У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 червня 2015 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді Бондаренко О. В. ,

при секретарі Кириченко Д. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 4 подання міського відділу Державної виконавчої служби Білоцерківського міськрайонного управління юстиції (надалі - МВ ДВС БЦМУЮ) про тимчасове обмеження у праві виїзду боржника за межі України, -

В С Т А Н О В И В :

Державний виконавець МВ ДВС БЦМУЮ ОСОБА_1 звернулась до суду з даним поданням мотивуючи тим, що на виконанні в міському відділі Державної виконавчої служби Білоцерківського міськрайонного управління юстиції знаходиться виконавче провадження по примусовому виконанню судового рішення у справі № 2/357/216/14 виданого Білоцерківським міськрайонним судом 13.01.2014 року, про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 аліментів на утримання дитини ОСОБА_4,ІНФОРМАЦІЯ_1. В добровільному порядку боржник рішення суду не виконує, на неодноразові виклики державного виконавця не відповідає, згідно довідки розрахунку заборгованість по виконавчому листу станом на 01.06.2015 року становить 20000 грн. Тому просить тимчасово обмежити ОСОБА_2 ( бр- 1-го Травня,12а,кв.17 м. Біла Церква Київської області, ІНФОРМАЦІЯ_2) у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документа, шляхом заборони перетинати державний кордон України до виконання своїх зобовязань, покладених на нього рішеннями: виконавчий лист виданий Білоцерківським міськрайонним судом за № 2/357/216/14 від 13.01.2014 року, виконання ухвали покласти на Державну прикордонну службу України.

Державний виконавець в судове засідання не зявився, в поданні зазначив про розгляд подання без участі представника міського відділу державної виконавчої служби Білоцерківського міськрайонного управління юстиції та направлення засвідченої копії ухвали, винесеної за результатами розгляду справи, до міського відділу державної виконавчої служби Білоцерківського міськрайонного управління юстиції.

Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку що подання не підлягає до задоволення з наступних підстав.

13.01.2014 року рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області задоволено позов ОСОБА_3 та стягнуто з ОСОБА_2,ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_3 на користь ОСОБА_3,ІНФОРМАЦІЯ_4, уродженки м. біла Церква Київської області аліменти на сина ОСОБА_4,ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1000 грн. щомісячно, починаючи з 24.10.2013 року до досягнення дитиною повноліття. Рішення набрало законної сили 04.02.2014 року.( а.с.20-21).

24.01.2014 року ОСОБА_3 отримала виконавчий лист у справі 2/357/216/14, 357/15276/13-ц, про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на сина ОСОБА_4,ІНФОРМАЦІЯ_1.

Відповідно до ст. 377-1 ЦПК України, питання про тимчасове обмеження боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця, погодженим з начальником відділу державної виконавчої служби. Суд негайно розглядає подання, зазначене в частині першій цієї статті, без виклику чи повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного виконавця.

Згідно ст.13 Загальної декларації прав людини кожна людина має право вільно пересуватися й обирати собі місце проживання в межах любої держави. Кожна людина має право залишати будь-яку країну, включаючи свою власну, і повертатися у свою країну.

Відповідно до ст.13 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Закон України «Про порядок виїзду з України та виїзду в Україну громадян України» регулює порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і виїзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, визначає випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України і встановлює порядок розвязання спорів у цій сфері.

Так, п.2 ст.6 вищевказаного Закону передбачено як підставу для тимчасового обмеження у праві виїзду за кордон наявність невиконаних зобовязань, але лише до моменту виконання зобовязань, або забезпечення заставою, якщо інше не передбачене міжнародним договором України.

Згідно п.18 ч.3 ст.11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобовязань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника фізичної особи або керівника боржника юридичної особи за межі України до виконання зобовязання за рішенням.

Виходячи зі змісту вищенаведених правових норм, обовязковою обставиною, яка підлягає встановленню судом є факт умисного ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням суду зобовязань та доведення цього факту заявником в порядку, встановленому ст. 60 ЦПК України.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Доказами є будь які фактичні данні, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обгрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.( ст. 57 ЦПК України).

Державним виконавцем до подання долучено: довідку про нарахування аліментів, б/н та дати її видачі, з якої вбачається, що згідно виконавчого листа № 2/357/216/14 виданого Білоцерківським міськрайонним судом 05.02.2014 року, про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 аліментів на сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1000 грн. щомісячно починаючи з 24.10.2013 року, станом на 01.06.2015 року рахується заборгованість в розмірі 20000 грн.; копію виконавчого листа № 2/357/216/14, акт державного виконавця від 11.05.2015 року яким встановлено, що згідно бази даних МРЕВ ДАІ право на автотранспортні засоби за боржником не зареєстровані та акт державного виконавця від 12.05.2015 року яким встановлено, що при виході державного виконавця на дільницю двері в квартиру ніхто не відчинив.

