Справа №295/2359/15-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.06.2015 року м. Житомир

Богунський районний суд міста Житомира у складі:

головуючої судді Корицької В.О.,

за участі секретаря Барвашивець Т.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу

за позовом ОСОБА_1,

до АТ Страхова Група ТАС в особі Житомирської регіональної дирекції,

ОСОБА_2,

про відшкодування шкоди,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, в обґрунтування якого вказує, що 30 липня 2014р. в м. Житомирі, по вул. Ватутіна внаслідок дорожньо-транспортної пригоди його автомобіль «Део Ланос», номерний знак НОМЕР_1, зазнав технічних пошкоджень.

Винуватим у дорожньо-транспортній пригоді є ОСОБА_2, цивільно-правова відповідальність якого застрахована в Житомирській регіональній дирекції АТ «Страхова група «ТАС» відповідно до договору страхування.

Тому просить стягнути з: ПАТ Страхова Група ТАС страхове відшкодування в сумі 17 170 (сімнадцять тисяч сто сімдесят тисяч) грн. 69 коп., пеню в сумі1 071 (одна тисяча сімдесят одна) грн. 16 коп., збитки від інфляції в сумі 1 047 (одна тисяча сорок сім) грн. 41 коп., 3% річних в сумі 108 (сто вісім) грн. 67 коп., моральну шкоду в сумі 969 (девятсот шістдесят девять) грн. 90 коп.; з ОСОБА_2 втрату товарної вартості колісного транспортного засобу в сумі 4 056 (чотири тисячі пятдесят шість) грн. 56 коп., витрати на проведення експертного авто товарознавчого дослідження в сумі 650 (шістсот пятдесят) грн. 00 коп., а також стягнути з відповідачів судові витрати по сплаті судового збору та інші витрати відповідно до ст. 88 ЦПК України.

У судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача АТ Страхова Група ТАС в особі Житомирської регіональної дирекції ОСОБА_3 проти задоволення вимог заперечила, посилаючись на їх безпідставність та необґрунтованість. Зазначила, що останнім днем для виплати страхового відшкодування є 02.12.2014 року (через 90 днів з моменту подачі заяви на виплату страхового відшкодування), у зв'язку із чим обрахунок пені ОСОБА_1 виконаний невірно.

Висновок виконаний ПП «Ільїнським Антоном Антоновичем» не може братися судом до уваги так як він не відображає дійсної вартості відновлювального ремонту транспортного засобу. На підставі принципу заборони притягувати особу двічі за одне й те саме правопорушення, а також правил застосування конкуренції правових норм, за умови, що укладений договір страхування спрямований на задоволення особистих потреб застрахованої особи, страховик несе відповідальність у вигляді розміру неустойки, визначеної в договорі страхування. Таким чином, вимога позивача щодо сплати 3% річних та інфляційних витрат за несвоєчасне здійснення страхового відшкодування є безпідставною. А також зазначила, що страховик відшкодовує 5%

страхової виплати за шкоду, заподіяну здоров'ю. Оскільки ОСОБА_1 не зазнав ушкодження здоровя під час ДТП, тому вимога про відшкодування моральної шкоди є безпідставною.

Від ОСОБА_2 заперечень на позовну заяву до суду не надходило.

Заслухавши учасників судового засідання, дослідивши та оцінивши докази по справі за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, з урахуванням меж заявлених позовних вимог, керуючись законом, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково з наступнихпідстав.

Відповідно ч. 1 ст. 11 ЦК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних та юридичних осіб, поданим відповідно до цього кодексу, у межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Так, судом встановлені наступні юридичні факти та відповідні їм правовідносини.

30 липня 2014р. в м. Житомирі, по вул. Ватутіна внаслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобіль позивача «Део Ланос», номерний знак НОМЕР_1, зазнав технічних пошкоджень. Винуватцем у дорожньо-транспортній пригоді згідно постанови Богунського районного суду м. Житомира від 20.08.2014 р. є ОСОБА_2, цивільно-правова відповідальність якого застрахована в Житомирській регіональній дирекції АТ «Страхова група «ТАС» відповідно до договору страхування.

31.08.2014 р. позивач звернувся до страховика із повідомленням про вчинену ДТП./а.с. 67-68/

Експертом ПАТ Страхова Група ТАС було складено два висновки про вартість відновлювального ремонту автомобіля «Део Ланос», номерний знак НОМЕР_1, зокрема№06247_07 від 15.08.2014р. на загальну суму 5 353,57 грн. та №06247_07 від 30.09.2014р. на загальну суму 9 294,30 грн. /а.с. 29-33/.

Із сумою страхового відшкодування, встановленою страховиком, позивач не погодився, у зв'язку із чим замовив висновок експерта ПП «ОСОБА_4 А.» за № 3800 від 27.08.2014 року, згідно якого втрата товарної вартості колісного транспортного засобу становить 4 056, 56 коп., а вартість відновлювального ремонту - 24947,28 грн.

Позивачем з урахуванням гарантійного обслуговування транспортного засобу здійснений ремонт автомобіля на станції обслуговування ПАТ "Житомир- Авто".

Згідно квитанцій під № QS01 від 28.08.14р., № QS01 від 12.09.14р. та акту виконаних робіт від 19.08.2014 р. проведена оплата послуг по відновленню пошкодженого автомобіля «Део Ланос», реєстраційний номер НОМЕР_1, в сумі 17170,69 грн. /а.с. 15/

З метою отримання страхового відшкодування ОСОБА_1 звернувся до ПАТ Страхова Група ТАС із заявою про виплату йому страхового відшкодування, проте станом на дату подання позову виплату не здійснено.

Нормами пункту першого ч. 1 ст. 1188 ЦК України встановлено, що цивільно-правова відповідальність за шкоду, завдану внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки настає у особи, винної у заподіянні збитків.

Згідно ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим обєктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

У відповідності із ч. 2 ст. 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Згідно ст. 6 Закону України «Про обовязкове страхування цивільноправової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі Закону) страховим випадком є подія, внаслідок якої заподіяна шкода третім особам під час дорожньо транспортної пригоди, яка сталася за участю забезпеченого транспортного засобу і внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована за договором.

Відповідно ст. 9 Закону України «Про страхування» страхова виплата це грошова сума, яка виплачується страховиком відповідно до умов договору страхування при настанні страхового випадку.

Відповідно до п. 22.1 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоровю, майну третьої особи.

На підставі ст. 29 зазначеного Закону у звязку із пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати повязані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку встановленому законодавством.

Як передбачено п.3 ч.3 ст. 988 ЦК України у разі настання страхового випадку страховик зобовязаний здійснити страхову виплату у строк встановлений договором.

Враховуючи те, що вина застрахованої особи визнана судом, то ДТП, що сталась 30.07.2014 р., у відповідності до положень ст. 6 Закону, є страховим випадком, внаслідок якого у відповідача по справі настає обовязок здійснити виплату страхового відшкодування.

За таких обставин, позовні вимоги в частині стягнення вартості відновлювального ремонту в сумі 17170,69 грн. підлягають задоволенню, оскільки позивачем документально підтверджена вартість фактично понесених збитків при такому ремонті.

Підлягають також задовленню позовні вимоги вчастині стягнення з ОСОБА_2 втрати товарної вартості колісного транспортного засобу в сумі 4 056, 56 коп., оскільки зазначені збитки належать відшкодуванню з винної особи.

Вимогами положень частини першої ст. 37 цього Закону встановлено, що виплата страхового відшкодування здійснюється протягом одного місяця з дня отримання страховиком відповідних документів.

Частиною 36.2 статті 36 Закону передбачено, що страховик протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування, за наявності документів, зазначених в ст. 35 цього Закону, повідомлення про ДТП, але не пізніше як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобовязаний у разі визнання ним вимоги заявника обґрунтованими прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та здійснити його.

Згідно до ч. 36.5 ст. 36 Закону за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування з вини страховика особі, яка має право на таке відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки НБУ, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня.

У відповідності до ч. 2 ст. 36 Закону страховик зобовязаний направити заявнику письмове повідомлення щодо прийнятого рішення протягом 3 (трьох) робочих днів з дня прийняття відповідного рішення.

Повідомлення про ДТП страховик отримав від позивача 31.08.2014 р. /а.с. 68/, а заяву про відшкодування збитків 02.09.2014 р. /а.с. 69/

Отже, виплата страхового відшкодування повинна була б настати протягом 15 днів з дня узгодження розміру страхового відшкодування, але не пізніше як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування, тобто не пізніше 01.12.2014 р.

Однак, страхове відшкодування здійснено не було.

Суд погоджується із здійсненим позивачем розрахунком пені за період з 02.12.2014 р. по 17.02.2015 р. в загальній сумі 1071,16 грн. /а.с. 4/

Згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

За таких обставин, вимоги про сплату 3% річних в сумі 108, 67 грн. та інфляційних втрат в сумі 1047,41 грн., виходячи із грошового зобовязання в сумі 17170,69 грн., також підлягають задоволенню.

Судом відхиляються твердження представника відповідача про те, що стягненню такі виплати не підлягають у звязку із тим, що Законом України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлена спеціальна відповідальність страховика у вигляді пені, а тому інші види відповідальності не застосовуються.

Частина 2 ст. 625 ЦК України встановлює загальні умови стягнення відповідальності за прострочення грошового зобовязання. Закон України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» не містить заборони на стягнення із страховика 3% річних та інфляційних втрат у разі порушення ним грошового зобовязання.

А тому, вимоги в цій частині обгрунтовані та підлягають задоволенню.

Відповідно ст. 26? ЗУ «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховиком відшкодовується потерпілому фізичній особі, який зазнав ушкодження здоровю під час дорожньо-транспортної пригоди, моральна шкода у розмірі 5 % страхової виплати за шкоду, заподіяну здоров'ю.

Таким чином, оскільки ОСОБА_1 не зазнав ушкодження здоров'я під час дорожньо-транспортної пригоди, дана вимога щодо стягнення з ПАТ Страхова Група ТАС моральної шкоди у сумі 969,90 грн. є безпідставною та необґрунтованою, а тому не підлягає задоволенню.

Що стосується вимоги про стягнення з ОСОБА_2 вартості проведеного експертоного дослідеження в сумі 650 грн., то вона підлягає задоволенню частково в сумі 150 грн., оскільки вказаний висновок здійснений задля встановлення реальності вартості відновлювального ремонту з метою спростування висновку страховика та встановлення втрати товарної вартості колісного транспортного засобу задля стягнення цієї суми з винної особи, а тому вказані витрати мають бути понесені відповідачами пропорційно задоволеним вимогам. Однак вимога про стягнення збитків в сумі 650 грн. заявлена виключно до ОСОБА_2

Відповідно до положень ст. 88 ЦПК України з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню судовий збір пропорційно задоволеним вимогам.

Керуючись ст.ст. 88, 212-215 ЦПК України суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства Страхова Група ТАС на користь ОСОБА_1 збитки, повязані з проведенням відновлювального ремонту транспортного засобу, в сумі 17170, 69 грн., пеню в сумі 1071,16 грн., 3% річних в сумі 108,67 грн., збитки від інфляції в сумі 1047,41 грн. та 243,60 грн. судового збору.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 збитки, повязані із втратою товарної вартості колісного транспортного засобу в сумі 4056, 56 грн., витрати на проведення експертного дослідження в сумі 150 грн. та 243,60 грн. судового збору.

У решті позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Житомирської області через Богунський районний суд міста Житомира шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його оголошення.

Суддя В.О. Корицька