Категорія:19 Доповідач: Свистун О. В.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
О К Р Е МА У Х В А Л А
11 червня 2015 року місто Луцьк
Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Волинської області в складі:
головуючого судді - Свистун О.В.,
суддів Завидовської-Марчук О.Г., Федонюк С.Ю.,
при секретарі Перебойчуку Р.В.,
за участі представника позивача ОСОБА_1,
представника відповідача ОСОБА_2,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Луцьку цивільну справу за позовом приватного вищого навчального закладу «Володимир-Волинський медико-технічний коледж» до ОСОБА_3 вищого навчального закладу «Міжнародний науково-технічний університет імені академіка ОСОБА_4», ОСОБА_5 про солідарне стягнення боргу,
за апеляційною скаргою відповідача ОСОБА_3 вищого навчального закладу «Міжнародний науково-технічний університет імені академіка ОСОБА_4 на рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 10 лютого 2015 року, -
В С Т А Н О В И Л А :
09 жовтня 2014 року приватний вищий навчальний заклад «Володимир-Волинський медико-технічний коледж» звернувся в суд із позовом до ОСОБА_3 вищого навчального закладу «Міжнародний науково-технічний університет імені академіка ОСОБА_4», ОСОБА_5 про солідарне стягнення боргу. Свої вимоги мотивував тим, що в період з 15.03.2010 року по 11.04.2012 року відповідачу - ОСОБА_3 вищому навчальному закладу «Міжнародний науково-технічний університет імені академіка ОСОБА_4» було перераховано грошові кошти в загальній сумі 60 450 грн. без достатньої правової підстави, а тому відповідач зобовязаний повернути дані кошти позивачу по справі. 08.05.2013 року відповідачу було направлено претензію в порядку ст. 530 ЦПК України з вимогою повернути дані кошти коледжу до 17.05.2013 року. Однак дана вимога відповідачем не була виконана.
Оскільки відповідач не повернув отриманні кошти просять стягнути із відповідачів солідарно всю суму боргу.
Рішенням Луцького міськрайонного суду від 10 лютого 2015 року позов задовольнено.

Стягнуто солідарно із ОСОБА_3 вищого навчального закладу «Міжнародний науково-технічний університет імені академіка ОСОБА_4», ОСОБА_5 в користь ОСОБА_3 вищого навчального закладу «Володимир-Волинський медико-технічний коледж» кошти в розмірі 60450 грн.

Стягнуто з ОСОБА_3 вищого навчального закладу «Міжнародний науково-технічний університет імені академіка ОСОБА_4», ОСОБА_5 в користь приватного вищого навчального закладу «Володимир-Волинський медико-технічний коледж» - 604.50 грн. судового збору, з кожного по 302.25 грн.

Не погоджуючись з даним рішенням суду першої інстанції відповідач ОСОБА_3 вищий навчальний заклад «Міжнародний науково-технічний університет імені академіка ОСОБА_4» подав апеляційну скаргу, оскільки вважає, що судом не повно зясовані обставини, що мають значення для справи, порушено і неправильно застосовані норми матеріального та процесуального права. Просить дане рішення скасувати і відмовити в позові повністю.

В судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_3 вищого навчального закладу «Міжнародний науково-технічний університет імені академіка ОСОБА_4» - ОСОБА_2 апеляційну скаргу підтримав з підстав у ній зазначених.

Представник позивача - ОСОБА_3 вищого навчального закладу «Володимир-Волинський медико-технічний коледж» - ОСОБА_1 апеляційну заперечила, оскільки вважає, що рішення ухвалено відповідно до вимог процесуального і матеріального права.

Відповідач ОСОБА_5 в судове засідання не зявився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце судового засідання, причин неявки суд не повідомив.

Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід задовольнити частково виходячи з наступних підстав.

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що відповідачі зобовязанні нести солідарну відповідальність перед позивачем, оскільки боржник не виконав своїх зобовязань в добровільному порядку.

Однак з таким висновком суду першої інстанції колегія суддів з розгляду цивільних справ апеляційного суду Волинської області не погодилася і скасувала дане рішення суду з ухваленням 16.06.2015 року нового рішення про відмову узадоволені позову приватного вищого навчального закладу «Володимир-Волинський медико-технічний коледж» до ОСОБА_5 про солідарне стягнення боргу. Ухвалою апеляційного суду від 16.06.2015 року провадження у справі за позовом ОСОБА_3 вищого навчального закладу «Володимир-Волинський медико-технічний коледж» до ОСОБА_3 вищого навчального закладу «Міжнародний науково-технічний університет імені академіка ОСОБА_4» про стягнення боргу закрито на підставі п.1 ч.1 ст.205 ЦПК України.

В позовній заяві позивач вказує, що перерахунок коштів проходив без достатньої правової підстави, а тому просив стягнути дані кошти на підставі ст. 1212 ЦПК України.

Відповідно до ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобовязана повернути потерпілому це майно. Особа зобовязана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Представник відповідача заперечує існування будь-яких договірних відносин між університетом та коледжом і заперечує наявність боргових зобовязань.

Під час розгляду справи колегією суддів зясовано, що ОСОБА_3 вищий навчальний заклад «Володимир-Волинський медико-технічний коледж» просить стягнути солідарно із відповідачів кошти в сумі 60450 грн., які коледж перераховував університету без достатньої правової підстави на протязі тривалого періоду часу. Дана заборгованість, як вказує позивач, виникла за період з 15 березня 2010 року по 11 квітня 2012 року. Із наданих платіжних квитанцій та виписок по особових рахунках встановлено, що між юридичними особами, сторонами по справі, постійно проводилися перерахунки коштів один одному на різні суми та рахунки. У платіжних квитанціях у розділі призначення постійно зазначалося, що це кошти згідно договорів позики, або повернення позики. Проте самих договорів позики між сторонами не укладалося, що встановлено рішенням Луцького міськрайонного суду від 12.12.2013 року (а.с. 77-79).

Під час розгляду справи представники сторін не змогли пояснити суду що це за кошти, чому зазначалося в банківських документах про договори позики яких не існує. Також представник позивача не змогла пояснити причин неодноразового на протязі тривалого періоду часу, перерахування відповідачу на різні рахунки коштів різними сумами без правової підстави. Також представник відповідача не зміг пояснити перерахування коледжу певних сум коштів з відміткою про повернення позики згідно договорів.

Із наданих бухгалтерських документів, зокрема з платіжного доручення № 108 від 11.04.2012 року вбачається, що коледжом перераховано кошти на суму 121 000 грн. на ПК ОСОБА_6, з призначенням виплата позики, і цього ж 11.04.2012 року вже інститут повертає коледжу 121 000 грн. по банківській виписці БВ-0000133 (а.с. 6).

Із фінансового звіту та балансу станом на 31.12.2012 рік по ОСОБА_3 вищому навчальному закладу «Міжнародний науково-технічний університет імені академіка ОСОБА_4» не вбачається така заборгованість, яку просить стягнути позивач по справі.

Надані суду бухгалтерські документи, акт звірки розрахунків та здійснених перерахувань не відповідають вимогам Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні».

Вищезазначені обставини, на думку колегії суддів, свідчать про можливі фінансові порушення у ведені бухгалтерських документів та звітності, а тому вважає за необхідне про наведене повідомити прокурора у Волинській області для вжиття заходів передбачених законодавством України.

На підставі викладеного, керуючись ст. 320 ЦПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А :

Направити окрему ухвалу прокурору Волинської області для вжиття заходів передбачених чинним законодавством.

Про прийняті заходи необхідно повідомити апеляційний суд Волинської області протягом одного місяця з моменту отримання окремої ухвали.

Ухвала може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: