Справа № 372/814/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 червня 2015 року м.Обухів

Обухівський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді Зінченка О. М. ,

при секретарі Русанова Ю.А.,

представників ОСОБА_1, ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Обухівського районного суду Київської області цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства ОСОБА_3 банк «ПриватБанк» до ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, третя особа орган опіки та піклування виконавчого комітету Обухівської міської ради про виселення,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ПАТ ОСОБА_3 «Приват Банк» звернувся до суду з зазначеним позовом, в обґрунтування якого зазначив, що 19.07.2007 року між ПАТ ОСОБА_3 «ПриватБанк» та відповідачем ОСОБА_4 був укладений кредитний договір за умовами якого позивач надав відповідачу кредит у розмірі 80160 доларів США на строк до 19.07.2017 року, зі сплатою відсотків річних. Відповідач зобов'язався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлених кредитним договором. В забезпечення виконання зобовязань 19.07.2007 року ПАТ ОСОБА_3 «ПриватБанк» та відповідачами був укладений іпотечний договір, посвідчений приватним нотаріусом, згідно якого в іпотеку передано нерухоме майно: трикімнатна квартира м. Обухів мікрорайон Петровського,20 кв.60. Рішенням Обухівського районного суду від 09 квітня 2013 року з відповідачів в рахунок стягнення заборгованості за кредитним договором звернуто стягнення на вказану квартиру. Оскільки відповідачі добровільно не звільняють житлове приміщення, просить суд на підставі ч.3 ст.109 ЖК України виселити відповідачів з квартири розташованої за адресою: м. Обухів мікрорайон Петровського,20 кв.60 та стягнути з відповідачів понесені судові витрати.

Представник позивача ОСОБА_1 у судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі, з підстав викладених у позовній заяві та уточненнях до неї.

Представник відповідачів ОСОБА_2 заперечив проти позову надавши до суду свої заперечення, в яких обґрунтував не визнання позову.

Відповідач ОСОБА_5 в судовому засіданні позовні вимоги не визнав та просив суд відмовити в задоволенні позовних вимог, оскільки він використовує квартиру як постійне місце проживання,іншого житла не має, просить суд застосувати умови Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України» наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті.

Відповідач ОСОБА_7. в судовому засіданні позовні вимоги не визнала, оскільки іншого житла в родин не має, просить суд застосувати умови Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України» наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті.

Інші сторони в судове засідання не з'явилися.

Згідно ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі представлених сторонами доказів.

Згідно ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставі своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

19.07.2007 року між ПАТ ОСОБА_3 «ПриватБанк» та відповідачем ОСОБА_4 був укладений кредитний договір за умовами якого позивач надав відповідачу кредит у розмірі 80160 доларів США на строк до 19.07.2017 року, зі сплатою відсотків річних у розмірі 40000 доларів США на строк до 23.09.2023 року, зі сплатою 17 відсотків річних. Відповідач зобов'язався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлених кредитним договором ( а.с.6-8).

В забезпечення виконання зобовязань 19.07.2007 року ПАТ ОСОБА_3 «ПриватБанк» та відповідачами був укладений іпотечний договір, посвідчений приватним нотаріусом, згідно якого в іпотеку передано нерухоме майно: трикімнатна квартира м. Обухів мікрорайон Петровського,20 кв.60. ( а.с.9-11).

Рішенням Обухівського районного суду від 09 квітня 2013 року з відповідачів в рахунок стягнення заборгованості за кредитним договором звернуто стягнення на вказану квартиру ( а.с.12-14).

Статтею 33 Закону України „Про іпотеку" передбачено, що у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 цього Закону. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя.

Відповідачі зареєстровані та мешкають за адресою: м. Обухів мікрорайон Петровського,20 кв.60. , що сторонами не оспорюється.

Згідно листів ПАТ ОСОБА_3 «ПриватБанк» від 09.12.2014 року ( а.с. 15) відповідно до вимог Закону України « Про іпотеку» та ст.109 ЖК України було направлено повідомлення про звільнення квартири за місцем реєстрації відповідачів за адресою: м. Обухів мікрорайон Петровського,20 кв.60.. Повідомлення відповідачі отримали.

Нормою, яка встановлює порядок виселення із займаного житлового приміщення, є стаття 109 ЖК України, у частині першій якої передбачені підстави виселення.

Частина третя статті 109 ЖК України регулює порядок виселення громадян.

За змістом частини другої статті 40 Закону України «Про іпотеку» та частини третьої статті 109 ЖК України після прийняття рішення про звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення шляхом позасудового врегулювання на підставі договору всі мешканці зобов'язані на письмову вимогу іпотекодержателя або нового власника добровільно звільнити житловий будинок чи житлове приміщення протягом одного місяця з дня отримання цієї вимоги. Якщо мешканці не звільняють житловий будинок або житлове приміщення у встановлений або інший погоджений сторонами строк добровільно, їх примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду.

Відповідно до частини другої статті 109 ЖК України громадянам, яких виселяють з жилих приміщень, одночасно надається інше постійне жиле приміщення, за винятком виселення громадян при зверненні стягнення на жилі приміщення, що були придбані ними за рахунок кредиту (позики) банку чи іншої особи, повернення якого забезпечене іпотекою відповідного жилого приміщення. Постійне жиле приміщення, що надається особі, яку виселяють, повинно бути зазначено в рішенні суду.

Таким чином, частина друга статті 109 ЖК України встановлює загальне правило про неможливість виселення громадян без надання іншого жилого приміщення. Як виняток, допускається виселення громадян без надання іншого жилого приміщення при зверненні стягнення на жиле приміщення, що було придбане громадянином за рахунок кредиту, повернення якого забезпечене іпотекою відповідного жилого приміщення.

Правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 18 березня 2015 року у справі № 6-39цс15.

Відповідачами ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 в іпотеку передана житлова квартира, яка була придбана не за рахунок отриманих кредитних коштів, а тому суд вважає, що відсутні передбачені законом підстав для виселення відповідачів на підставі ст.109 ч.3 ЖК України із зазначеної квартири без надання йому іншого постійного житла.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 15, 60, 212-214 ЦПК України, ст.ст. 11, 16, 204, 514, 525, 526, 527, 530, 543, 549, 554, 559, 572, 590, 624, 625, 629, 1050, 1054 ЦК України, ст.ст. 3, 5, 11, 12, 24, 33, 38-40 Закону України «Про іпотеку», суд,

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову Публічного акціонерного товариства ОСОБА_3 банк «ПриватБанк» до ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, третя особа орган опіки та піклування виконавчого комітету Обухівської міської ради про виселення, відмовити повністю.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Київської області через Обухівський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги в десятиденний строк з дня проголошення рішення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення рішення з дня отримання копії цього рішення.

СуддяОСОБА_8