АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 березня 2015 року м. Чернівці

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Чернівецької області у складі:

головуючого Одинака О. О.

суддів: Винту Ю.М., Перепелюк Л.М.

секретар Паучек І.І.

за участю: ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів за апеляційною скаргою ОСОБА_3, який діє в інтересах ОСОБА_2, на заочне рішення Герцаївського районного суду Чернівецької області від 20 січня 2015 року,

встановила:

В листопаді 2014 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом.

Просив змінити розмір аліментів, які стягуються з позивача на користь ОСОБА_2 на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_4 та ОСОБА_5 Визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі по 400 гривень на кожну дитину, щомісячно, до досягнення найстаршою дитиною повноліття.

Посилався на те, що рішенням Герцаївського районного суду Чернівецької області від 25 квітня 2012 року та додатковим рішення Герцаївського районного суду Чернівецької області від 1 серпня 2014 року стягнуто з позивача на користь ОСОБА_2 на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у розмірі 1/3 частки усіх видів заробітку щомісяця до досягнення найстаршою дитиною повноліття, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму.

На даний час позивач не має постійного місця роботи та отримує мінливий дохід.

Заочним рішенням Герцаївського районного суду Чернівецької області від 20 січня 2015 року позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_4, ОСОБА_5 в розмірі 400 гривень на кожну дитину щомісячно, починаючи з дня набрання рішення законної сили.

Ухвалою Герцаївського районного суду Чернівецької області від 19 лютого 2015 року заяву ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення залишено без задоволення.

В апеляційній скарзі ОСОБА_6, який діє в інтересах ОСОБА_2, просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позову відмовити.

Посилається на те, що суд першої інстанції допустив порушення норм матеріального та процесуального права.

Заслухавши доповідача, пояснення осіб, які беруть участь у розгляді справи, обговоривши доводи скарги та перевіривши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити частково з таких підстав.

Ухвалюючи рішення суд першої інстанції виходив з того, що матеріальний стан позивача після ухвалення судового рішення від 25 квітня 2012 року про стягнення з нього аліментів на користь відповідачки на утримання дітей змінився в сторону погіршення у зв'язку з втратою роботи.

Визначаючи розмір аліментів суд виходив із змісту статті 182, 184 СК України та врахував матеріальне становище позивача, відповідачки та дітей.

Також судом враховано вік дітей, розмір коштів потрібних на їх утримання, працездатний вік сторін, працевлаштованість відповідачки, не працевлаштованість позивача та розмір прожиткового мінімуму для дітей у віці від 6 до 18 років.

Такі висновки суду першої інстанції є правильними.

Так, відповідно до частин 1, 2 статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до статті 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно частини 3 статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Статтею 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує:

-стан здоров'я та матеріальне становище дитини;

-стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів;

-наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;

-інші обставини, що мають істотне значення.

Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно частини 1 статті 184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Частина 1 статті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

В пункті 17 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року, №3 зазначено, що за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом.

Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно з пунктом 23 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року № 3 розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них.

Згідно частини 1 статті 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог.

Відповідно до вимог ст.ст. 213, 215 ЦПК України рішення суду повинно бути законним та обґрунтованим, а за змістом має містити встановлені судом факти і відповідні їм правовідносини. При встановленні фактів суд оцінює належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Згідно ст. 214 ЦПК України суд ухвалюючи рішення повинен вирішити такі питання:

- чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються;

- які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин;

- яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Як вбачається з матеріалів справи ІНФОРМАЦІЯ_2 у сторін народився син ОСОБА_5, що підтверджується свідоцтвом про народження НОМЕР_1 (а.с.9).

ІНФОРМАЦІЯ_1 у сторін народилась донька ОСОБА_4, що підтверджується свідоцтвом про народження НОМЕР_2 (а.с.8).

Рішенням Герцаївського районного суду від 25 квітня 2012 року стягнуто з позивача на користь ОСОБА_2 на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у розмірі 1/3 частини від усіх видів заробітку щомісяця до досягнення найстаршою дитиною повноліття, починаючи з 6 березня 2012 року (а.с.20-21).

Додатковим рішенням Герцаївського районного суду Чернівецької області від 1 серпня 2014 року доповнено пункт 2 резолютивної частини вищевказаного рішення словами «не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку» (а.с.8).

Відповідно до довідки Герцаївського міської ради Чернівецької області від 20 листопада 2014 року, №993 ОСОБА_1 з 17 квітня 2012 року по 20 листопада 2014 року не працював (а.с.10).

З довідки про заробітну плату, виданої публічним акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» 28 січня 2015 року, №455 вбачається, що ОСОБА_2 працює в філії Чернівецького обласного управління АТ «Ощадбанк» на посаді старшого контролера-касира ТВБВ №10025/09 та її заробіток з 1 грудня по 31 грудня 2014 року складає 2 898 гривень 39 копійок (а.с.82).

Враховуючи зміст статей 181, 183, 184, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним, за рішенням суду розмір аліментів визначається у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов'язує їх зі способом присудження (ч. 3 ст. 181 СК України). Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із батьків та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки).

Отже, до спірних правовідносин підлягає застосуванню не тільки ст. 192 СК України, але й низка інших норм, які регулюють обов'язок батьків утримувати своїх дітей (ст. 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст. 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст. 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»).

Саме таку правову позицію зазначив Верховний Суд України у постанові від 5 лютого 2014 року у справі №6-143цс13.

Ухвалюючи рішення у справі суд першої інстанції зробив правильний висновок про те, що матеріальний стан позивача після ухвалення судового рішення від 25 квітня 2012 року про стягнення з нього аліментів на користь відповідачки на утримання дітей змінився в сторону погіршення у зв'язку з втратою роботи.

Суд першої інстанції також правильно врахував всі обставини справи та визначив розмір аліментів, які підлягають стягненню з позивача та користь відповідачки.

Разом з тим суд першої інстанції ухвалюючи рішення про стягнення про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_4, ОСОБА_5 в розмірі 400 гривень на кожну дитину щомісячно, починаючи з дня набрання рішення законної сили не врахував, що ОСОБА_1 пред'явив позов про зміну розміру аліментів.

Враховуючи зазначені вище обставини колегія суддів вважає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з порушенням норм процесуального права, а тому його слід змінити, виклавши резолютивну частину рішення в наступній редакції.

Змінити спосіб присудження аліментів, які стягуються з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, згідно рішення Герцаївського районного суду Чернівецької області від 25 квітня 2012 року з 1/3 частки заробітку (доходу) на тверду грошову суму у розмірі по 400 гривень на кожну дитину щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням законної сили.

Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують.

Зокрема, помилковими є доводи скарги про те, що позивачем не було надано належним та допустимих доказів про те, що матеріальний стан платника аліментів погіршився.

Як вбачається з довідки Герцаївського міської ради Чернівецької області від 20 листопада 2014 року, №993 ОСОБА_1 з 17 квітня 2012 року по 20 листопада 2014 року не працював (а.с.10).

Вказана довідки була видана на підставі записів у трудовій книжці ОСОБА_1 НОМЕР_3.

Відповідачкою в порушення правил ст.. 60 ЦПК України не надано доказів про те, що матеріальний стан платника аліментів ОСОБА_1 не змінився, а також про його працевлаштування за кордоном.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 309 ЦПК України, колегія суддів,

вирішила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_2, задовольнити частково.

Рішення Герцаївського районного суду Чернівецької області від 20 січня 2015 року змінити.

Викласти резолютивну частину рішення в наступній редакції.

Змінити спосіб присудження аліментів, які стягуються з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, згідно рішення Герцаївського районного суду Чернівецької області від 25 квітня 2012 року з 1/3 частки заробітку (доходу) на тверду грошову суму у розмірі по 400 гривень на кожну дитину щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення.

На рішення може бути подана касаційна скарга до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з моменту його вступу в законну силу.

Головуючий

Судді: