Апеляційний суд Кіровоградської області
№ 22-ц/781/1702/15 Головуючий у суді І-ї інстанції Баранець А. М.
Доповідач Суровицька Л. В.
РІШЕННЯ

Іменем України

23.07.2015 року колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Кіровоградської області в складі :

головуючої судді: Суровицької Л.В.,

суддів: Авраменко Т.М., Суржика М.М.,

секретар: Кравченко Я.С.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Кіровограді цивільну справу за апеляційною скаргою публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» на рішення Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 25 травня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ПАТ КБ «ПриватБанк», ОСОБА_3, третя особа - приватний нотаріус Ганночка О.В. про визнання іпотеки припиненою та скасування заборони на нерухоме майно.

Заслухавши доповідача, пояснення осіб, які прибули в судове засідання, дослідивши матеріали справи, колегія суддів, -

В С Т А Н О В И Л А:

У лютому 2015 року ОСОБА_2 звернулась в суд з позовом до публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк», ОСОБА_3, третя особа - приватний нотаріус Ганночка О.В. про визнання іпотеки припиненою та скасування заборони на нерухоме майно. Зазначала, що вона є власником земельної ділянки по АДРЕСА_1. Наприкінці 2014 року їй стало відомо, що за договором іпотеки від 04 травня 2007 року, укладеним між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_3, встановлена заборона на житловий будинок, що розташований на вказаній земельній ділянці. Вказана заборона порушує її права як власника земельної ділянки. Рішенням Світловодського міськрайонного суду від 13 лютого 2013 року, яким відмовлено Банку у задоволенні позову до ОСОБА_3 про звернення стягнення на предмет іпотеки, встановлено, що житловий будинок по АДРЕСА_1 знищений, а земельна ділянка предметом іпотеки не являється.

На її письмові звернення до Банку та до приватного нотаріуса Ганночки О.В. з вимогою зняти заборону за цією адресою у зв'язку із знищенням предмета іпотеки, її вимоги не задоволено. Тому просила суд визнати припиненою іпотеку на будинок АДРЕСА_1 за договором іпотеки від 04 травня 2007 року, укладеним між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_3 у з'язку із знищенням предмета іпотеки. Скасувати заборону на нерухоме майно - на будинок № АДРЕСА_1 за договором іпотеки від 04 травня 2007 року, укладеним між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_3 (а.с.2).

Рішенням Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 25 травня 2015 року позов задоволено. Визнано припиненою іпотеку на будинок, скасовано заборону на майно за договором іпотеки від 04 травня 2007 року, укладеним між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_3, зареєстровану приватним нотаріусом Ганночка О.В. 04 травня 2007 року за № 4912597 (а.с.66-68).

В апеляційній скарзі Банк просить рішення суду першої інстанції скасувати з підстав порушення норм матеріального і процесуального права та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову(а.с.73-76).

В судовому засіданні апеляційної інстанції представник банку підтримав доводи апеляційної скарги.

ОСОБА_2 та її представник, а також ОСОБА_3, третя особа - приватний нотаріус Ганночка О.В., належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, в судове засідання не прибули.

Відповідно до ч.2 ст.305 ЦПК України їх неявка не перешкоджає розглядові справи.

Колегія суддів, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню із наступних підстав.

Судом встановлено, що між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_3 04 травня 2007 року було укладено кредитний договір, згідно якого банк надав позичальнику кредит в сумі 21 600 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12 % на рік на суму залишку заборгованості та за умови повернення кредиту до 07 травня 2027 року.

В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором, в цей же день було укладено договір іпотеки.

Згідно умов договору іпотеки ОСОБА_3 передав банку в іпотеку належний йому на праві власності житловий будинок загальною площею 59,40 кв.м. по АДРЕСА_1.

Обумовлена сторонами договору іпотеки ціна предмету іпотеки становить 136 350 грн.

Як свідчить державний акт на право власності на земельну ділянку Серія НОМЕР_1, виданий на підставі рішення Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 21 червня 2010 року, земельна ділянка площею 0,0547, розташована за адресою АДРЕСА_1 , належить ОСОБА_2 (а.с.4).

Згідно копії витягу з Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна, приватним нотаріусом Ганночкою О.В. 04 травня 2007 року за № 4912597 зареєстрована заборона на нерухоме майно - будинок по АДРЕСА_1, власником якого є ОСОБА_3. Заявником про встановлення вказаної заборони є ПАТ КБ «ПриватБанк».

В обгрунтування позовних вимог ОСОБА_2 посилалась на те, що наявність іпотеки та заборони на житловий будинок № АДРЕСА_1 обмежує її права як власника землі, зокрема на здійснення будівництва за цією адресою. Як на підставу для задоволення позову посилалась на те, що предмет іпотеки - житловий будинок № АДРЕСА_1 знищений.

Рішенням Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 13 лютого 2013 року, яким відмовлено у задоволенні позову ПАТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_3 про звернення стягнення на предмет іпотеки, встановлено, що житловий будинок № АДРЕСА_1 станом на 04 березня 2010 року знищено (а.с.8-9). Вказане рішення суду набрало законної сили.

Відповідно до ч.3 ст.61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням, зокрема у цивільній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

З матеріалів справи та пояснень представника банку вбачається, що ОСОБА_3 зобов'язання за кредитним договором не виконує, має заборгованість за кредитом станом на 15 травня 2012 року в розмірі 50 863,83 доларів США.

Ухвалюючи рішення про задоволення позову суд першої інстанції виходив з того, що оскільки факт знищення предмета іпотеки є доведеним, наявність заборони на нерухоме майно обмежує права позивача, як власника земельної ділянки щодо забудови, тому позов підлягає задоволенню.

Проте, до таких висновків суд прийшов з порушенням норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до ст.598 ЦК України зобов'язання припиняється частково або в повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Згідно ст.17 Закону України «Про іпотеку» іпотека припиняється у разі знищення (втрати) переданої в іпотеку будівлі (споруди), якщо іпотекодавець не відновив її.

Однак така підстава не є універсальною для припинення іпотеки.

Так, відповідно до ч.2 ст.580 ЦК України у разі випадкового знишення або випадкового пошкодження предмета застави заставодавець на вимогу заставодержателя зобов'язаний надати рівноцінний предмет або, якщо це можливо, відновити знищений або пошкоджений предмет.

Згідно умов договору іпотеки предмет іпотеки - житловий будинок залишився у володінні заставодавця - ОСОБА_3.

Частина друга статті 587 ЦК України передбачає, що заставодавець, який володіє предметом застави, у разі втрати, псування, пошкодження або знищення заставленого майна з його вини зобов'язаний замінити або відновити це майно, якщо інше не встановлено договором.

Тобто, ч.2 ст.580 та ч.2 ст.587 ЦК УКраїни покладають на заставодаця обов' язок відновити або замінити предмет застави.

Право банку вимагати відновлення предмета іпотеки або заміни іншим майном не меншої вартості передбачено і іпотечним договором.

Вказані норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, суд першої інстанції не застосував та передчасно прийшов до висновку про те, що знищення предмета іпотеки є безумовною підставою для припиненння іпотеки.

Відомості про те, що предмет іпотеки не може бути відновлений, в матеріалах справи відсутні.

Крім того, суд не дав оцінку тій обставині, що правовідносини щодо іпотеки нерухомого майна виникли між Банком та ОСОБА_3, а ОСОБА_2 не є стороною іпотечного договору.

Частина друга статті 598 ЦК України передбачає, що припинення зобов'язання допускається лише у випадках, встановлених договором або законом на вимогу однієї із сторін.

За таких обставин, оскільки суд першої інстанції ухвалив рішення з порушенням норм матеріального і процессуального права, відповідно до п.4 ст.309 ЦПК України рішення підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні позову.

Керуючись ст.ст. 303, 304, п.2 ч.1 ст.307, ст.309, ч.2 ст.314, ст.316 ЦПК України, колегія суддів,-

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» задовольнити.

Рішення Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 25 травня 2015 року скасувати.

В задоволенні позову ОСОБА_2 про визнання іпотеки припиненою та скасування заборони на нерухоме майно, відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржено в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуюча суддя:

Судді: