Дата документу Справа №
Апеляційний суд Запорізької області
Єдиний унікальний №310/9612/14
Провадження №22ц/778/2707/15 Головуючий у 1 інстанції: Ревуцький С.І.
Суддя-доповідач: ОСОБА_1
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 червня 2015 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого судді: Стрелець Л.Г.

суддів: Каракуші К.В.

ОСОБА_2

при секретарі: Остащенко О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 05 березня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_3 до територіальної громади с. Осипенко в особі Осипенківської сільської ради Бердянського району Запорізької області про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, -

ВСТАНОВИЛА:

У листопаді 2014 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до територіальної громади с. Осипенко в особі Осипенківської сільської ради Бердянського району Запорізької області про визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

У позові зазначав, що 25.10.2012 року помер його брат ОСОБА_4 після його смерті відкрилась спадщина у вигляді земельної ділянки на території ДП №27 п. 481 КСП «Іскра» Осипенківської сільської ради площею 6,6622 га. Через похилий вік та складнощі у збиранні документів на підтвердження родинних стосунків, позивач пропустив строк для прийняття спадщини.

У звязку з вказаними обставинами, просив суд визначити йому додатковий строк у три місяці для подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини за законом, яка відкрилась після смерті його брата ОСОБА_4, померлого 25.10.2012 року.

Рішенням Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 05 березня 2015 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду, ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду та ухвалити нове, яким позов задовольнити.

В судове засідання апеляційного суду сторони, які належним чином повідомлені про час місце судового розгляду, не зявились, що у відповідності до вимог ч.2 ст.305 ЦПК України не перешкоджає розглядові справи.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю - доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 3 ЦК України загальними засадами цивільного законодавства є, зокрема, справедливість, добросовісність та розумність.

Ураховуючи те, що в законі не міститься визначення поняття поважності причин пропущення строку для прийняття спадщини і їх поважність повинна визначатися судом у кожному випадку виходячи з конкретних обставин справи та характеру взаємовідносин сторін.

Відмовляючи у задоволенні вимог у визначені позивачу додаткового строку для прийняття спадщини після смерті рідного брата, суд першої інстанції виходив з того, що визнання позову відповідачем суперечить закону, оскільки заявлені позивачем причини пропуску для прийняття спадщини не є поважними.

Проте з такими висновками суду колегія суддів не погоджується з наступних підстав.

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України у п. 24 постанови від 30 травня 2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування" особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України.

Суд, відповідно до п. 24 вказаної постанови, вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Положення ч. 3 ст. 1272 ЦК України можуть бути застосовані у випадку доведеності наявності перешкод для подання відповідної заяви та наявності підстав для визнання судом цих обставин поважними.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 помер 25.10.2012 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть (а.с.6). Згідно до державного акту про право власності на землю від 21 липня 2003 року вбачається, що йому на праві власності належала земельна ділянка площею 6,6622 га, розташована на території Осипенківської сільської Ради (а.с.11). Після смерті ОСОБА_4 ніхто із спадкоємців із заявами про прийняття спадщини не звертався і спадкова справа не заводилась, про що свідчить інформаційна довідка зі Спадкового реєстру від 21.02.2015 року (а.с.33). Позивач ОСОБА_3 є братом померлого ОСОБА_4 і у відповідності до ст.1262 ЦК України є спадкоємцем другої черги.

Як вбачається з матеріалів справи, згідно до довідки Осипенківської сільської ради позивач ОСОБА_3 за власний рахунок поховав свого брата ОСОБА_4 (а.с.10). Осипенківська сільська рада визнала позов та не заперечувала проти визначення додаткового строку позивачу для прийняття спадщини (а.с.23).

Відмовляючи у задоволенні позову, який був визнаний відповідачем, суд першої інстанції в достатній мірі не врахував, що завданням цивільного судочинства є в першу чергу справедливий розгляд цивільних справ.

Аналізуючи причини пропуску шестимісячного строку для прийняття спадщини після смерті брата, за умови що відповідачем в особі територіальної громади позов було визнано, суд в достатній мірі не зважив на всі причини, які зазначав позивач, а саме його похилий вік (1935 рік народження) та складнощі у збиранні архівних документів для підтвердження родинних стосунків із спадкодавцем, що у своїй сукупності свідчить про те, що вказані позивачем причини повязані з обєктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Проте суд першої інстанції на викладене уваги не звернув та на порушення вимог ст. ст. 212-214 ЦПК України не в повному обсязі з'ясував обставини, що мають істотне значення для вирішення спору, не врахував всіх причин у своїй сукупності та дійшов передчасного висновку про неповажність причин пропуску строку та відмовив у задоволенні позову.

Тому, колегія суддів вважає, що рішення суду у відповідності до вимог п.3 ч.1 ст.309 підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про задоволення позову та визначення позивачу ОСОБА_3 додаткового строку у три місяці для подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4

Керуючись ст. ст.303, 307, 309, 314, 316 ЦПК України, колегія суддів, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Рішення Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 05 березня 2015 року по цій справі скасувати та ухвалити нове рішення наступного змісту.

Позов ОСОБА_3 задовольнити.

Визначити ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, додатковий строк у три місяці з дня набрання цим рішенням законної сили для прийняття спадщини після смерті його брата ОСОБА_4, який помер 25.10.2012 року.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржене до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: