18.06.2015 Справа № 363/1462/15-ц
РІШЕННЯ

Іменем України

18 червня 2015 року Вишгородський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді Скарлат О.І.

при секретарі Хом»як А.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Вишгороді Київської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Сувидської сільської ради Вишгородського району Київської області, треті особи: управління Держземагенства у Вишгородському районі Київської області, садове товариство «Ентузіаст» масиву «Дружба» Сувидської сільської ради Вишгородського району Київської області про встановлення факту родинних відносин та визнання права власності на земельну ділянку,

ВСТАНОВИВ:

Позивач в квітні 2015 року звернулася з даним позовом до суду, посилаючись на те, що 20 серпня 2011 року помер чоловік рідної тітки позивача ОСОБА_2 ОСОБА_3, після смерті якого залишилося спадкове майно, а саме: земельна ділянка, площею 0,050 га, кадастровий номер :24:045:0154, для ведення садівництва, яка розташована на території Сувидської сільської ради, масив «Дружба», садове товариство «Ентузіаст» Вишгородського району Київської області, що належала померлому згідно державного акту серії І-КВ № 094716. Єдиним спадкоємцем за законом після смерті ОСОБА_3 була рідна тітка позивача ОСОБА_2, як дружина померлого вона подала відповідну заяву до пятнадцятої Київської державної нотаріальної контори про прийняття спадщини та стала збирати документи для оформлення спадщини, однак до кінця цього зробити не встигла, так як 21 серпня 2014 року померла. Заповіту ОСОБА_2 не залишила, а тому позивач залишилась єдиним спадкоємцем за законом після її смерті, так як мати позивача (рідна сестра спадкодавця) ОСОБА_4 померла 23 квітня 2013 року.

Звернувшись до державного нотаріуса пятнадцятої Київської державної нотаріальної контори за оформленням свідоцтва про право на спадщину після смерті ОСОБА_2, позивач отримала відмову, у звязку з відсутністю документів. Що підтверджують право власності померлого на майно та рекомендовано звернутися до суду. Крім цього виявилось, що у документах тітки та матері позивача існують розбіжності в написанні прізвищ: в свідоцтві про народження матері позивача, видане під час війни у 1944 році, її прізвище вказано «Шкребтій», а в відновленому свідоцтві про народження тітки за 1950 рік прізвище вказано «Шкребтієнко».

Зважаючи на вказані вище обставини, позивач просить встановити факт родинних відносин між нею та її рідною тіткою ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 та визнати за нею право власності в порядку спадкування за законом на земельну ділянку, площею 0,050 га з цільовим призначенням для ведення садівництва , кадастровий номер № 32 21888000:24:045:0154, яка знаходиться за адресою: Київська область Вишгородський район , Сувидська сільська рада , масив «Дружба» с/т «Ентузіаст» в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2, яка померла 21 серпня 2014 року.

У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_5 підтримав позовні вимоги, просить їх задовольнити в повному обсязі з викладених в позові підстав.

Сувидська сільська рада Вишгородського району Київської області в судове засідання свого представника не направила, голова сільської ради направила суду заяву в якій просила розглянути справу без участі їх представника, проти задоволення позову не заперечує.

Треті особи у судове засідання не прибули , про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, причини неявки суду не відомі.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до статті 1 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Частиною 1 статті 3 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних, прав, свобод чи інтересів.

Судом встановлено, що 20 серпня 2011 року помер чоловік рідної тітки позивача ОСОБА_3, про що свідчить свідоцтво про смерть І-БК № 214372, видане відділом реєстрації смерті у м. Києві, актовий запис № 14583.

Після смерті ОСОБА_3 залишилося спадкове майно, а саме: земельна ділянка, площею 0,050 га, кадастровий номер :24:045:0154, для ведення садівництва, яка розташована на території Сувидської сільської ради, масив «Дружба», садове товариство «Ентузіаст» Вишгородського району Київської області, що належала померлому згідно державного акту серії І-КВ № 094716.

Відповідно до спадкової справи № 1673 до майна померлого 20 серпня 2011 року ОСОБА_3, індекс справи 02-14, єдиним спадкоємцем за законом являється його дружина ОСОБА_2, яка прийняла спадщину шляхом подання заяви № 4330, 01 листопада 2011 року.

Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 02 червня 2012 року, ОСОБА_2 є спадкоємицею майна, а саме земельної ділянки, площею 0,050 га, яка розташована на території Сувидської сільської ради масиву «Дружба» Вишгородського району Київської області, с/т «Ентузіаст», яка належала померлому ОСОБА_3 на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії І-КВ № 094716, виданого Сувидською сільською радою Вишгородського району Київської області 16 червня 1998 року, на підставі рішення від 29 січня 1998 року № 74 і зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 361.

23 квітня 2013 року померла мати позивача ОСОБА_4, про що свідчить свідоцтво про смерть серії І-СР № 212191, видане виконкомом Петрушківської сільської ради Корсунь-Шевченківського району Черкаської області.

21 серпня 2014 року померла рідна тітка позивача ОСОБА_2, про що свідчить свідоцтво про смерть серії І-БК № 310338, видане відділом реєстрації смерті у м. Києві, актовий запис № 14497.

Після смерті ОСОБА_2 відкрилася спадщина за законом на вищезазначену земельну ділянку.

Відповідно до спадкової справи № 1440/2014 до майна померлої 21 серпня 2014 року ОСОБА_2, індекс справи 02-14, єдиним спадкоємцем за законом являється її племінниця ОСОБА_1, яка прийняла спадщину шляхом подання заяви № 3759, 13 листопада 2014 року.

Відповідно до свідоцтва про народження серії ЯЦ № 208613, ОСОБА_2 народилась ІНФОРМАЦІЯ_1, батьками якої є ОСОБА_6 та ОСОБА_7

Відповідно до свідоцтва про народження серії УЖ № 213372, ОСОБА_8 народилась ІНФОРМАЦІЯ_2, батьками якої є ОСОБА_9 та ОСОБА_10

16 березня 2000 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 було укладено шлюб, про що свідчить свідоцтво про шлюб серії І-БК № 122134, видане відділом реєстрації актів громадського стану Дніпровського районного Управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 259.

06 листопада 1969 року між ОСОБА_11 та ОСОБА_8 було укладено шлюб, про що свідчить свідоцтво про шлюб серії ІІ-ЯК № 0469978, видане Шевченківським районом, Черкаської області, актовий запис № 13.

Відповідно до свідоцтва про народження, під час шлюбу у ОСОБА_11 та ОСОБА_4 народилась дочка ОСОБА_12, ІНФОРМАЦІЯ_3.

22 жовтня 1988 року позивач уклала шлюб з ОСОБА_13

Факт родинних відносин між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 також посвідчують письмові пояснення позивача та письмові докази, які містяться в матеріалах справи, довідкою Петрушківської с/ради Корсунь-Шевченківського району Черкаської області від 10.03.2015 року, випискою з по господарської книги.

В судовому засіданні встановлено, що позивач є племінницею померлої та спадкоємцем померлої. Крім позивачки інших спадкоємців немає, що підтверджується наявними документами в матеріалах справи.

Звернувшись до державного нотаріуса пятнадцятої Київської державної нотаріальної контори за оформленням свідоцтва про право на спадщину після смерті тітки, позивач отримала відмову, у звязку з відсутністю документів, що підтверджують право власності на земельну ділянку на імя померлої ОСОБА_2

Факт родинних відносин між фізичними особами (п. 1 ч. 1 ст. 256 ЦПК) встановлюється в судовому порядку, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки. Наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчинюють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію у зв'язку з втратою годувальника.

Обставини, які зазначались за для обґрунтування підстав заявленого позову знайшли своє підтвердження під час розгляду справи у суді.

Таким чином, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги позивача про встановлення родинних відносин підлягають задоволенню.

Відповідно до статті 125 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Згідно зі ст.1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов"язків (спадщина) від фізичної особи, яка померла ( спадкодавця), до інших осіб ( спадкоємців).

Відповідно до ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за законом або заповітом.

Відповідно до частини 1 статті 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Як роз'яснено в пункті 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України за № 7 від 30.05.2008 р. «Про судову практику у справах про спадкування», право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування, зі збереженням її цільового призначення, при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом.

Відповідно до п. 23 наведеної вище в рішенні Постанови Пленуму Верховного Суду України, у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

При вирішенні даного спору судом враховуються ті обставини, що спадкодавцю ОСОБА_3 - належала земельна ділянка, право власності на яку було підтверджено Державним актом про право власності на землю. Після його смерті вказана земельна ділянка була успадкована за законом його дружиною ОСОБА_2, яка отримала Свідоцтво про право на спадщину за законом 22.06.2012 року. Проте, не здійснила його державну реєстрацію.

Переоформлення державного акта і його реєстрація при спадкуванні права власності на земельну ділянку, відповідно до вимог ст. 1299 ЦК України та ст. 125 ЗК України, є обов'язковою процедурою для набуття права власності на цю земельну ділянку.

Після отримання свідоцтва про право на спадщину за законом ОСОБА_2 фактично отримала право володіння і користування успадкованою земельною ділянкою, проте через не проведення його державної реєстрації відповідно до закону не набула права розпорядження нею.

До переоформлення державного акта на земельну ділянку і його реєстрації, виходячи з умов частини 5 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець має певні майнові права на цю ділянку, які засвідчуються свідоцтвом про право на спадщину.

З викладеного вище вбачається, що оскільки усічене право власності у ОСОБА_2 на земельну ділянку все таки існувало, то воно входить до складу об'єму спадщини і, відповідно, може бути успадковане спадкоємцями, зокрема, позивачем, оскільки інший порядок для набуття позивачем права на вказану земельну ділянку законодавством не визначений.

Таким чином, суд приходить до висновку про те, що право позивача підлягає захисту, а позов - задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст.60, 212-215, 218 ЦПК України, суд, -

вирішив:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Встановити факт родинних відносин між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, а саме, що ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка померла 21 серпня 2014 року є рідною тіткою ОСОБА_1.

Визнати право власності за ОСОБА_1 на земельну ділянку площею 0,050 га з цільовим призначенням для ведення садівництва , кадастровий номер № 32 21888000:24:045:0154, яка знаходиться за адресою: Київська область Вишгородський район , Сувидська сільська рада , масив «Дружба» с/т «Ентузіаст» в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2, яка померла 21 серпня 2014 року .

Рішення суду може бути оскаржене до апеляційного суду Київської області протягом 10 днів з дня його проголошення шляхом подання в зазначений строк апеляційної скарги через Вишгородський районний суд. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя О.І.Скарлат