Справа № 686/7583/15-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.06.2015

23 червня 2015 року м.Хмельницький

Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області в складі:

головуючої-судді: ОСОБА_1

секретаря: Самчук Т.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Хмельницькому цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання договору позики безгрошовим, неукладеним та недійсним, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання договору позики безгрошовим, неукладеним та недійсним, вказавши, що в листопада 2012 року її родич ОСОБА_4 сказав їй, що хоче взяти в борг у ОСОБА_3 для ведення бізнесу та зазначив, що ОСОБА_3 надасть йому кошти тільки під заставу якогось майна. Так як майна у ОСОБА_4 не було та він попросив її укласти договір позики між нею та ОСОБА_3 Та щоб вона передала ОСОБА_3 свою квартиру в іпотеку до погашення боргу, на що вона погодилася, так як добре знала та довіряла ОСОБА_4

Сам договір позики вона побачила у нотаріуса при укладенні договору іпотеки 2.11.2012 року, кошти, які зазначені в договорі у сумі 505300 гривень, вона навіть не бачила на свої очі, та вони не передавалися і вона їх не отримувала.

При укладені договору іпотеки ОСОБА_4 сказав, що ОСОБА_3 після підписання цих договорів повинен надати йому вказані кошти. Підписавши вказані договори вона поїхала до дому.

Статтею 1047 ЦК України встановлено письмову форму для договору позики, якщо сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми.

На підтвердження договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Будь-яких розписок та інших документів про отримання нею коштів від ОСОБА_3 нею не складалося та не видавалося. А томі відповідно до вказаних норм, даний договір від 2.11.2012 року містить лише пропозицію передати кошти та відсутність документу, що підтверджує фактичну передачу коштів та безгрошовість даного договору. Як їй відомо кошти було передано ОСОБА_4

Відповідно до ч.ч.1,3 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою, пятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Якщо недійсність правочину не встановлена законом або одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, таки правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Позивач та представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримали.

Представник відповідача ОСОБА_3 в судовому засіданні проти задоволення позову заперечує, вказавши, що його довірителем було передано позивачу кошти, про що зазначено в договорі позики, позов є необґрунтованим, крім того не можна заявляти вимог про визнання договору позики безгрошовим, неукладеним та недійсним в одні позовні заяві.

Відповідач ОСОБА_4 в судовому засіданні позов визнав повністю.

Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи суд вважає, що позовна заява не підлягає задоволенню з наступних підстав: судом обєктивно встановлено, що 2 листопада 2012 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 було укладено договір позики коштів в сумі 505300 гривень, відповідно до вказаного договору ОСОБА_2 отримала від ОСОБА_3 вказану суму коштів до підписання договору, яку зобовязується повернути до 02.05.2013 року.

Цього ж дня між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 було укладено договір іпотеки, який посвідчено нотаріусом Хмельницького нотаріального округу ОСОБА_5

В п. 1 договору іпотеки зазначено, що цим договором забезпечується виконання зобовязань, що виникло у іпотекодавця на підставі договору позики від 2 листопада 2012 року основний договір, укладеного ним із іпотекодержателем у прості письмові формі на суму 505300 гривень.

Згідно ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другі стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі визначені родовими ознаками, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших рече, визначених родовими ознаками.

Статтею 1051 ЦК України передбачено, що позичальник має право оспорити договір позики на тій підставі, що грошові кошти або речі насправді не були одержані ним від позикодавця або одержані у меншій кількості, ніж встановлено договором.

Якщо договір позики має бути укладений у письмовій формі, рішення суду не може ґрунтуватися на свідченнях свідків для підтвердження того, що гроші або речі насправді не були одержані позичальником від позикодавця або одержані у меншій кількості, ніж встановлено договором.

Відповідно до частини першої та другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмові формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмові формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

А тому посилання позивача на те, що нею не надано розписки є необґрунтованим, скільки між позивачем та ОСОБА_3 було укладено договір позики.

Крім того, згідно ст.. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення стороною (сторонами) вимог, які встановлено, зокрема, ч. 1 статті 203 ЦК України, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства , а також інтересам держави і суспільства його моральним засадам.

У відповідності до статей 236, 216 ЦК України нікчемний правочин або правочин, визнаний судом недійсним, є недійсним з моменту його вчинення. Недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що повязанні з його недійсністю.

П. 8 Постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 6 листопада 2009 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсним» передбачено, що відповідно до частини першої статті 215 ЦК України підставою недійсності правочинну є недодержання стороною (сторонами) вимог, які встановлені статтею 203 ЦК, саме на момент вчинення правочинну. Не може бути визнаний недійсним правочин, який не вчинено.

Зокрема, не є укладеним правочин (договори) у яких відсутні встановлені законодавством умови, необхідні для їх укладення (відсутня згода за всіма істотними умовами договору; не отримано акцепт стороною, що направила оферту; не передано майно, якщо відповідно до законодавства для вчинення правочину потрібна його передача).

Статтею 60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Зі сторони позивача не надано до суду доказів на підтвердження своїх позовних вимог.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.ст.215, 1046,1051 ЦК України, Постановою Пленуму Верховного Суду України №9 від 6 листопада 2009 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсним», ст.ст. 10,11, 60, 212-215 ЦПК України суд, -

В И Р І Ш И В:

В задоволені позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання договору позики безгрошовим, неукладеним та недійсним відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Хмельницького апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі в 10 денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги .

Суддя