" на користь ОСОБА_3 21 700,00 доларів США в якості вкладу за Договором-Заявою № 313731/4641/370-14 про банківський строковий вклад (депозит) „Класік" на 370 днів в іноземній валюті та відсотки по ньому в розмірі 2 387 доларів США.

Стягнуто з Публічного акціонерного товариства „Банк „ОСОБА_2 та Кредит" в дохід держави судовий збір у сумі 3 654,00 грн. 00 коп.

Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 23 квітня 2015 року заява ПАТ„Банк „ОСОБА_2 та Кредит" в особі філії «Запорізьке регіональне управління» ПАТ„Банк „ОСОБА_2 та Кредит про перегляд заочного рішення залишена без задоволення.

В апеляційній скарзі ПАТ «Банк «ОСОБА_2 та Кредит» в особі філії «Запорізьке РУ «ПАТ ОСОБА_2 та Кредит», посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким позовну заяву залишити без задоволення.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду доповідача, пояснення учасника процесу,перевіривши законність і обгрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Як визначено ч.1 ст. 1058 ЦК України, за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобовязується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором.

Відповідно до положень ч.2 ст. 1060 ЦК України у редакції, що діяла на час виникнення спірних правовідносин, за договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобовязаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім вкладів, зроблених юридичними особами на інших умовах повернення, які встановлені договором.

Згідно ч.3 ст. 1058 ЦК України до відносин банку та вкладника за рахунком, на який внесений вклад, застосовуються положення про договір банківського рахунку(гл. 72 цього Кодексу), якщо інше не встановлено цією главою або не випливає із суті договору банківського вкладу, а відповідно до ст. 1074 ЦК України в редакції, що виникла на час виникнення спірних правовідносин, обмеження прав клієнта щодо розпорядження грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, не допускається, крім випадків обмеження права розпорядження рахунком за рішенням суду або в інших випадках, встановлених законом, а також у разі зупинення фінансових операцій, які можуть бути повязані з легалізацією (відмиванням) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванням тероризму, передбачених законом.

Судом встановлено, що 17 лютого 2014 року між АТ „Банк „ОСОБА_2 та Кредит в особі відділення „№ 2 філії „Запорізьке РУ АТ „ОСОБА_2 та Кредит, правонаступником якого є ПАТ „ОСОБА_2 та Кредит, і ОСОБА_3 були укладені договори банківського вкладу №313731/4643/370-14 на суму 11255 євро, зі сплатою процентів за ставкою 9 % річних, та №313731/4613/370-14 на суму 21 700 доларів США, зі сплатою процентів за ставкою 11 % річних, на строк з 17.02.2014 року по 22.02.2015 року кожний.

В обгрунтування позову, ОСОБА_3 посилалася на те, що на порушення умов договорів, банк в обумовлений у них строк вклади не повернув та не виплатив проценти, посилаючись на обмеження щодо видачі готівкових коштів в іноземній валюті з депозитних рахунків клієнтів, встановлених постановами НБУ.

Задовольняючи позов, суд правильно застосував норми матеріального права та врахував, що відмова банку у видачі суми вкладів та нарахованих процентів з посиланням на обмеження, встановлені постановами Правління Національного банку України № 758 від 01 грудня 2014 року „Про введення додаткових механізмів для стабілізації грошово-кредитного та валютного ринків України та № 160 від 03.03.2015 року „Про введення додаткових механізмів для стабілізації грошово-кредитних та валютних ринків України, є незаконною, оскільки позбавляє вкладника володіти та розпоряджатися належними йому на праві власності грошовими коштами є порушенням прав вкладника, визначених Конституцією України, Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод та суперечить нормам ЦК України.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що позивач не довела факту укладання договорів банківських вкладів і внесення по ним вкладів у іноземній валюті, оскільки надала лише копії, а не оригінали договорів - заяв №313731/4643/370-14 та №313731/4641/370-14(а.с.7,8), не є переконливими, враховуючи, що за вимогами ч.2 ст. 64 ЦПК України письмові докази, як правило , подаються в оригіналі. Якщо подано копію письмового доказу, суд зха клопотанням осіб, які беруть участь у справі, має право вимагати подання оригіналу.

