1Справа № 335/632/15-ц 2-п/335/59/2015
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

про скасування заочного рішення та призначення

справи до розгляду у загальному порядку

2 червня 2015 року Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді Шалагінової А.В.,

при секретарі Корягіній Ю.С.,

за участю:

позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду за адресою: м. Запоріжжя, вул. Перемоги, 51, заяву ОСОБА_3 про перегляд заочного рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 13 березня 2015 р. за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, спричиненої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,

В С Т А Н О В И В:

Заочним рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 13 березня 2015 р. частково задоволено позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, спричиненої внаслідок ДТП.

16 квітня 2015 р. надійшла заява ОСОБА_3 про перегляд заочного рішення, в якій він просить суд скасувати вищезазначене заочне рішення та призначити справу до розгляду в загальному порядку з тих підстав, що ОСОБА_3 не був повідомлений належним чином про дату, час та місце розгляду справи на 26 лютого 2015р. та на 13 березня 2015 р. Також вказав, що під час розгляду справи судом не були досліджені обставини, які мають значення для правильного вирішення справи. Зокрема, зазначив, що власником транспортного засобу, яким керував позивач, є інша особа, і тому суд безпідставно стягнув матеріальну шкоду на користь позивача. В матеріалах справи також відсутні документи, які підтверджують наявність матеріальної шкоди, та наявність причинного звязку між неправомірними діями і завданою шкодою власнику автомобіля. Крім того, цивільна відповідальність відповідача була застрахована у СК «Юнівес». Згідно полісу страхова сума за шкоду життю складає 100 000 гривень, а за шкоду, завдану майну 50 000 гривень. Отже, страхових сум в повному обсязі вистачає на покриття шкоди. У заочному рішенні вказано зі слів позивача, що страхова компанія виплатила 10 994,28 гривень, однак цей факт не було підтверджено доказами. Вважає, що також з нього було незаконно стягнуто 1 704,96 гривень на лікування, оскільки відсутні докази причинного звязку з пошкодженнями, завданими внаслідок ДТП. Також відсутні докази заподіяння моральної шкоди. Вважає, що дана справа не підсудна Орджонікідзевському районному суду м. Запоріжжя, оскільки відсутні докази реєстрації місця проживання позивача в Орджонікідзевському районі м. Запоріжжя. Копію заочного рішення відповідач отримав 6 квітня 2015 р., отже строк на подання заяви про перегляд заочного рішення ним не пропущено.

У судовому засіданні представник відповідача підтримав доводи заяви та просив заяву задовольнити.

Позивач у судовому засіданні надав заперечення щодо заяви відповідача про перегляд заочного рішення, зазначивши, що судом своєчасно направлялися відповідачу судові повістки, однак відповідач недобросовісно використовував свої процесуальні права та не бажав їх своєчасно отримувати. Йому 19 лютого 2015 р. було вручено повістку на засідання 26 лютого 2015 р. в присутності свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 Проте, на пошту він пішов отримати повістку на наступний день після судового засідання. Також, 6 березня 2015 р. йому було вручено судову повістку на судове засідання 13 березня 2015 р., що підтверджується фотокартками та показаннями свідка ОСОБА_4 Проте, ОСОБА_3 знов пішов на пошту пізніше та отримав повістку у день судового засідання. Повістку він отримав раніше, ніж було призначено судове засідання о 17:00 год. Крім того, на час судового засідання він не знаходився у лікарні, оскільки його було виписано 16 лютого 2015 р. Також вказав, що пошкоджений автомобіль правомірно знаходився під його керуванням та у його володінні. Він отримав від власника автомобіль в гарному технічному стані, після ДТП за власний кошт цей автомобіль відремонтував, оскільки ОСОБА_3 відмовився відшкодовувати завдану шкоду. На підставі статті 1191 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) він мав право на заявлення регресної вимоги. Жодної зайвої копійки суд з відповідача не стягнув. Відповідь ПрАТ «Юнівест» від 29 вересня 2014 р. щодо сплаченої суми страхового відшкодування досліджувалась у судовому засіданні. Крім того, вважає, що справа підсудна Орджонікідзевському районному суду м. Запоріжжя відповідно до вимог п. 3 ст. 110 ЦПК України. Крім того, рішення суду на даний час майже виконано, а дії ОСОБА_3 спрямовані на те, щоб унеможливити відшкодування завданих збитків. Просив залишити заяву про перегляд заочного рішення без задоволення.

Суд, заслухавши учасників процесу, вивчивши матеріали справи, доходить наступного висновку.

Як вбачається з матеріалів справи, 13 березня 2015 року Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя в заочному порядку була розглянута цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, спричиненої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яким позовні вимоги позивача було частково задоволено, внаслідок чого з відповідача було стягнуто в рахунок відшкодування матеріальної шкоди 25 925,72 гривні, витрати на лікування та придбання медичних препаратів 1 704,96 гривень, відшкодування моральної шкоди у розмірі 1000 гривень та витрати по сплаті судового збору у розмірі 158,34 гривні, а всього стягнуто 28 789,02 гривні.

Із заочного рішення суду вбачається, що справа розглядалася за відсутності відповідача.

У судовому засіданні встановлено, що копію заочного рішення суду відповідач ОСОБА_3 отримав 6 квітня 2015 р.

У відповідності до п. 2 ч. 3 ст. 231 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України), суд може своєю ухвалою за результатами розгляду заяви про перегляд заочного рішення скасувати заочне рішення і призначити справу до розгляду в загальному порядку.

Як випливає з положень ч. 1 ст. 232 ЦПК України, заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з'явився в судове засідання і не повідомив про причини неявки з поважних причин і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Тобто для скасування заочного рішення необхідна наявність обставин, що підтверджують: 1) поважні причини неможливості явки відповідача в судове засідання та повідомлення їх суду; 2) наявність у відповідача доказів, що мають істотне значення для правильного вирішення справи. При цьому, обовязковою є наявність обох цих умов.

На зазначену обставину також звернуто увагу в Узагальненні практики ухвалення та перегляду судами заочних рішень у цивільних справах від 1 травня 2007 р. Зокрема, Верховний Суд України зазначив, що правильною є практика тих судів, які скасовують заочне рішення лише за наявності двох підстав, визначених у ст. 232 ЦПК України, зокрема, якщо буде встановлено, що відповідач, який був належним чином повідомлений про час та місце судового розгляду, не зявився в судове засідання та не повідомив про причини неявки з поважних причин i докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

У судовому засіданні встановлено, що відповідач судову повістку на судове засідання, яке було призначене на 26 лютого 2015р. на 09:00 год. отримав 27 лютого 2015 р., що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (арк. справи 41). Судову повістку на судове засідання, призначене на 13 березня 2015 р. на 17:00 год., відповідач отримав 13 березня 2015 р. (отримала донька), що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (арк. справи 46).

Як передбачено частиною четвертою статті 74 ЦПК України, судова повістка про виклик повинна бути вручена з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи, але не пізніше ніж за три дні до судового засідання, а судова повістка-повідомлення - завчасно.

З урахуванням наявних в матеріалах справи поштових повідомлень, відповідач ОСОБА_3 судові повістки про виклик до суду не отримав завчасно, оскільки вони були вручені йому пізніше, ніж за три дні до судового засідання.

Судом не беруться до уваги посилання позивача на показання свідків, які могли б підтвердити вручення судових повісток, а також на диск із відеозаписом вручення судових повісток, оскільки вимогами ЦПК України не передбачено порядку вручення судових повісток свідками та за допомогою відеозапису. Як зазначено у ч.ч. 1, 2, ст. 76 ЦПК України, судові повістки, адресовані фізичним особам, вручаються їм під розписку. Розписка про одержання судової повістки з поміткою про дату вручення в той самий день особами, які її вручали, повертається до суду. У разі відмови адресата одержати судову повістку особа, яка її доставляє, робить відповідну помітку на повістці і повертає її до суду.

Суду не надано розписки відповідача про отримання судових повісток 19 лютого 2015 р. та 6 березня 2015 р., як це стверджує позивач. Також, в матеріалах справи відсутні повістки з відміткою про відмову від отримання судової повістки.

Крім того, відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 59 ЦПК України суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Оскільки нормами ЦПК України передбачено, що підтвердженням отримання повістки є розписка або повістка з відміткою про відмову від її отримання, судом було відмовлено у задоволенні клопотання позивача щодо допиту свідків та дослідження відеозапису з питання підтвердження вручення судових повісток.

У заяві про скасування заочного рішення ОСОБА_3 також посилався на докази, що мають істотне значення для правильного вирішення справи, зокрема, на те, що власником транспортного засобу, який був пошкоджений внаслідок ДТП, є не позивач, а інша особа, яка не була залучена до участі у справі. Також, ОСОБА_3 посилався на страховий поліс, яким була застрахована його цивільна відповідальність, який також не було надано під час розгляду справи судом. Відповідь ПрАТ «Юнівест» від 29 вересня 2014 р. про виплату страхового відшкодування також відсутній в матеріалах справи та був наданий позивачем лише під час розгляду заяви про перегляд заочного рішення. Крім того, ОСОБА_3 посилався на інші докази, які не були досліджені під час заочного розгляду справи (відсутність доказів заподіяння моральної шкоди, причинного звязку та ін.).

Суд не бере до уваги посилання позивача на ст. 1191 ЦК України, оскільки як вбачається із його позовної заяви та заочного рішення від 13 березня 2015 р., він не посилався на вимоги зазначеної статті в обґрунтування заявлених позовних вимог. Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

З урахуванням вищенаведеного, суд вважає, що наявні передбачені законом підстави для скасування заочного рішення суду та призначення справи до розгляду в загальному порядку.

Керуючись ст.ст. 231, 232 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_3 про перегляд заочного рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 13 березня 2015 р. задовольнити.

Скасувати заочне рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 13 березня 2015 р. за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, спричиненої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

Призначити справу до розгляду в загальному порядку у судовому засіданні на 23 червня 2015 року на 9:30 год. в приміщенні Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя за адресою: м. Запоріжжя, вул. Перемоги, 51.

Позивачу у судове засідання надати документ, що посвідчує його особу (паспорт чи інший документ) (оригінали для огляду та копії для приєднання до матеріалів справи), а також оригінали всіх документів, копії яких приєднані до позовної заяви.

Відповідачу у судове засідання надати документ, що посвідчує його особу (паспорт чи інший документ), довідку про присвоєння ідентифікаційного номеру (в разі наявності) (оригінали для огляду та копії для приєднання до матеріалів справи).

Запропонувати відповідачу до судового засідання подати письмові заперечення проти позову та посилання на докази, якими вони обґрунтовуються.

Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали виготовлено 3 червня 2015 року.

Суддя А.В. Шалагінова