Справа № 203/2263/14-ц (2/201/130/2015)
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 червня 2015 року Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська

1)
у складі: головуючого судді Черновського Г.В.,

2) при секретарі Пісчанській Т.М.,

3) за участю: представника позивача Хохленко А.О.,

відповідача ОСОБА_2,

представників відповідача ОСОБА_3, ОСОБА_4,

1)

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську цивільну справу за позовом публічного акціонерного товариства «Перший Український міжнародний банк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

В С Т А Н О В И В:

ПАТ «Перший Український міжнародний банк» 02 квітня 2014 року звернулося до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором та судових витрат, в обґрунтування якого посилався на те, що 30 листопада 2007 року між ними та відповідачем ОСОБА_2 був укладений кредитний договір і встановлено відсотки за користуванням цим кредитом, кредитні кошти відповідачу були надані, договір почав виконуватися. Але в порушення умов цього договору і закону відповідач перестав виплачувати тіло кредиту, відсотки за договором, у звязку з чим утворилася заборгованість, в добровільному порядку погашення заборгованості не відбулося. Тому позивач просив суд, з урахуванням уточнень, стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за вказаним кредитним договором з урахуванням штрафних санкцій, що становить 30 435,37 доларів США, еквівалент 6 957,12 доларів США, 33 459,50 грн. та витрати на по сплаті судового збору (том 1 а. с. 1-6, 213-214).

Відповідач ОСОБА_2 та його представники в судовому засіданні позовні вимоги не визнали, посилаючись на відсутність законних підставі у банку для видачі кредиту в іноземній валюті, вважають вимоги протиправними і просили суд відмовити у їх задоволенні у повному обсязі.

Вислухавши пояснення представника позивача, відповідача і його представників, дослідивши матеріали даної цивільної справи, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими і підлягаючими задоволенню.

Згідно ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Згідно ст. 10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставі своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ст. 58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі.

Судом встановлено, що відповідно до укладеного між ЗАТ «Перший Український міжнародний банк» (найменування якого було змінено на ПАТ Перший Український міжнародний банк») та відповідачем ОСОБА_2 договору № 5748747 від 30 листопада 2007 року цьому відповідачу був наданий кредит на свої потреби на загальну суму 38000 доларів США для своїх споживчих цілей, встановлено відсотки за користування кредитом в оговореній сумі 12.90% на суму залишку заборгованості за кредитом зі встановленням кінцевого терміну повернення кредиту строк дії до 30 листопада 2022 року (том 1 а. с. 12-15).

Згідно ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Боржник зобовязаний виконати свій обовязок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобовязання чи звичаїв ділового обороту (ст. 527 Цивільного кодексу України). Якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (частина 1 ст. 530 Цивільного кодексу України). Якщо кожна із сторін у зобовязанні має одночасно і права і обовязки, вона вважається боржником у тому, що вона зобовязана вчинити на користь другої сторони, і одночасно кредитором у тому, що вона має право вимагати від неї (п. 3 ст. 510 Цивільного кодексу України). Позичальник зобовязується повернути (погасити) кредитодавцеві кредит, сплатити проценти згідно умов договору.

Відповідно до умов договору відповідач зобовязався повернути кредит позивачу у відповідності до графіку, що наведений у додатку до цього договору, який є його невідємною частиною (а. с. 16-19). В разі порушення позичальником обов'язку повернути кредитодавцеві кредиту відповідності до умов цього договору, позичальник зобовязаний сплатити кредитодавцеві пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період прострочення сплати, від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання. У випадку прострочення повернення сум наданого кредиту (в тому числі часткового повернення), та прострочення сплати процентів за користування кредитом відповідно до цього договору, позичальник сплачує кредитодавцю штраф незалежно від строку прострочення. Штраф сплачується в національній валюті України за офіційним курсом НБУ на день сплати/стягнення.

Позивач, кредитодавець, відповідно до умов договору відправив на імя відповідача, позичальника, претензію про дострокове припинення своїх обовязків через невиконання відповідачем умов договору. Претензія відповідачем була отримана.

В порушення зазначених норм закону та умов укладеного кредитного договору відповідач свої зобовязання за вказаним договором належним чином не виконав, перестав своєчасно сплачувати відсотки по кредиту, утворилася заборгованість. В добровільному порядку питання не вирішене і позивач вимушений був звертатися з позовом до суду.

Суд вважає позовну заяву підлягаючою задоволенню з наступних підстав.

Стаття 15 ЦК України передбачає право на захист цивільних прав та інтересів: 1. Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання….

Стаття 16 ЦК України передбачає, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно ч. 2 ст. 1054 ЦК України і ч. 2 ст. 1050 ЦК України наслідками порушення відповідачем зобовязання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право позивача достроково вимагати повернення суми кредиту.

У звязку і з зазначеними порушеннями відповідачем своїх зобовязань по кредитному договору мається заборгованість. На вимогу позивача погасити вказану заборгованість в добровільному порядку, відповідач відповів відмовою.

Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на якi вона посилається як на підставу своїх вимог i заперечень. Частиною 3 вказаної статті передбачено, що доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі i щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Тобто, відповідач ОСОБА_2 повинен довести, що його діями не було порушено його права або права позивача. Однак, жодних доказів відповідачем до суду не надано.

Згідно ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Обставини, визнані судом загальновідомими, не потребують доказування.

Згідно до ст. 19 Конституції України ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законом.

Відповідно до ст. 212 ЦПК України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємозв'язок доказів у їх сукупності.

Всебічне дослідження усіх обставин справи та письмових доказів, з урахуванням допустимості доказів та узгодженістю і несуперечністю між собою дають обєктивні підстави вважати, що позов підлягає задоволенню.

Вiдповiдно до ч. 4 ст. 60 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Позивач заперечує будь-якi (крім договірних) домовленості i зобовязання стосовно вiдповiдача відносно кредиту, предмета спору, а вiдповiдач не довів незаконність дій позивача. Твердження можливе вiдповiдача про наявнiсть будь-яких iнших зобов'язань стосовно позовних вимог - є припущенням.

Щодо валюти виконання зобов'язання та ціни позову, то це обґрунтовується наступним.

У відповідності до ч. 1 ст. 533 ЦК України «Грошове зобов'язання має бути виконане у гривнях». Але з цього правила є винятки і випадок із стягнення сум до них і відноситься. В підтвердження вищевикладеного слід зазначити, що винятки допускає сам Цивільний кодекс України. Так ч. З ст. 533 Цивільного кодексу України визначено, що «використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті при здійсненні розрахунків на території України за зобов'язаннями допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом». Згідно з п. 1.6. Положення про порядок здійснення банками України вкладних (депозитних) операцій з фізичними та юридичними особами, затвердженого постановою № 516 Правління Національного банку України від 03 грудня 2003 року «Банк сплачує вкладнику суму вкладу (депозиту) в нараховує за ним проценти: у валюті вкладу (депозиту), якщо грошові кошти надійшли на вкладний (депозитний) рахунок в іноземній валюті, або на умовах та в порядку, передбачених договором, відповідно до заяви вкладника - в іншій іноземній чи в національній валюті». В даному випадку грошові кошти надані в доларах США, що підтверджується умовами договору та відповідними квитанціями про сплату, оредром. Відповідно позивач вимагає стягнути заборгованість у тій валюті, в якій відповідач повинен був виконати зобов'язання, а саме у доларах з відповідним еквівалентом сум, національній валюті.

Суд вважає позовні вимоги обґрунтованими, виходячи з того, що позивач всі передбачені договором умови виконав в повному обсязі, відповідач укладав договір та приймав кошти і зобовязувався його виконати у відповідності до норм чинного законодавства, тому відповідач мав можливість виконати умови договору і повернути кредит позивачу, але без поважних причин цього не зробив.

Крім того, роблячи такий висновок суд вважає безпідставними посилання сторони відповідача на неправомірність видачі позивачем кредиту в доларах США, з огляду на те, що представником позивача були надані документи, які підтверджують законність проведення банком валютних операцій (том 1 а. с. 222-227).

З рахуванням положень ст. 5 Декрету Кабінету Міністрів України від 19 лютого 1993 року № 15-93 «Про систему валютного регулювання і валютного контролю» на час укладення вищезазначеного кредитного договору діючим законодавством не передбачалась необхідність отримання банком окремої ліцензії на здійснення валютних операцій.

Отримуючи кредит, відповідач не пред'являв до відповідача вимог щодо зміни валюти кредитування, порядку та строків сплати кредиту. Зазначені умови кредитного договору є суттєвими і оговорені в самому договорі, а його форма та зміст відповідають положенням ст. 203 ЦК України.

Згідно статей 526, 527, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону.

Відповідно до вимог ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Збитками є втрати, яких особа зазнала у звязку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

Таким чином неправомірними діями відповідача, повязаними з невиконанням умов договору, позивачу було завдано майнової шкоди, які знаходяться в безпосередньому причинному звязку зі вказаними діями відповідача.

За викладених обставин та приймаючи до уваги наданий представником позивача розрахунок заборгованості за кредитним договором № 5748747 від 30 листопада 2007 року (том 1 а. с. 215-217) суд вважає можливим стягнути з відповідача ОСОБА_2 на користь ПАТ «Перший Український міжнародний банк» 30435,37 доларів США, еквівалент 6957,12 доларів США та 33459,50 грн., з яких: сума заборгованості за кредитом 24247,94 доларів США, заборгованість по сплаті відсотків за користування кредитом 6187,43 доларів США, пеня за порушення строків виконання зобовязання 6577,12 доларів США, штрафи за порушення обовязків по договору 380,00 доларів США, штрафи за порушення обовязків щодо поновлення дії договорів страхування 33459,50 грн., задовольнивши таким чином позовні вимоги позивача до відповідача у повному обсязі.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат по даній справі, приймаючи до уваги результат її вирішення, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача в рахунок повернення витрат по сплаті судового збору 3654,00 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 3, 8, 19, 55, 124 Конституції України, ст. ст. 15, 16, 22, 95, 509, 510, 526, 527, 530, 532, 533, 534, 536, 545, 546, 549, 550, 551, 610, 611, 612, 629, 1048-1050, 1054, 1055 ЦК України, ст. ст. 3, 4, 10, 11, 57, 58, 60, 61, 209, 212-215, 218 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь публічного акціонерного товариства «Перший Український міжнародний банк» заборгованість за кредитним договором № 5748747 від 30 листопада 2007 року в сумі 30 435,37 доларів США, еквівалент 6 957,12 доларів США та 33 459,50 грн., з яких: сума заборгованості за кредитом 24247,94 доларів США, заборгованість по сплаті відсотків за користування кредитом 6187,43 доларів США, пеня за порушення строків виконання зобовязання 6577,12 доларів США, штрафи за порушення обовязків по договору 380,00 доларів США, штрафи за порушення обовязків щодо поновлення дії договорів страхування 33459,50 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь публічного акціонерного товариства «Перший Український міжнародний банк» в рахунок повернення витрат по сплаті судового збору 3654 грн. 00 коп.

Рішення суду може бути оскаржено до апеляційного суду Дніпропетровської області через Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська шляхом подання апеляційної скарги протягом 10 днів з дня його проголошення.

Головуючий-суддя Г.В. Черновськой