Під час розгляду справи у суді першої інстанції клопотання про надання оригіналів договорів-заяв відповідач не заявляв, як не спростовував у своїх письмових запереченнях на позов фактів укладання з ОСОБА_3 зазначених нею договорів банківських вкладів.

Відповідно ж до вимог ч.1 ст. 61 ЦПК України, обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню.

Доводи апеляційної скарги про те, що повернення вкладів позивачці буде порушенням постанов Національного банку України № 758 від 01 грудня 2014 року „Про введення додаткових механізмів для стабілізації грошово-кредитного та валютного ринків України та № 160 від 03 березня 2015 року „Про введення додаткових механізмів для стабілізації грошово-кредитного та валютного ринків України, виконання яких є обовязковим для усіх банків і звільняють їх від належного виконання зобовязань за договором банківського вкладу, не можна визнати належною правовою підставою для відмови у задоволенні вимог вкладника, оскільки названі акти НБУ є підзаконними і суперечать ч.2 ст. 1060 ЦК України

Відповідно до ч.ч.2,5 ст. 4 ЦК України основним актом цивільного законодавства України є Цивільний кодекс України

Інші органи державної влади України можуть видавати нормативно-правові акти, що регулюють цивільні відносини, лише у випадках і в межах, встановлених Конституцією України та законом.

Згідно ч.2 ст. 56 Закону України „Про Національний банк України нормативно-правові акти Національного банку видаються у формі постанов Правління Національного банку, а також інструкцій, положень, правил, що затверджуються постановами Правління Нпціонального банку.

Вони не можуть суперечити законам України та іншим законодавчим актам України і не мають зворотної сили, крім випадків, коли вони згідно з законом помякшують або скасовують відповідальність.

Названі постанови Правління НБУ №758 від 01 грудня 2014 року та № 160 від 03 березня 2015 року спрямовані на регулювання діяльності банків (юридичних осіб), визаначених цими Постановами, яке здійснюється в межах адміністративно-правових відносин НБУ з банками, які охоплюються його наглядовою діяльністю, отже не є актами цивільного законодавства у розумунні ст. 4 ЦК, а являються нормативно-правовими актами органу державного управління.

Крім того, згідно зі ст. 17 Закону України від 23 лютого 2006 року „Про виконання рішень та застсоування практики Європейського суду з прав людини суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відмовляючись повернути кошти, які належать на праві власності позивачці, банк порушує Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та ст. 1 Першого Протоколу, підписаного та ратифікованого Україною, яка у відповідності до ст. 5 цього ж протоколу є додатковою статтею Конвенції. Таке порушення виявилося в наступному: у ст. 1 Протоколу № 1 вказано, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Цей же принцип закріплено і в ст. 41 Конституції України, однак в порушення названих норм позивач позбавлена права користуватися своїм майном у виді грошових коштів, які банк отримав від неї на умовах строковості та платності і у встановлений строк не повернув.

Посилання в апеляційній скарзі на невірний розрахунок процентів за депозитними договорами, які стягнуті на користь позивачки у розмірі 1012,95 євро та 2387 доларів США, не є переконливими і правильність наданого позивачем розрахунку не спростовують.

Однак вараховуючи, що нараховані проценти є видом доходу, що підлягає оподаткуванню, то рішення суду слід доповнити вказівкою про те, що стягнуті зазначеним рішенням суми відсотків визначені судом без вирахування обовязкових податків та зборів, тобто при виконанні рішення вони мають вираховуватися банком, як податковим агентом.

Керуючись ст.ст. 307, 308, 314, 317 ЦПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ПАТ «Банк «ОСОБА_2 та Кредит» в особі філії «Запорізьке РУ «ПАТ ОСОБА_2 та Кредит» відхилити.

Заочне рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 30 березня 2015 року по даній справі залишити без змін, доповнивши резолютивну частину вказівками про те, що стягнуті суми відсотків у розмірі 1012,95 євро та 2387 доларів США визначені без вирахування обовязкових податків та зборів.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: