Справа № 2-1031/10
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

1 жовтня 2010 року Малиновський районний суд м. Одеси в складі

головуючого судді Целуха А.П.,

при секретарі судового засідання Корнієнко Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, АТ «СК «АХА Страхування» про стягнення матеріальної та моральної шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

До Малиновського районного суду м. Одеси 07.04.2009 року звернулася ОСОБА_1 з позовною заявою про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданою ДТП, посилаючись на те, що внаслідок винних дій відповідачки ОСОБА_2 24 грудня 2008 року відбулося ДТП. Наслідком цього ДТП стало пошкодження автомобіля позивачки, відповідно їй була завдана матеріальна шкода в сумі 7 412, 31 грн., яку вона просила стягнути з відповідачки. Крім того, позивачка просила стягнути витрати на юридичну допомогу в розмірі 200 грн., державне мито в розмірі 175 грн., витрати на інформаційно технічне забезпечення цивільного процесу в розмірі 30 грн., та відшкодування завданої моральної шкоди у розмірі 10 000 гривень.

Ухвалою Малиновського районного суду міста ОСОБА_3 від 10.04.2009 року (суддя Погрібний С.О.) було відкрито провадження у справі.

В звязку з вибуттям головуючого судді Погрібного С.О. зі складу Малиновського районного суду м.Одеси до іншого суду, справа передана в провадження судді Целуха А.П.

Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси 15.06.2010 року за клопотанням представника відповідача до участі в справі в якості співвідповідача було залучено ЗАТ «Страхова компанія «ВЕСКО».

В судовому засіданні позивачка підтримала заявлені позовні вимоги, на обґрунтування яких посилалася на обставини, викладені у позовній заяві, та просила задовольнити позов в повному обсязі.

Представник відповідача в судовому засіданні позов визнав частково в частині відшкодування матеріальної шкоди, в задоволені відшкодування завданої моральної шкоди у розмірі 10 000 гривень просив відмовити.

Представник АТ «СК «АХА Страхування» в судове засідання не зявився, до суду надійшли пояснення від останнього, просить постановити рішення по справі згідно законодавства України.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення сторін, суд вважає, що в матеріалах справи достатньо доказів щодо визначення та оцінки правовідносин сторін, позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Як встановлено у судовому засіданні 24 грудня 2008 року відповідачка ОСОБА_2, керуючи автомобілем марки «Ніссан», держаний номер НОМЕР_1, на пр.Гагаріна в м.Одесі при виконанні зміни напрямку руху з правої смуги на ліву смугу руху не надала перевагу в русі автомобілю НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_1, в результаті чого відбулася дорожньо транспортна пригода.

Постановою судді Малиновського районного суду м. Одеси по адміністративній справі № 3 266/09 від 5 лютого 2009 року ОСОБА_2 була визнана винною у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КпАП України та притягнута до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 391 гривень. Зазначена постанова в встановленому порядку відповідачем не оскаржувалась.

Згідно з ч. 3, 4 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обовязкова для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Таким чином, ДТП, що відбулось 24 грудня 2008 року є наслідком дій ОСОБА_2, вина якої встановлена в межах адміністративного провадження № 3-266/09, та підтверджується зібраними по справі № 2-1031/10 доказами, фактично встановленими обставинами справи.

Внаслідок ДТП автомобіль позивача отримав механічні пошкодження, при цьому сума матеріальної шкоди завданої внаслідок аварійного пошкодження автомобіля склала 31 923, 13 грн., що підтверджується висновком № 251/2009 від 28.01.2009 року складеного ФЛП „ОСОБА_4В..

