РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

643/5616/15-ц

2/643/2674/15

15.06.2015 року Московський районний суд м. Харкова у складі судді Крівцова Д.А., за участю секретаря Славгородської В.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Центр надання адміністративних послуг Московського району м. Харкова про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулась до суду з позовом, в якому просить визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1 (далі - Квартира), та зняти його з реєстрації за вказаною адресою.

В обґрунтування позову зазначила, що вона проживає та зареєстрована за адресою Квартири. Крім неї, в Квартирі зареєстровані ОСОБА_3, ОСОБА_4, а також відповідач ОСОБА_2, який є онуком позивача. На даний час онук не проживає за адресою Квартири понад 14 років, мешкає в Росії разом зі своєю матірю, позивач з ними давно не спілкується, адреса проживання останніх позивачу невідома. Вказана обставина ускладнює матеріальне становище позивача, оскільки вона вимушена сплачувати комунальні послуги з урахуванням відповідача, який фактично у Квартирі не проживає.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги та доводи, викладені в позові, підтримала в повному обсязі. Пояснила, що відповідач не проживає за адресою Квартири понад 14 років, з 2001 року.

Відповідач у судове засідання не з'явився, про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив, заперечень проти позову, заяви про розгляд справи за його відсутності, суду не надав.

Представник третьої особи в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив. Судом встановлені наступні факти та відповідні ним правовідносини.

Як вбачається з Ордеру № 013183, виданого 23.01.1975 року Виконавчим комітетом ОСОБА_5 депутатів трудящих, ОСОБА_6, сім'я якого складається з 5 осіб, передана в користування вказана вище Квартира за адресою: АДРЕСА_1.

Згідно довідки № 881 від 31.03.2015 року, виданої дільницею № 36 КП «Жилкомсервіс», за адресою Квартири зареєстровані позивач ОСОБА_1, її діти ОСОБА_3 та ОСОБА_4, а також онук ОСОБА_2.

Будь-яких інших доказів матеріали справи не містять.

Згідно ст. 163 ЖК УРСР у разі тимчасової відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається займане жиле приміщення у випадках і в межах строків, установлених частиною першою, пунктами 1 і 5 частини третьої і частиною четвертою ст. 71 цього кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 ЖК УРСР при тимчасовій відсутності наймача або членів його сімї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців.

Частиною 3 ст. 71 ЖК УРСР визначено випадки, коли жиле приміщення зберігається за тимчасово відсутнім наймачем або членами його сім'ї понад шість місяців.

Згідно ст. 72 ЖК УРСР, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.

Таким чином, доказуванню в даній цивільній справі підлягає як факт відсутності відповідача в жилому приміщенні понад встановлені строки, так і відсутність передбачених законом підстав для збереження за відповідачем жилого приміщення понад вказані строки.

В судовому засіданні судом було роз'яснено особам, які беруть участь у справі, їх процесуальні права та обов'язки, в тому числі роз'яснено положення ст. 10, 11, 60 ЦПК України, згідно яких суд розглядає цивільні справи на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, та кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Крім того, позивачу судом не тільки було роз'яснено її право заявляти клопотання, а й опитано на предмет наявності заяв та клопотань.

Будь-яких заяв та клопотань позивачем заявлено не було.

Таким чином, судом в межах повноважень, визначених ч. 4 ст. 10 ЦПК України, було вжити необхідних заходів для всебічного та повного з'ясування обставин справи і сприяння здійсненню процесуальних прав позивача.

Самі по собі пояснення позивача, який не заявляв клопотання про його допит в якості свідка та є особою, заінтересованою у певному результаті розгляду справи, суд з огляду на положення ч. 2 ст. 57, ст. 62 ЦПК України, не може визнати належним та допустимим доказом, яким може бути підтверджений факт непроживання відповідача в Квартирі понад 6 місяців.

Всупереч вимог ст. 10, 60 ЦПК України позивачем не надано суду будь-яких доказів на підтвердження того, що відповідач не проживає за адресою Квартири більше шести місяців, а також що відсутні передбачені законом підстави для збереження за відповідачем житлового приміщення понад вказаний строк.

Клопотання про витребування вказаних доказів позивачем заявлено також не було.

За таких обставин суд, розглядаючи цивільну справу на підставі наданих позивачем доказів, приходить до висновку щодо недоведеності позовних вимог та відмовляє в задоволенні позову в повному обсязі.

Керуючись ст. 10, 11, 60, 88, 169, 208-209, 212-215 ЦПК України, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через Московський районний суд м. Харкова протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у розгляді справи, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя Крівцов Д.А.