ФАСТІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД
____________________________________________________________________________________
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
02 липня 2015 року. Фастівський міськрайонний суд Київської області у складі:
головуючого судді Зуй Т.С.,
при секретарі Антощенко Г.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Фастові цивільну справу за позовом Приватного акціонерного товариства «ПРОСТО-страхування» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, -
Позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідача про відшкодування завданих матеріальних збитків, посилаючись на те, що позивачем на підставі договору поліс № АЕ/1659308 обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів внаслідок настання страхової події дорожньо-транспортної пригоди (надалі ДТП) виплачено страхове відшкодування автомобіля, а тому позивачем отримано право зворотної вимоги до особи, відповідальної за завдану шкоду. Відповідальність власника транспортного засобу - автомобіля НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1, яким скоєно ДТП, застрахована відповідачем на підставі договору обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, а тому позивач вказує, що обовязок з відшкодування збитків покладається на відповідача.
Тому просять стягнути з відповідача завдані збитки у вказаному розмірі, а також витрати по сплаченому судовому збору.
Представник позивача в судове засідання не зявився, надіслав суду письмову заяву в якій позов підтримав, просив справу розглянути без їх участі.
Відповідач в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений вчасно та належним чином. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України.
Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню, враховуючи наступне.
Судом встановлено, що 19 березня 2013 року Приватне акціонерне товариство „ПРОСТО-страхування та ОСОБА_1 уклали договір, поліс № АЕ/1659308 обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, згідно якого було застраховано відповідальність власника транспортного засобу „Land Rover Discovery, реєстраційний номер НОМЕР_2 (а.с.4).
22.01.2014 року в м. Києві на вул. Малишка сталась ДТП за участю автомобіля „Hyundai Sonata", реєстраційний номер НОМЕР_3, яким керував ОСОБА_2 та автомобіль „Land Rover Discovery, реєстраційний номер НОМЕР_4, яким керував ОСОБА_1,останній постановою Дніпровського районного суду м. Києва від 17 лютого 2014 року, визнаний винним у скоєнні ДТП (а.с. 11, 12).
23 січня 2014 року ОСОБА_2 звернувся до AT «ПРОСТО-страхування» із повідомленням про настання випадку (а.с. 5, 6).
27 березня 2014 року ОСОБА_2 звернувся до AT «ПРОСТО-страхування» із заявою про виплату страхового відшкодування (а.с. 27).
Зазначена вище подія була визнана страховою, про що 31 березня 2014 року було складено Страховий акт, в якому зазначено, що страхувальником є ОСОБА_1, ТЗ страхування „Land Rover Discovery, рік випуску 2005 реєстраційний номер АА 5166ІО (а.с.28).
Статтею 27 Закону України «Про страхування»та статтею 993 Цивільного кодексу України визначено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.
Відповідно до ч. 1 статті 1191 Цивільного кодексу України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом
Позивач в обґрунтування позовних вимог посилається на те, що відповідальність власника транспортного засобу марки „Land Rover Discovery, державний номер АА 5166ІО під керуванням ОСОБА_1, яким скоєно ДТП, застрахована відповідачем на підставі договору обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (поліс № АЕ/1659308).
Проте, як в постанові Дніпровського районного суду м. Києва від 17 лютого 2014 року зазначено, що водій ОСОБА_1 керував автомобілем НОМЕР_5.
У відомостях №9338059 про дорожньо-транспортну пригоду, які сформовані АІПС ДТП, учасник ДТП зазначений ТЗ „Land Rover Discovery номерний знак НОМЕР_4 (а.с.10).
Тобто, за даним полісом забезпеченим транспортним засобом виступає інший автомобіль ніж той що був учасником ДТП.
Згідно п. 1.7. ст. 1 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» забезпечений транспортний засіб це - наземний транспортний засіб, зазначений у чинному договорі обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності , або, залежно від умов договору обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності, будь-який наземний транспортний засіб, який експлуатується особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, на законних підставах.
Стаття 6 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначає, що страховим випадком є подія, внаслідок якої заподіяна шкода третім особам під час дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася за участю забезпеченого транспортного засобу і внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована за договором.
Таким чином, ДТП сталася за участю не забезпеченого транспортного засобу за полісом № АЕ/1659308, а отже дана подія не є страховим випадком.
Суд вважає, що відповідно до ст. ст. 58, 60 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування і кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.
Це стосується позивача, який мав довести наявність тих обставин, на підставі яких він звернувся до суду з позовними вимогами, а оскільки позивач в судове засідання не з»явився, належних та допустимих доказів на підтвердження своїх вимог суду не надав.
З огляду на вищевикладене, позові вимоги Приватного акціонерного товариства «ПРОСТО-страхування» задоволенню не підлягають.
Згідно із ст.88 ЦПК України позивачеві не підлягають до присудження понесені ним судові витрати при подачі позову до суду у разі відмови судом у задоволенні позовних вимог.
Керуючись ст.ст. 993, 1187, 1191 ЦК України, ст. ст. 10, 60, 88, 212, 224-226 ЦПК України, -
У позові Приватного акціонерного товариства «ПРОСТО-страхування» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди відмовити.
Рішення суду може бути оскаржено до апеляційного суду Київської області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 10 днів з дня отримання копії.

СУДДЯ: Т.С.Зуй