Відповідно до 1.5.2. Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 року № 512/5, зареєстрованої в міністерстві юстиції України 02.04.2012 року за № 489/20802 ( далі Інструкція), акт це - документ, що підтверджує певні встановлені факти або події:

а) текст акта складається з реквізитів виконавчого документа із зазначенням суті проведених дій; за зведеним виконавчим провадженням - повного найменування (прізвища, імені та по батькові) боржника та дати обєднання виконавчих проваджень у зведене, а також вступної і констатуючої частин. У вступній частині зазначаються назва акта, дата і місце його складання, посада, прізвище, імя, по батькові державного виконавця, підстава для складання акта, перелічуються особи, що були присутні під час його складання, із зазначенням їхнього статусу у виконавчому провадженні, місця проживання (місцезнаходження), посад, інших наявних даних, зазначається кількість аркушів, на яких складено акт;

б) у констатуючій частині викладаються мета і завдання складання акта, суть і характер проведених виконавчих дій, встановлені факти, події, а також у разі потреби висновки і пропозиції;

в) у кінці акта (перед підписами) зазначаються відомості про кількість примірників акта та кому вони надаються (надсилаються);

г) акт підписується всіма особами, які брали участь у його складанні. У разі відмови від підписання сторін чи інших осіб, що були присутні при складанні акта, про це робиться відмітка в акті. Відмітка «від підпису відмовився» проставляється напроти імені особи, яка відмовилася від підпису, та засвідчується підписами інших осіб, які були присутніми під час складання акта;

ґ) до акта можуть вноситись також інші відомості, визначені Законом, цією Інструкцією та іншими нормативно-правовими актами.

Як вбачається з доданих до подання актів вони не відповідають в повному обсязі зазначеному вище пункту Інструкції, крім дати складання, посади, прізвища, імя, по батькові державного виконавця, підстави для складання акта та встановлених фактів.

Державним виконавцем не надано до суду належних та допустимих доказів в підтвердження обставин справи: про здійснення дій примусового виконання рішення суду, зроблених запитів та отриманих відомостей щодо виявлення майна зареєстрованого за боржником, щодо умисного ухилення ОСОБА_2 від виконання покладеного на нього рішенням суду обовязку, зокрема заявником не долучено доказів, які б підтверджували, що боржник не зявляється на виклики до виконавчої служби, приховує майно чи змінив місце проживання з метою ухилення від виконання рішення суду та матеріали виконавчого провадження.

Вимоги державного виконавця щодо встановлення заборони перетинати державних кордон України без вилучення паспортного документу боржника не підлягають до задоволення оскільки встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України передбачає заборону перетинати державних кордон України, а вилучення чи не вилучення паспортного документу боржника не входить до повноважень суду при вирішенні даного подання.

Так, Верховний Суд України в листі від 01.02.2013 року «Судова практика щодо вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України» зазначив, що резолютивна частина ухвали повинна містити висновок суду із вирішуваного питання, зокрема про задоволення або відмову в задоволенні подання щодо тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України, а також строк і порядок набрання ухвалою законної сили та її оскарження. У цій же частині ухвали повинні міститися такі дані: прізвище, ім'я, по батькові боржника-фізичної особи або керівника боржника-юридичної особи, число, місяць і рік народження, місце реєстрації для боржника-фізичної особи або юридична адреса для боржника-юридичної особи і фактичне місце проживання або знаходження відповідно для фізичних і юридичних осіб, також з обов'язковим зазначенням громадянства країни боржника.

Резолютивна частина ухвали не повинна містити висновків про тимчасове затримання чи вилучення документа, що дає право на виїзд з України і в'їзд в Україну та посвідчують особу, або висновків про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника, без тимчасового затримання чи вилучення паспорта або іншого документа, який посвідчує особу та надає право виїзду з і в'їзду в Україну.

У цій частині ухвали також зазначається, до якого моменту діють обмеження, тобто виконання якого зобов'язання, покладеного на боржника рішенням, є підставою для їх припинення. Враховуючи наведене, в ухвалі слід зазначати резолютивну частину рішення, яке перебуває на виконанні у підрозділі ДВС та на підставі якого вноситься подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України.

Отже, суд приходить до висновку, що подання є необґрунтованим та недоведеним.

Керуючись ст.377-1 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

В задоволенні подання міського відділу Державної виконавчої служби Білоцерківського міськрайонного управління юстиції (надалі - МВ ДВС БЦМУЮ) про тимчасове обмеження у праві виїзду боржника ОСОБА_2 за межі України відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Київської області через Білоцерківський міськрайонний суд протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали, шляхом подання апеляційної скарги.

Суддя ОСОБА_6