Як вбачається з матеріалів справи відповідачка ОСОБА_2 має страховий поліс № ВВ / 9007935 від 03.06.2008 року з терміном дії до 02.06.2009 року. Розмір страхового відшкодування ОСОБА_1 був розрахований на підставі висновку авто товарознавчого дослідження № 294 від 05.01.2009 року, проведеного авто товарознавцем, який має кваліфікацію судового експерта, ОСОБА_3 а дорівнював 24 910, 82 грн. АТ «СК «АХА Страхування» виконала свої зобовязання за полісом № ВВ / 9007935 від 03.06.2008 року в повному обсязі, але різницю між сумою матеріальної шкоди та сумою, яка може бути сплачена страховою компанією, а саме 7 412 грн. 31 коп. відповідачка відмовляється сплачувати у добровільному порядку.

Згідно ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків в результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Частина 2 цієї статті визначає, що під збитками розуміється, зокрема втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст.1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Оскільки мало місце взаємодія джерел підвищеної небезпеки, то згідно зі ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, при цьому шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Вина відповідача встановлена та підтверджена матеріалами адміністративного провадження та зафіксована постановою Малиновського районного суду м. Одеси від 05.02.2009 року по адміністративній справі № 3 266/09. Таким чином, встановлені судом обставини та зібрані по справі докази дозволяють задовольнити позов в частині покладання обовязку компенсувати матеріальну шкоду на відповідача в повному обсязі.

Відповідно до ст.1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобовязана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою.

Відповідно до ст.37 ч.5 закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (відповідач був застрахований саме по обовязковому страхуванню відповідальності) страхувальником або особою, відповідальність якої застрахована, потерпілому має бути компенсована сума франшизи у повному обсязі одночасно з виплатою страховиком страхового відшкодування.

Таким чином, встановлені судом обставини та зібрані по справі докази дозволяють задовольнити позов в частині покладання обовязку компенсувати матеріальну шкоду на відповідача в розмірі 7 412, 31 грн.

Разом з тим, оцінюючи вимоги про відшкодування моральної шкоди та задовольняючи їх частково суд виходе з наступного Відповідно до п. 3 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Згідно зі ст. 23 ЦК України моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Згідно зі ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Оскільки винність відповідача знайшла своє підтвердження в ході провадження по справі, вимоги про відшкодування моральної шкоди позивача підлягають частковому задоволенню. При цьому суд враховує конкретні обставини справи, а також вимоги ст. 23 ЦК України, зокрема, те, що розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості, а також те, що моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов'язана з розміром цього відшкодування, тому суд вважає, що завдана моральна шкода підлягає компенсації грошима в розмірі 2 000 грн. позивачці. При цьому судом враховано, що ДТП, яке призвело до пошкодження автомобіля позивача та завдало йому фізичні пошкодження, порушило звичайні життєві його стосунки. Так, через відмову вирішити питання про відшкодування шкоди з відповідачем позасудовою процедурою, позивачка була позбавлена певний час можливості його використовувати, змушена була звернутися до суду з відповідним позовом.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. До судових витрат згідно зі ст. 79 ЦПК України відносяться судовий збір та витрати, пов'язані з розглядом справи, зокрема, витрати на інформаційно-технічне забезпечення; витрати на правову допомогу; витрати сторін та їх представників, що пов'язані з явкою до суду; витрати, пов'язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів та проведенням судових експертиз; витрати, пов'язані з проведенням огляду доказів за місцем їх знаходження та вчиненням інших дій, необхідних для розгляду справи.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 16, 20, 23, 1166, 1188 ЦК України, ст.ст. 4, 10, 11, 88, 209, 212, 214-215 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, АТ «СК «АХА Страхування» про стягнення матеріальної та моральної шкоди задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 компенсацію завданої матеріальної шкоди в розмірі 7 412, 31 грн., витрати на юридичну допомогу в розмірі 200 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 відшкодування моральної шкоди в розмірі 2 000 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати - державне мито в розмірі 175 грн., витрати на інформаційно технічне забезпечення цивільного процесу в розмірі 30 грн.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги через суд першої інстанції.

ГОЛОВУЮЧИЙ А.П. ЦЕЛУХ