Справа № 366/1320/15-ц
Провадження 2/366/284/15
РІШЕННЯ

Іменем України

23 червня 2015 року Іванківський районний суд Київської області в складі: головуючого судді Ткаченка Ю.В., при секретарі судового засідання Євтушенко В.Д., розглянувши у порядку, визначеному ч. 2 ст. 197 ЦПК України, в смт. Іванків цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Шпилівської сільської ради Іванківського району Київської області про визнання права на спадкове майно, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулась до суду із вказаним позовом. Свої вимоги мотивує тим, що 04 грудня 2007 року померла її баба, ОСОБА_2, після смерті якої відкрилась спадщина на майно, в тому числі на земельні ділянки. ОСОБА_2 все своє майно заповіла позивачу. За життя ОСОБА_2 державний акт на право власності на одну із земельних ділянок не отримала. Позивач спадщину прийняла, вчасно подавши до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. На будинок та одну із земельних ділянок вона отримала свідоцтво про право на спадщину за заповітом. Проте нотаріус їй відмовив у видачі Свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку площею 0,8054 га, так як правовстановлюючий документ на земельну ділянку на ім'я ОСОБА_2Я був виданий вже після її смерті 05.05.2015 року. Оскільки вона спадщину прийняла, але не може отримати свідоцтво про право на спадкове майно (в частині земельної ділянки), тому вважає своє право порушеним. Просила суд визнати за нею право власності на земельну ділянку площею 0,8054 га, цільове призначення ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Шпилівської сільської ради.

Заявою від 16 червня 2015 року позивач уточнила позовні вимоги та просила суд визнати за нею право в порядку спадкування на завершення приватизації земельної ділянки з кадастровим номером :01:010:0058 площею 0,8054 га, цільове призначення ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Шпилівської сільської ради.

У судове засідання позивач не з`явилася, звернулася до суду із заявою про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі.

У судове засідання представник відповідача не зявився. Відповідач направив до суду лист про розгляд справи у відсутності представника сільської ради, позовні вимоги визнають та не заперечують проти задоволення позову.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

При розгляді справи судом встановлено, що ОСОБА_2 померла 04.12.2007 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть серія 1-ОК, № 104375.

Відповідно до заповіту від 17 грудня 2003 року, ОСОБА_2 все своє майно заповіла позивачу.

Спадщину позивач прийняла та отримала 27.02.2009 року свідоцтво про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку площею 1,2300 га, цільове призначення ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Шпилівської сільської ради.

У видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку площею 0,8054 га, цільове призначення ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Шпилівської сільської ради було відмовлено у звязку з відсутністю належного правовстановлюючого документу на зазначену земельну ділянку (державний акт на імя спадкодавця виданий після його смерті), що підтверджується постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 05.05.2015 року, вихідний № 303/02-31.

Статтею 1218 ЦК встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч. 1 ст. 1223 ЦК України право на спадщину мають особи, визначені у заповіті.

З матеріалів справи встановлено, що за життя у спадкодавця виникло право на земельну ділянку, що підтверджується наступним.

Відповідно до розпорядження Іванківської районної держаної адміністрації від 31 травня 2006 року № 279, ОСОБА_2 передано у власність земельну ділянку площею 0,8054 га з цільовим призначенням ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Шпилівської сільської ради..

За життя ОСОБА_2 державний акт на право власності на земельну ділянку не отримала, тобто не завершила процедуру приватизації земельної ділянки.

Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об'єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку.

Якщо за життя спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку, то спадкоємець також не набуває права власності у порядку спадкування. До спадкоємця переходять лише визначені майнові права, які належали спадкодавцеві на час відкриття спадщини. Для набуття права власності у встановленому законодавством порядку спадкоємець повинен здійснити дії, які необхідні для набуття права власності на визначене нерухоме майно.

Відповідно до роз'яснень, що містяться в інформаційному листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16 травня 2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» спори про визнання права власності на земельну ділянку та права на земельну частку (пай) в порядку спадкування, зокрема у випадках, якщо відсутній отриманий спадкодавцем державний акт про право власності на земельну ділянку, зареєстрований належним чином, якщо спадкодавцем не був отриманий державний акт про право власності на земельну ділянку, або в державному акті є неточності, які підлягають виправленню, розглядаються судами з урахуванням вимог закону та роз'яснень, викладених в пунктах 10, 11 ППВСУ від 30 травня 2008 року № 7, про те, що відповідно до статті 1225 ЦК право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. У порядку спадкування можуть передаватися також право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис), право користування чужою земельною ділянкою для забудови (суперфіцій), право користування чужим майном (сервітут).

Відповідно до ст. 125 ЗК право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають із моменту державної реєстрації цих прав.

Право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом, а також право власності на земельну ділянку, набуту у власність із земель приватної власності без зміни її меж, цільового призначення, посвідчується: цивільно-правовою угодою щодо відчуження земельної ділянки, укладеною у порядку, встановленому законом, у разі набуття права власності на земельну ділянку за такою угодою; свідоцтвом про право на спадщину (ч. 1 і ч. 2 ст. 126 ЗК).

Набуття права власності на земельну ділянку та перехід права власності на земельну ділянку в порядку спадкування має місце за наявності наступних юридичних фактів у їх сукупності: ухвалення рішення компетентного органу про передачу у власність земельної ділянки спадкодавцю, укладення спадкодавцем правочинів щодо набуття права власності на земельні ділянки; виготовлення технічної документації на земельні ділянки; визначення меж земельної ділянки в натурі; погодження із суміжними землевласниками та землекористувачами; одержання у встановленому порядку Державного акта на землю; реєстрація права власності на земельну ділянку.

Якщо зазначені вимоги спадкодавцем не дотримано - право власності на конкретні земельні ділянки не виникає та відповідно до ст. 1216 ЦК не переходить до спадкоємців у порядку спадкування, за винятком встановлених випадків, на які поширюється дія п. 1 розділу Х «Перехідні положення» ЗК.

Враховуючи те, що спадкодавець ОСОБА_2 набула майнове право на земельну ділянку, оскільки за її життя було прийнято рішення компетентним органом про передачу земельної ділянки їй у власність, однак не набула права власності, оскільки не отримала державний акт та не провела його державної реєстрації, то, відповідно, і спадкоємець позивач у справі набула лише майнове право в порядку спадкування на дану земельну ділянку.

За таких обставин суд вважає, що уточнена позовна заява підлягає задоволенню.

Судові витрати позивач згодна нести самостійно.

Керуючись ст.ст. 1216, 1218, 1223, 1225 ЦК України та ст.ст. 57, 60, 174, 208, 213-215 ЦПК України, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2, яка померла 04 грудня 2007 року, право на завершення процедури приватизації та отримання на своє ім'я свідоцтва про право власності на земельну ділянку з кадастровим номером :01:010:0058 площею 0,8054 га, цільове призначення ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Шпилівської сільської ради Іванківського району Київської області.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Київської області через Іванківський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня отримання його копії.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо її не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя