Справа № 296/5725/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

"09" липня 2015 р. м.Житомир

Корольовський районний суд м. Житомира в складі:

головуючого судді Маслак В.П.,

при секретарі судового засідання Стефанюк О.М.,

розглянувши y відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Житомирі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Державного закладу Вузлова поліклініка ст.Житомир Південно-західної залізниці" про стягнення заборгованості по заробітній платі, відшкодування моральної шкоди, завданої невиплатою заборгованості по заробітній платі,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом про стягнення з ДЗ "Вузлова поліклініка ст.Житомир Південно-західної залізниці 2705,33 грн. невиплаченої заробітної плати, 3000 грн. компенсації за невчасно виплачену заробітну плату, 2800 грн. компенсації за втрачену відпустку та 3000 грн. моральної шкоди.

Позов обґрунтовано тим, що з 01.08.1996р. по 23.03.2015р. позивачка перебувала в трудових відносинах з ДЗ "Вузлова поліклініка ст.Житомир Південно-західної залізниці" на посаді зубного лікаря, однак при звільненні та видачі трудової книжки з нею не було проведено повного розрахунку, а саме не виплачена заборгованість по заробітній платі за період з 01.01.2015 р. по 17.03.2015 р. у сумі 2705,33 грн. Вказує, що невиплата належних сум при звільненні призвело до тяжкого фінансового становища, несвоєчасності сплати комунальних платежів, незабезпечення основних потреб існування, що вимагало від позивачки додаткових зусиль для організації свого життя та завдало моральних страждань.

Позивачка у судове засідання не зявилася, надіслала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала частково, позовні вимоги в частині стягнення з відповідача компенсації за невчасно виплачену заробітну плату в сумі 3000 грн. та компенсації за втрачену відпустку в сумі 2800 грн. просить залишити без розгляду.

Ухвалою суду від 09.07.2015р. позовні вимоги в частині стягнення з відповідача компенсації за невчасно виплачену заробітну плату та компенсації за втрачену відпустку залишено без розгляду.

Представник відповідача в судове засідання не зявився, судові повістки, направлені за зареєстрованим місцезнаходженням відповідача, повернуті до суду з відміткою відділення поштового звязку "вибув".

Згідно ч. 1 ст. 77 ЦПК України у разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо особа за цією адресою більше не проживає або не знаходиться.

Враховуючи вищевикладене, у відповідності до ч. 4 ст.169, ст.224 ЦПК України, беручи до уваги наявні у справі дані про права та взаємовідносини сторін, суд ухвалив провести заочний розгляд справи.

Суд, дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог, вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає до задоволення.

Як вбачається з матеріалів справи, зокрема, трудової книжки серії БТ-ІІ №7603066, ОСОБА_1 01.08.1996р. прийнята на посаду зубного лікаря поліклініки ст.Житомир, а 23.03.2015р. звільнена за угодою сторін (а.с.6-8).

Відповідно до довідки ДЗ "Вузлова поліклініка ст.Житомир Південно-західної залізниці" від 19.03.2015р. №55 наявна заборгованість по заробітній платі, нарахованій ОСОБА_1 за період з 01.01.2015 р. по 17.03.2015 р. становить 2705,33 грн. (а.с.4).

Згідно ст.47 КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобовязаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в ст. 116 цього кодексу.

За змістом ст.116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок.

З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про стягнення з відповідача заборгованості по заробітній платі з 01.01.2015 р. по 17.03.2015 р. у сумі 2705,33 грн. є обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику, відповідно до ст. 237-1 КЗпП України, проводиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих звязків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя.

Згідно п.9 постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 31.03.1995 року "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров'я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

З урахуванням характеру, обсягу та тривалості заподіяних позивачці моральних страждань, їх негативних наслідків, враховуючи вимоги розумності, виваженості та справедливості, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги про стягнення моральної шкоди частково та стягнути з відповідача на користь позивачки 2000 грн. моральної шкоди.

Керуючись ст.ст. 3, 10, 11, 57 - 60, 88, 208, 209, 212 - 215, 218, 224 Цивільного процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Державного закладу "Вузлова поліклініка ст.Житомир Південно-західної залізниці" на користь ОСОБА_1, 09.07.1976р.н., 2705,33 грн. заборгованість по заробітній платі та 2000 грн. відшкодування моральної шкоди.

В задоволенні решти позову відмовити.

Стягнути з Державного закладу "Вузлова поліклініка ст.Житомир Південно-західної залізниці" на в дохід Державного бюджету України судовий збір у сумі 243,60 грн.

Рішення суду може бути оскаржене позивачем до Апеляційного суду Житомирської області через Корольовський районний суд м.Житомира шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача про перегляд заочного рішення, поданою протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя В. П. Маслак