Справа № 459/5715/13 Головуючий у 1 інстанції: Грабовський В.В.
Провадження № 22-ц/783/3541/15 Доповідач в 2-й інстанції: ОСОБА_1 О. Ф.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 червня 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого судді: Павлишина О.Ф.,

суддів: Мікуш Ю.Р., Ніткевича А.В.

при секретарі: Гацій І.І.,

з участю: ОСОБА_2, її представника - ОСОБА_3, ОСОБА_4, його представника -ОСОБА_5, ОСОБА_6,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Червоноградського міського суду Львівської області від 24 березня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4, з участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, ОСОБА_6, про поділ спільного майна подружжя, за зустрічним позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя та за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4, ОСОБА_6, з участю третьої особи - Управління державної автомобільної інспекції ГУМВСУ у Львівській області, про визнання договору купівлі-продажу недійсним,-

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням Червоноградського міського суду Львівської області від 24 березня 2015 року позовні вимоги ОСОБА_2 задоволено частково, а ОСОБА_4 - задоволено. Визнано за ОСОБА_2 та ОСОБА_4 по 1/2 ідеальної частки у праві власності на квартиру АДРЕСА_1 із залишенням цієї квартири у їх спільній частковій власності. Визнано об'єктом права спільної сумісної власності ОСОБА_2 та ОСОБА_4 грошові кошти у загальній сумі 2119, 35 грн., які знаходяться у Територіальному відокремленому безбалансовому відділенні № 10013/0138 філії - Львівського обласного управління АТ «Ощадбанк» м. Червонограда на рахунках №№,3679, відкритих на ім'я ОСОБА_4, та стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 1059,67 грн. грошових коштів. Визнано недійсним договір купівлі-продажу автомобіля, марки VOLKSWAGEN TIGUAN, 2011 року випуску, кузов № НОМЕР_1, д.н.з. НОМЕР_2 (після перереєстрації ВС 7410 ЕС), укладений ОСОБА_4 та ОСОБА_6, на підставі довідки-рахунку №ВІА 020629 від 01.11.2013 року, повернувши цей автомобіль ОСОБА_2 та ОСОБА_4. Визнано за ОСОБА_2 та ОСОБА_4 по 1/2 ідеальної частки автомобіля VOLKSWAGEN TIGUAN, 2011 року випуску, кузов №WVGZZZ5NZCW031977 із залишенням цього автомобіля у їх спільній частковій власності.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 253 552 грн. 90 коп. тіла кредиту та процентів за користування кредитом на підставі кредитного договору від 16.07.2012 року №50005294, укладеного між ОСОБА_4 та ТОВ «ПОРШЕ Мобіліті».

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 328, 35 грн. судових витрат.

Стягнуто з ОСОБА_2 6176,34 грн., а з ОСОБА_4 - 3640,82 грн. на користь держави судового збору: одержувач - УДКСУ у м. Червонограді, код ЄДРПОУ - 37983843, банк одержувача - ГУДК у Львівській обл., МФО - 825014, рахунок № 0019, код платежу - 22030001.

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 300 грн. витрат на правову допомогу.

У задоволенні решти вимог відмовлено.

Рішення суду в частині стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 253 552,90 грн. тіла кредиту та процентів за користування кредитом на підставі кредитного договору від 16.07.2012 року № 50005294, укладеного між ОСОБА_4 та ТОВ «ПОРШЕ Мобіліті», стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 328,35 грн. судових витрат, стягнення з ОСОБА_2 6176,34 грн., стягнення з ОСОБА_4 - 3640,82 грн. на користь держави судового збору та стягнення з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 300 грн. витрат на правову допомогу оскаржила ОСОБА_2. В апеляційній скарзі стверджує, що рішення є необґрунтованим та таким, що прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права. Вказує, що судом не взято до уваги, що кредитні зобовязання були виконані ще під час перебування сторін у шлюбі і за рахунок коштів, що були спільною сумісною власністю подружжя. Крім того, оскільки за кожною стороною визнано по 1/2 ідеальних частки автомобіля суд фактично стягнув з апелянта його повну вартість в користь відповідача та залишив йому ще й 1/2 частки. Також зазначає, що чинним законодавством передбачено стягнення судового збору з майнового спору в розмірі не більше трьох розмірів мінімальної заробітної плати, а суд стягнув з позивачки вдвічі більше. Просить рішення суду скасувати в частині стягнення з неї на користь ОСОБА_4 253 552, 90 грн. тіла кредиту та процентів за користування кредитом на підставі кредитного договору від 16.07.2012 року № 50005294, укладеного між ОСОБА_4 та ТОВ «ПОРШЕ Мобіліті» та в цій частині позовних вимог відмовити. Рішення суду в частині стягнення на користь ОСОБА_4 328,35 грн. судових витрат та 6176,34 грн. на користь держави судового збору привести до вимог чинного законодавства. Рішення суду в частині стягнення з ОСОБА_4 в її користь 300 грн. витрат на правову допомогу змінити, збільшивши розмір цих витрат до 1000 грн.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення ОСОБА_2, її представника - ОСОБА_3 на підтримання доводів апеляційної скарги, пояснення ОСОБА_4, його представника - ОСОБА_5, ОСОБА_6 про заперечення вимог апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід задовольнити частково з наступних підстав.

Згідно з ч.1 ст.303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

А відтак, законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції перевіряється в межах доводів апеляційної скарги ОСОБА_2

Матеріалами справи встановлені наступні обставини.

ОСОБА_2 та ОСОБА_4 перебували в зареєстрованому шлюбі з 6.08.1997 року до 20.12.2013 року.

18.07.2012 року ОСОБА_4 уклав договір купівлі-продажу автомобіля VOLKSWAGEN TIGUAN, 2011 року випуску, кузов №WVGZZZ5NZCW031977. (т.2, а.с.87-88)

16.07.2012 ОСОБА_4 уклав з ТОВ «ПОРШЕ Мобіліті» кредитний договір №50005294 на придбання вказаного автомобіля строком на 36 місяців на суму 147968,75 грн., що еквівалентно 18267,50 доларів США. (т.2, а.с.90-92)

Відповідно до ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку ( доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об"єктом сумісної власності подружжя.

Згідно з положеннями ч.4 ст.65 СК України при поділі майна враховуються також борги подружжя та правовідносини за зобов»язаннями, що виникли в інтересах сім»ї.

Відповідно до ст. 70 СК України у разі поділу майна, що є об"єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Задовольняючи позов в частині стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 253 552, 90 грн. тіла кредиту та процентів за користування кредитом на підставі кредитного договору від 16.07.2012 року № 50005294, суд першої інстанції виходив з того, що зобов»язання за кредитом виконувались лише ОСОБА_4 за рахунок його заробітної плати, а тому з ОСОБА_4 слід стягнути 9133,75 доларів США, що в гривневому еквіваленті становить 253 552, 90 грн.

Однак з таким висновком суду першої інстанції колегія суддів не погоджується з наступним.

Згідно з даними позовної заяви та обставинами, встановленими рішенням суду про розірвання шлюбу, подружжя фактично припинило подружні відносини вересень-початок жовтня 2013 року. (т.1, а.с.2, т.2, а.с.86)

Відповідно до квитанції №5586702-1 від 23 жовтня 2013 року ОСОБА_4 повністю погасив кредит, сплативши 84309 грн. 08 коп.

А відтак, оскільки 84309 грн. 08 коп. сплачено ОСОБА_4 після фактичного припинення подружніх відносин, доказів про те, що вказані кошти є спільною сумісною власністю подружжя не здобуто, колегія суддів вважає, що оскільки автомобіль залишено у спільній частковій власності сторін, зобов»язання за боргами подружжя виконано лише ОСОБА_4, з ОСОБА_2 слід стягнути в користь останнього половину сплаченої суми заборгованості за кредитним договором, яка складає 42154,54 грн.

Зазначених обставин суд першої інстанції не врахував, і всупереч тому, що зобов»язання за кредитним договором виконувались шляхом сплати суми, визначеної в гривнях, за відсутності доказів використання ОСОБА_4 особистих коштів для погашення кредиту до моменту фактичного припинення подружніх відносин, прийшов до помилкового висновку про необхідність стягнення з ОСОБА_2 9133,75 доларів США.

В зв»язку з наведеним колегія суддів приходить до висновку, що в цій частині рішення суду слід змінити та зменшити суму, що підлягає стягненню з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_4, проведених останнім платежів за кредитним договором, до 42154,54 грн.

Згідно з ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється з позовної заяви майнового характеру 1% ціни позову (мін. = 0,2 МЗП) (макс. = 3 МЗП або 3654 грн., з позовної заяви немайнового характеру 0,2 МЗП (243 грн.)

Відповідно до ст.88 ЦК України якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Зазначених положень закону суд першої інстанції не врахував, та вийшов за межі ставок судового збору.

Крім того, в зв»язку з частковим задоволенням позовних вимог ОСОБА_4 колегія суддів вважає, що рішення суду в частині розподілу судових витрат слід скасувати та ухвалити в цій частині нове рішення.

При цьому колегія суддів приймає до уваги наступні обставини.

Ціна позову ОСОБА_2 810213, 36 грн., ціна позову ОСОБА_4 становить 1065885,61 грн., ОСОБА_2 мала сплатити 3775, 80 грн. (3654 +121,80) =3775,80 грн. судового збору. Фактично останньою сплачено 1376,10 грн.

Враховуючи наведене з ОСОБА_2 слід стягнути 2399,70 грн. судового збору в дохід держави.

ОСОБА_4 мав сплатити 3654 грн. судового збору. Фактично сплатив 2535,54 грн.

Враховуючи наведене з ОСОБА_4 слід стягнути 1118,46 грн. судового збору в дохід держави.

ОСОБА_4 відмовлено в задоволенні позовних вимог, що складають 19,9% (854487,25х100 : 1065885, 61 = 19,9)

ОСОБА_2 сплатила за проведення експертиз 3382,50 грн. Половина від вказаної суми становить 1691,25 грн.

З врахуванням пропорційності задоволених вимог з ОСОБА_4 слід стягнути в користь ОСОБА_2 2027,80 грн. (1691,25 + 336,55=2027,80)

ОСОБА_2 сплачено за правову допомогу 1000 грн. З врахуванням пропорційності задоволених вимог з ОСОБА_4 слід стягнути в користь ОСОБА_2 801 грн. (19,9х1000 : 100=801)

Також пропорційно до розміру задоволених позовних вимог з ОСОБА_4 слід стягнути в користь ОСОБА_2 751,38 грн. судового збору (3775,80х19,9:100=751,38).

Таким чином, всього підлягає стягненню з ОСОБА_4 в користь ОСОБА_2 3570,18 грн. судових витрат (2027,80+801+751,38=3570,18)

Керуючись п.п. 2,3 ч.1 ст. 307, п.3 ч.1 ст.309, ст.316 ЦПК України, колегія суддів,-

ВИРІШИЛА :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Червоноградського міського суду Львівської області від 24 березня 2015 року в частині стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 253 552 грн. 90 коп. тіла кредиту та процентів за користування кредитом на підставі кредитного договору від 16.07.2012 року №50005294, укладеного між ОСОБА_4 та ТОВ «ПОРШЕ Мобіліті» змінити та зменшити суму і стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 42154 (сорок дві тисячі сто п»ятдесят чотири) грн. 54 (п»ятдесят чотири) коп. тіла кредиту та процентів за користування кредитом на підставі кредитного договору від 16.07.2012 року №50005294, укладеного між ОСОБА_4 та ТОВ «ПОРШЕ Мобіліті».

Рішення Червоноградського міського суду Львівської області від 24 березня 2015 року в частині розподілу судових витрат скасувати та ухвалити нове рішення.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави 2399 (дві тисячі триста дев»яносто дев»ять) грн. 70 (сімдесят) коп. судового збору.

Стягнути з ОСОБА_4 в дохід держави 1118 (тисячу сто вісімнадцять) грн. 46 (сорок шість) коп. судового збору.

Стягнути з ОСОБА_4 в користь ОСОБА_2 3570 (три тисячі п»ятсот сімдесят) грн. 18 (вісімнадцять) коп. судових витрат.

В решті рішення залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржено до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили рішенням апеляційного суду.

Головуючий : Павлишин О.Ф.

Судді: Мікуш Ю.Р.

ОСОБА_7