Справа № 161/6939/15-ц Головуючий у 1 інстанції: Кихтюк Р.М.
Провадження № 22-ц/773/1077/15 Категорія: 69 Доповідач: Мудренко Л. І.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 липня 2015 року місто Луцьк

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Волинської області в складі:

головуючого - судді Мудренко Л. І.,

суддів Русинчука М. М., Матвійчук Л. В.,

при секретарі Концевич Я. О.,

з участю:

представника заявника ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку цивільну справу за заявою ОСОБА_2 про встановлення факту родинних відносин, заінтересована особа - Ужгородська міська рада Закарпатської області, за апеляційною скаргою заявника ОСОБА_2 на ухвалу Луцького міськрайонного суду Волинської області від 09 червня 2015 року,

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 09 червня 2015 року заяву ОСОБА_3 про встановлення факту родинних відносин залишено без розгляду на підставі ч. 6 ст. 235 ЦПК України, оскільки існує спір стосовно спадкового майна, який слід розглядати в порядку позовного провадження.

В апеляційній скарзі заявник ОСОБА_2 просить скасувати вказану ухвалу у звязку з порушенням норм процесуального права та постановити нову ухвалу про задоволення її заяви, посилаючись на те, що між заявником, заінтересованою особою спору не виникло та не може виникнути в майбутньому, оскільки заінтересована особа не входить до кола спадкоємців по смерті ОСОБА_4 та ОСОБА_5, інші особи заяв про наявність спору також не подали.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість постановленої ухвали, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Постановляючи ухвалу про залишення без розгляду заяви, суд першої інстанції виходив з того, що в даному випадку існує спір стосовно спадкового майна (спір про право), який слід розглядати в порядку позовного провадження.

Однак, такого висновку суд дійшов з порушенням норм процесуального права.

Згідно ч. 1, 2, ст. 234 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає в порядку окремого провадження, зокрема, справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до ч. 6 ст. 235 ЦПК України якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд залишає заяву без розгляду і роз'яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.

П. 1 ч. 1 ст. 256 ЦПК України встановлює, що суд розглядає справи про встановлення факту, зокрема, родинних відносин між фізичними особами. Відповідно до ч. 4 ст. 256 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, - залишає заяву без розгляду.

Відповідно до п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України N 5 від 31.03.95 р. "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право.

З матеріалів справи вбачається, що 27 грудня 2009 року померла ОСОБА_4, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ФМ № 093926, виданим 28 грудня 2009 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Ужгороду Ужгородського міськрайонного управління юстиції Закарпатської області (а.с. 4).

18 квітня 2014 року померла ОСОБА_5, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ЕГ № 156296, виданим 19 квітня 2014 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Луцького міського управління юстиції Волинської області (а.с. 5)

ОСОБА_5 є дочкою ОСОБА_4, що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-УР № 558776 від 09.08.1960 року (а.с. 12).

ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на підставі приватної спільної сумісної власності належала квартира АДРЕСА_1, що підтверджується договором обміну, посвідченим 25.08.1998 року державним нотаріусом Першої Ужгородської державної нотаріальної контори та зареєстрованим в реєстрі за № 3-4203 та Витягом з реєстру прав власності на нерухоме майно № 20389461 від 29.09.2008 року (а.с. 6, 7).

ОСОБА_5 рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 21 грудня 2001 року було визнано недієздатною, що вбачається з рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 05 грудня 2012 року відповідно до якого ОСОБА_2 призначено опікуном ОСОБА_5 (а.с. 8).

ОСОБА_2 у поданій заяві просила встановити факт родинних відносин, а саме що вона та померла ОСОБА_5 є троюрідними сестрами.

Встановлення факту родинних відносин заявниці необхідно для прийняття спадщини, до якої входить квартира АДРЕСА_1.

Залишаючи заяву ОСОБА_2 без розгляду, суд першої інстанції вказує на те, що в даному випадку існує спір про право, однак не вказує в чому саме полягає спір та між ким існує спір з даних правовідносин.

Судом не зясовано, чи є інші спадкоємці померлої ОСОБА_5, не витребувано відомостей щодо наявності чи відсутності спадкової справи.

Спір про право, це спір, що пов'язаний виключно з порушенням, оспоренням або невизнанням, а також недоведенням суб'єктивного права, при якому існують конкретні особи, які перешкоджають в реалізації права, тобто коли відсутнє порушення права, то не може бути також і спору про право цивільне. Звернення особи за судовим захистом у такому випадку зумовлюється неможливістю здійснити своє право через неможливість його довести відповідному органу (РАЦСу, нотаріусу та ін.) або громадянам та на підставі її впевненості в існуванні права. Характерним для справ окремого провадження є положення, коли звернення особи до суду зумовлюється неможливістю здійснити своє право через недоведеність певної юридичної обставини, з існуванням якої закон надає особі відповідні права.

Отже, на думку суду апеляційної інстанції, суд першої інстанції в оскаржуваній ухвалі не навів достатніх підстав для залишення заяви без розгляду, висновки суду про наявність спору про право не мотивовані.

Таким чином, оскаржувану ухвалу суду необхідно скасувати і направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду відповідно до вимог ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 307, 311, 312, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу заявника ОСОБА_2 задовольнити частково.

Ухвалу Луцького міськрайонного суду Волинської області від 09 червня 2015 року в даній справі скасувати і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий:

Судді: