Ухвала

іменем україни

27 травня 2015 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Дьоміної О.О.,

суддів: Коротуна В.М., Маляренка А.В.,

Парінової І.К., Ступак О.В.,

розглянувши в судовому засіданні справу за позовом заступника прокурора Київської області в інтересах держави в особі Шпитьківської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області, Державного підприємства «Чайка» до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10 про визнання недійсними державних актів на право власності на земельні ділянки, скасування їх державної реєстрації, визнання недійсними договорів купівлі-продажу земельних ділянок, витребування на користь держави земельних ділянок, визнання права власності на земельні ділянки, за касаційною скаргою представника ОСОБА_3 - ОСОБА_11 на рішення апеляційного суду Київської області від 05 березня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У травні 2011 року заступник прокурора Київської області звернувся з позовом в інтересах держави в особі Шпитьківської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області (далі - Шпитьківська сільська рада) до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, вимоги якого під час розгляду справи уточнив, подавши заяву про зміну підстав позову, та остаточно просив:

- визнати недійсними державні акти на право власності на земельні ділянки для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд серії НОМЕР_1, серії НОМЕР_2, серії НОМЕР_3, серії НОМЕР_4, серії НОМЕР_5, серії НОМЕР_6, серії НОМЕР_7, видані відповідно ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9 та ОСОБА_10;

- визнати недійсними договори купівлі-продажу земельних ділянок від 27 квітня 2005 року та від 28 квітня 2005 року, укладені між ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10 та ОСОБА_3 і зареєстровані за № № НОМЕР_8, НОМЕР_9, НОМЕР_10, НОМЕР_11, НОМЕР_12, НОМЕР_13;

- визнати недійсним державний акт серії НОМЕР_14 на право власності на земельну ділянку площею 0,2499 га для будівництва та обслуговування житлового будинку в адміністративних межах Шпитьківської сільської ради с. Лісне, виданий ОСОБА_3 і зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 45, та скасувати його державну реєстрацію;

- визнати недійсним державний акт серії НОМЕР_15 на право власності на земельну ділянку площею 0,2347 га для будівництва та обслуговування житлового будинку в адміністративних межах Шпитьківської сільської ради с. Лісне, виданий ОСОБА_3 і зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 46, та скасувати його державну реєстрацію;

- визнати недійсним державний акт серії НОМЕР_16 на право власності на земельну ділянку площею 0,2013 га для будівництва та обслуговування житлового будинку в адміністративних межах Шпитьківської сільської ради с. Лісне, виданий ОСОБА_3 і зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 47, та скасувати його державну реєстрацію;

- визнати недійсним державний акт серії НОМЕР_17 на право власності на земельну ділянку площею 0,2477 га для будівництва та обслуговування житлового будинку в адміністративних межах Шпитьківської сільської ради с. Лісне, виданий ОСОБА_3 і зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 48, та скасувати його державну реєстрацію;

- визнати недійсним державний акт серії НОМЕР_18 на право власності на земельну ділянку площею 0,2477 га для будівництва та обслуговування житлового будинку в адміністративних межах Шпитьківської сільської ради с. Лісне, виданий ОСОБА_3 і зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 49, та скасувати його державну реєстрацію;

- визнати недійсним державний акт серії НОМЕР_19 на право власності на земельну ділянку площею 0,2500 га для будівництва та обслуговування житлового будинку в адміністративних межах Шпитьківської сільської ради с. Лісне, виданий ОСОБА_3 і зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 43, та скасувати його державну реєстрацію;

- визнати недійсним державний акт серії НОМЕР_20 на право власності на земельну ділянку площею 0,2499 га для будівництва та обслуговування житлового будинку в адміністративних межах Шпитьківської сільської ради с. Лісне, виданий ОСОБА_3 і зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 44, та скасувати його державну реєстрацію;

- витребувати на користь держави в особі Шпитьківської сільської ради з незаконного володіння ОСОБА_12 земельні ділянки загальною площею 1,6812 га, які розташовані в адміністративних межах Шпитьківської сільської ради, з наступними кадастровими номерами: НОМЕР_27, НОМЕР_21, НОМЕР_22, НОМЕР_23, НОМЕР_24, НОМЕР_25, НОМЕР_26, загальна вартість яких становить 358 957 грн 55 коп.;

- визнати за державою в особі Шпитьківської сільської ради право власності на земельні ділянки загальною площею 1,6812 га, які розташовані в адміністративних межах Шпитьківської сільської ради, з наступними кадастровими номерами: НОМЕР_27, НОМЕР_21, НОМЕР_22, НОМЕР_23, НОМЕР_24, НОМЕР_25, НОМЕР_26, загальна вартість яких становить 358 957 грн 55 коп.;

На обґрунтування позовних вимог заступник прокурора посилався на те, що проведеною перевіркою додержання вимог земельного законодавства на території Києво-Святошинського району Київської області встановлено, що вищевказані земельні ділянки вибули із власності держави з порушенням вимог чинного земельного законодавства, а тому просив задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Справа розглядалася судами неодноразово.

Останнім рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 17 жовтня 2014 року в задоволенні позову відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Київської області від 05 березня 2015 року рішення суду першої інстанції скасовано, позов задоволено частково.

Визнано недійсними державні акти на право власності на земельні ділянки для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд серії НОМЕР_1, серії НОМЕР_2, серії НОМЕР_3, серії НОМЕР_4, серії НОМЕР_5, серії НОМЕР_6, серії НОМЕР_7, видані відповідно ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9 та ОСОБА_10

Визнано недійсним державний акт серії НОМЕР_14 на право власності на земельну ділянку площею 0,2499 га для будівництва та обслуговування житлового будинку в адміністративних межах Шпитьківської сільської ради с. Лісне, виданий ОСОБА_3 і зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 45, та скасовано його державну реєстрацію.

Визнано недійсним державний акт серії НОМЕР_15 на право власності на земельну ділянку площею 0,2347 га для будівництва та обслуговування житлового будинку в адміністративних межах Шпитьківської сільської ради с. Лісне, виданий ОСОБА_3 і зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 46, та скасовано його державну реєстрацію.

Визнано недійсним державний акт серії НОМЕР_16 на право власності на земельну ділянку площею 0,2013 га для будівництва та обслуговування житлового будинку в адміністративних межах Шпитьківської сільської ради с. Лісне, виданий ОСОБА_3 і зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 47, та скасовано його державну реєстрацію.

Визнано недійсним державний акт серії НОМЕР_17 на право власності на земельну ділянку площею 0,2477 га для будівництва та обслуговування житлового будинку в адміністративних межах Шпитьківської сільської ради с. Лісне, виданий ОСОБА_3 і зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 48, та скасовано його державну реєстрацію.

Визнано недійсним державний акт серії НОМЕР_18 на право власності на земельну ділянку площею 0,2477 га для будівництва та обслуговування житлового будинку в адміністративних межах Шпитьківської сільської ради с. Лісне, виданий ОСОБА_3 і зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 49, та скасовано його державну реєстрацію.

Визнано недійсним державний акт серії НОМЕР_19 на право власності на земельну ділянку площею 0,2500 га для будівництва та обслуговування житлового будинку в адміністративних межах Шпитьківської сільської ради с. Лісне, виданий ОСОБА_3 і зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 43, та скасовано його державну реєстрацію.

Визнано недійсним державний акт серії НОМЕР_20 на право власності на земельну ділянку площею 0,2499 га для будівництва та обслуговування житлового будинку в адміністративних межах Шпитьківської сільської ради с. Лісне, виданий ОСОБА_3 і зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 44, та скасовано його державну реєстрацію.

Витребувано у ОСОБА_12 на користь держави в особі Шпитьківської сільської ради 7 земельних ділянок загальною площею 1,6812 га, які розташовані в адміністративних межах Шпитьківської сільської ради, з наступними кадастровими номерами: НОМЕР_27, НОМЕР_21, НОМЕР_22, НОМЕР_23, НОМЕР_24, НОМЕР_25, НОМЕР_26.

В іншій частині позову відмовлено.

У касаційній скарзі відповідач ОСОБА_3 просить скасувати зазначене рішення суду апеляційної інстанції та залишити в силі рішення суду першої інстанції, обґрунтовуючи свою вимогу порушенням судом норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів, виходячи за межі доводів касаційної скарги в силу вимог ч. 3 ст. 335 ЦПК України, дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає задоволенню частково з огляду на наступне.

Із врахуванням вимог ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Згідно з вимогами ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Проте рішення судів попередніх інстанцій наведеним нормам процесуального права не відповідають.

Судами попередніх інстанцій встановлено та підтверджується матеріалами справи, що згідно з державним актом на право постійного користування землею серії ІІ-КВ № 003655, виданим Києво-Святошинською районною державною адміністрацією Київської області (далі - Києво-Святошинською РДА Київської області), ДП «Чайка» філії «Лісне» надано у постійне користування для ведення товарного сільськогосподарського виробництва 423,26 га землі в межах Шпитьківської сільської ради.

Розпорядженням Києво-Святошинської РДА від 05 квітня 2004 року № 132 вилучено із земель ДП «Чайка» Державного управління справами земельну ділянку загальною площею 50 га, розташовану в межах Шпитьківської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області, яку передано до земель запасу Шпитьківської сільської ради.

Рішенням Шпитьківської сільської ради від 08 липня 2004 року № 847 погоджено Громадській організації «Об'єднання громадян «Лісне ІІ» (далі - ГО «ОГ «Лісне ІІ») місце розташування земельної ділянки під розміщення житлового будівництва орієнтованою площею 60 га в межах с. Лісне, до якої увійшла земельна ділянка площею 50 га, що вилучена вказаним вище розпорядженням Києво-Святошинської РДА Київської області із землекористування ДП «Чайка» до земель запасу Шпитьківської сільської ради, а також земельна ділянка площею 10 га, яка на час прийняття спірного рішення перебувала в користуванні підприємства.

Вказаним рішенням також надано згоду ГО «ОГ «Лісне ІІ» на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки під розміщення житлового будинку.

Рішенням Шпитьківської сільської ради від 16 вересня 2004 року № 895 затверджено проект землеустрою щодо відведення ГО «ОГ «Лісне ІІ» земельної ділянки площею 59,9317 га, із яких 49,9317 га - за рахунок земель запасу сільської ради та 10 га - за рахунок земель ДП «Чайка».

На підставі цього рішення 05 жовтня 2004 року між Шпитьківською сільською радою та ГО «ОГ «Лісне ІІ» було укладено договір оренди вказаної земельної ділянки площею 59,9317 га терміном на 49 років.

Рішенням Шпитьківської сільської ради від 20 жовтня 2004 року № 931 вирішено затвердити технічну документацію із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право власності на земельні ділянки 129 членам ГО «ОГ «Лісне ІІ» під будівництво і обслуговування жилих будинків і споруд у межах с. Лісне Києво-Святошинського району Київської області, та передати ці земельні ділянки у власність, видавши державні акти на право власності на земельні ділянки 129-ти членам ГО «ОГ «Лісне ІІ» під будівництво і обслуговування жилих будинків, господарських будівель і споруд у межах с. Лісне Києво-Святошинського району Київської області загальною площею 30,93 га згідно з додатком 1 (а. с. 25, т. 1).

На підставі вказаного вище рішення 129 членів ГО «ОГ «Лісне ІІ», у тому числі ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9 та ОСОБА_10, отримали державні акти на право власності на земельні ділянки для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (а. с. 14-17, т. 1).

У подальшому на підставі договорів купівлі-продажу від 27 квітня 2005 року та від 28 квітня 2005 року вказані земельні ділянки було відчужено ОСОБА_3 (а. с. 18-24, т. 1).

Рішенням Шпитьківської сільської ради від 27 квітня 2005 року скасовано рішення Шпитьківської сільської ради від 08 липня 2004 року № 847 та рішення від 16 вересня 2004 року № 895, якими передано земельну ділянку площею 50 га до земель запасу Шпитьківської сільської ради, а земельну ділянку площею 10 га надано в оренду ДП «Чайка» для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

26 серпня 2005 року заступником прокурора Київської області внесено протест № 07/8-1168 до Києво-Святошинської РДА Київської області на розпорядження від 05 квітня 2004 року № 132 «Про передачу до земель запасу Шпитьківської сільської ради земельної ділянки ДП «Чайка» філія «Лісне» бригада «Лісне» Києво-Святошинської РДА Київської області» із вимогою про його скасування.

Розпорядженням Києво-Святошинської РДА Київської області від 13 вересня 2005 року № 412 скасовано розпорядження від 05 квітня 2004 року № 132 «Про передачу до земель запасу Шпитьківської сільської ради земельної ділянки ДП «Чайка» філія «Лісне» бригада «Лісне» Києво-Святошинської РДА Київської області».

Постановою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 25 березня 2011 року визнано незаконним та скасовано рішення Шпитьківської сільської ради від 20 жовтня 2004 року № 931 «Про передачу у власність земельних ділянок 129 членам ГО «ОГ «Лісне ІІ» під будівництво і обслуговування жилих будинків, господарських будівель і споруд у межах с. Лісне» (а. с. 82-84, т. 1).

Ухвалюючи вперше рішення про відмову в задоволенні указаного позову, суд першої інстанції, з висновками якого погодився й апеляційний суд, виходив з того, що позивачем не надано достатніх доказів на підтвердження того, що спірні державні акти на право власності на земельні ділянки для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд були видані відповідачам із порушенням вимог земельного законодавства.

Проте з такими висновками не погодився суд касаційної інстанції та, направляючи справу на новий розгляд до суду першої інстанції, виходив з того, що судами на порушення вимог ст. ст. 212-214 ЦПК України не враховано тієї обставини та не надано оцінки тому факту, що рішення Шпитьківської сільської ради від 20 жовтня 2004 року № 931 «Про передачу у власність земельних ділянок 129 членам ГО «ОГ «Лісне ІІ» під будівництво і обслуговування жилих будинків, господарських будівель і споруд у межах с. Лісне», на підставі якого відповідачі ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9 та ОСОБА_10 отримали спірні державні акти, визнано незаконним та скасовано постановою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 25 березня 2011 року, яка набрала законної сили.

Під час нового розгляду справи заступник прокурора Київської області подав до суду заяву про зміну підстав позову (а. с. 221-229, т. 2), у якій зазначив, що додатковою перевіркою встановлено, що земельні ділянки, які на теперішній час перебувають у власності ОСОБА_3, не знаходяться в межах земельної ділянки площею 10,0 га, незаконність передачі якої в оренду ГО «ОГ «Лісне ІІ» без вилучення у ДП «Чайка» встановлена постановою Київського апеляційного господарського суду від 13 березня 2013 року у справі № 271/7- 05/351/13/20-09/4/19/14. Крім того, вказав, що спірні земельні ділянки всупереч вимогам ст. ст. 116, 118 ЗК України відведені відповідачам із земель комунальної власності без прийняття рішення Шпитьківської сільської ради про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення вказаних земельних ділянок у власність, без його розробки та погодження з органом земельних ресурсів, природоохоронним і санітарно-епідеміологічними органами, органами архітектури і охорони культурної спадщини та його подальшим затвердженням рішенням ради.

Ухвалюючи вдруге рішення про відмову в задоволенні указаного позову, суд першої інстанції виходив з того, що на порушення вимог ст. 60 ЦПК України позивачем не надано належних доказів на підтвердження того, що земельна ділянка площею 10 га та земельні ділянки, надані відповідачам у справі, а в подальшому відчужені на користь ОСОБА_3, були в складі земельної ділянки площею 49,9317 га, що відносилась до земель запасу Шпитьківської сільської ради, в частині якої договір оренди від 05 жовтня 2004 року, укладений між Шпитьківською сільською радою та ГО «ОГ «Лісне», залишений в силі, а тому відсутні підстави вважати недійсними державні акти на право власності на спірні земельні ділянки.

Крім того, суд встановив, що постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 10 червня 2014 року скасовано постанову Києво-Святошинського районного суду Київської області від 25 березня 2011 року і в задоволенні адміністративного позову заступника прокурора Київської області в інтересах держави в особі Державного управління справами, ДП «Чайка», ГУ Держкомзему в Київській області до Шпитьківської сільської ради про визнання протиправним та скасування рішення Шпитьківської сільської ради від 20 жовтня 2004 року № 931 «Про передачу у власність земельних ділянок 129 членам ГО «ОГ «Лісне ІІ» під будівництво і обслуговування жилих будинків, господарських будівель і споруд в межах с. Лісне» відмовлено.

Разом з тим суд виходив з того, що під час розгляду вищезазначеного адміністративного позову Київський апеляційний адміністративний суд встановив, що земельна ділянка, яка вилучена із земель ДП «Чайка» філія «Лісне» бригада «Лісне», загальною площею 50 га, не відноситься до земельних ділянок, які використовуються для забезпечення діяльності Верховної Ради України, Президента України, Кабінету Міністрів України, інших органів державної влади, Національної академії наук України, державних галузевих академій наук, що спростовує твердження позивачів та прокурора про неможливість передачі вищевказаної земельної ділянки до земель комунальної власності (в даному випадку до земель запасу Шпитьківської сільської ради). Крім того, Києво-Святошинська РДА Київської області зверталась до ДП «Чайка» та отримала його згоду на вилучення земельної ділянки площею 50 га, що відповідає вимогам ст. 141 ЗК України, тобто Шпитьківською сільською радою передано у власність 129 членам ГО «ОГ «Лісне ІІ» земельну ділянку площею 50 га за рахунок земель запасу сільської ради. Постановою Вищого господарського суду України від 23 липня 2013 року встановлено неправомірність збільшення ГО «ОГ «Лісне ІІ» розміру переданої йому земельної ділянки за рахунок земель ДП «Чайка» орієнтовною площею 10 га, та, відповідно, встановлено правомірність передання ГО «ОГ «Лісне ІІ» земельної ділянки орієнтовною площею 50 га. Із пояснень сторін встановлено, що рішенням від 20 жовтня 2004 року № 939 передано земельні ділянки у власність та видано державні акти на право власності на земельні ділянки 129 членам ГО «ОГ «Лісне ІІ» під будівництво та обслуговування жилих будинків, господарських будівель і споруд в межах с. Лісне Києво-Святошинського району Київської області, загальною площею 30,93 га, з числа саме 50 га землі, що правомірно знаходились у користуванні ГО «ОГ «Лісне ІІ».

Водночас суд першої інстанції встановив, що рішенням господарського суду Київської області від 01 серпня 2012 року відмовлено в задоволенні позову прокурора Київської області в інтересах держави в особі Державного управління справами, ДП «Чайка» до ГО «ОГ «Лісне ІІ», Шпитьківської сільської ради, Києво-Святошинської РДА Київської області, за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивачів: Міністерства аграрної політики України, Фонду державного майна України, за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідачів: ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_3, ОСОБА_15, ОСОБА_16, про визнання недійсними розпорядження, рішень та договору оренди земельної ділянки, зобов'язання повернути земельну ділянку.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 13 березня 2013 року рішення господарського суду Київської області від 01 серпня 2012 року у вищевказаній справі скасовано частково і викладено його резолютивну частину в новій редакції: позов задоволено частково; визнано недійсним рішення Шпитьківської сільської ради від 08 липня 2004 року № 847 в частині погодження ГО «ОГ «Лісне ІІ» місця розташування земельної ділянки під розміщення житлового будівництва орієнтовною площею 10 га, яка знаходилася в постійному користуванні ДП «Чайка», в межах с. Лісне Києво-Святошинського району Київської області, та надання згоди на складання проекту землеустрою щодо відведення цієї земельної ділянки площею 10,0 га в оренду ГО «ОГ «Лісне ІІ» під розміщення житлового будівництва в межах с. Лісне Києво-Святошинського району Київської області; визнано недійсним рішення Шпитьківської сільської ради від 16 вересня 2004 року № 895 в частині погодження проекту землеустрою щодо відведення ГО «ОГ «Лісне ІІ» земельної ділянки площею 10 га за рахунок земель ДП «Чайка» та надання цієї ділянки в оренду на 49 років для будівництва житлових будинків; визнано недійсним договір оренди земельної ділянки від 05 жовтня 2004 року, укладений між Шпитьківською сільською радою та ГО «ОГ «Лісне ІІ», в частині надання в оренду земельної ділянки площею 10 га в межах Шпитьківської сільської ради за рахунок земель ДП «Чайка»; зобов'язано ГО «ОГ «Лісне» повернути ДП «Чайка» земельну ділянку площею 10 га в межах Шпитьківської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області; в іншій частині позову відмовлено.

Під час розгляду зазначеної господарської справи судами встановлено, що розпорядження від 05 квітня 2004 року № 132 «Про передачу до земель запасу Шпитьківської сільської ради земельної ділянки ДП «Чайка» філія «Лісне» бригада «Лісне» Києво-Святошинської РДА Київської області» не суперечить положенням ЦК України, ЗК України, Закону України «Про оренду землі» та інших нормативно-правових актів України, оскільки було видано за наявності згоди землекористувача, законних на те підстав та необхідних повноважень.

Крім того, Київським апеляційним господарським судом встановлено неправомірність збільшення ГО «ОГ «Лісне ІІ» переданої йому земельної ділянки за рахунок земель ДП «Чайка» орієнтовною площею 10 га, а також визнано недійсними в цій частині рішення Шпитьківської сільської ради від 08 липня 2004 року № 847 «Про погодження місця розташування об'єкта та надання згоди на складання проекту землеустрою» та від 16 вересня 2004 року № 895 «Про погодження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду ГО «ОГ «Лісне ІІ» для будівництва та обслуговування жилих будинків, господарських будівель і споруд на території Шпитьківської сільської ради» з урахуванням яких укладався договір оренди від 05 жовтня 2004 року.

Разом з тим Київським апеляційним господарським судом встановлено, що, видаючи розпорядження від 05 квітня 2004 року № 132 «Про передачу до земель запасу Шпитьківської сільської ради земельної ділянки ДП «Чайка» філія «Лісне» бригада «Лісне», Києво-Святошинської РДА Київської області» остання діяла в межах наданих їй повноважень та за наявності відповідних правових підстав; належних і допустимих доказів на підтвердження наявності підстав, які б зумовлювали визнання недійсним розпорядження від 05 квітня 2004 року № 132, суду не надано.

Однак із вказаними висновками суду першої інстанції не погодився апеляційний суд та, переглядаючи вдруге справу в апеляційному порядку, виходив з того, що поза увагою суду першої інстанції залишилися доводи прокурора щодо додаткової перевірки, якою встановлено, що земельні ділянки, які на теперішній час перебувають у власності ОСОБА_3, не знаходяться в межах земельної ділянки площею 10,0 га, незаконність передачі якої в оренду ГО «ОГ «Лісне II» без вилучення у ДП «Чайка» встановлені постановою Київського апеляційного господарського суду від 13 березня 2013 року у справі № 271/7- 05/351/13/20-09/4/19/14.

Крім того, апеляційний суд дійшов висновку, що спірні земельні ділянки всупереч вимогам ст. ст. 116, 118 ЗК України відведені відповідачам із земель комунальної власності без прийняття рішення Шпитьківською сільською радою про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення вказаних земельних ділянок у власність, без його розробки та погодження з органом по земельних ресурсах, природоохоронним і санітарно-епідеміологічним органами, органами архітектури і охорони культурної спадщини та його подальшим затвердженням рішенням ради.

На обґрунтування свого висновку апеляційний суд виходив з того, що чинним рішенням Шпитьківської сільської ради від 28 вересня 2007 року № 618 скасовано рішення ради від 20 жовтня 2004 року № 931 та від 20 жовтня 2004 року № 939, а згідно з правовою позицією Верховного Суду України, викладеною в постанові від 19 червня 2013 року у справі № 6-57цс13, якщо особа набула право власності на земельну ділянку на підставі незаконного рішення органу місцевого самоврядування, яке в подальшому було скасовано рішенням цього ж органу місцевого самоврядування за протестом прокурора, і це рішення ніким не оскаржено, то є всі правові підстави для визнання недійсним та скасування державного акта на право власності на земельну ділянку.

Крім цього, суд послався на правову позицію Верховного Суду України, викладену у постановах у справах № № 6-92цс13, 6-93цс14, згідно з якими державний акт на право приватної власності на землю видається на підставі рішення органу місцевого самоврядування або органу виконавчої влади, тому вирішення питання про правомірність видачі державного акта безпосередньо залежить від законності рішення, на підставі якого такий акт видано, і дотримання вимог, передбачених земельним законодавством, зокрема, ст. ст. 116, 118 ЗК України.

За таких обставин апеляційний суд дійшов висновку, що спірні земельні ділянки вибули з власності держави з порушенням вимог чинного законодавства в порядку безкоштовної приватизації відповідно ст. 118 ЗК України, а тому наявні правові підстави для витребування їх з незаконного володіння відповідача на користь держави на підставі ст. ст. 387, 388 ЦК України.

Проте такі висновки суду є передчасними, оскільки їх суд дійшов з порушенням норм процесуального права, що призвело до неможливості встановити фактичні обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ для захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (ст. 1 ЦПК).

При здійсненні правосуддя у цивільних справах суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом (ст. 4 ЦПК).

Статтею 3 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів (ч. 1). У випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб, або державні чи суспільні інтереси (ч. 2).

Оскільки правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів та осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси (ч. ч. 1, 2 ст. 3 ЦПК), то суд повинен встановити, чи були порушені, невизнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, а якщо були, то вказати, чи є залучений у справі відповідач відповідальним за це. Суд не має права вирішувати питання про права та обов'язки осіб, не залучених до участі у справі, оскільки це є порушенням норм процесуального права, які тягнуть за собою безумовне скасування рішення суду (п. п. 11, 13 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 року № 14 «Про судове рішення у цивільній справі»).

Однак суд залишив поза увагою та не надав належної правової оцінки тій обставині, що у травні 2011 року заступником прокурора Київської області подавався позов в інтересах держави в особі Шпитьківської сільської ради (а. с. 2-10, т. 1).

Ухвалою суду від 07 лютого 2012 року за клопотанням представника відповідача ОСОБА_3 залучено до участі в справі в якості третьої особи ДП «Чайка» (а. с. 88, т. 1).

17 лютого 2012 року прокурором подано позов в інтересах 3-ї особи, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору, ДП «Чайка» (а. с. 90-99, т.1).

Вперше рішення у цій справі ухвалено 18 квітня 2013 року, де у вступній частині зазначено, що розглянута справа за позовом прокурора в інтересах держави в особі ДП «Чайка» (а. с. 39-48, т. 2).

Ухвалою колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 11 грудня 2013 року скасовано судові рішення попередніх інстанцій та направлено на новий розгляд до суду першої інстанції справу за позовом прокурора в інтересах держави в особі ДП «Чайка» (а. с. 189-192, т.2).

Під час нового розгляду справи у лютому 2014 року заступником прокурора Київської області подано до суду заяву про зміну підстав позову (а. с. 221-229, т. 2), у якій зазначено, що уточнений позов подано в інтересах держави в особі як ДП «Чайка», так і Шпитьківської сільської ради. Суд не з'ясував, в інтересах якої особи прокурором заявлено позов, що унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з ч. 4 ст. 10 ЦПК України суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджує про наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом.

Отже, саме на суд як на державний орган покладено обов'язок вирішення справи відповідно до закону, у зв'язку з чим суд має право й зобов'язаний визначити характер спірних правовідносин і норми матеріального права, які підлягають застосуванню, а також встановити суб'єктний склад спору.

Під час нового розгляду справи суду першої інстанції належить встановити суб'єктний склад даного спору, а саме: в інтересах якої особи прокурором заявлено позов, чи може вказаний позов одночасно бути заявлений і в інтересах Шпитьківської сільської ради, і ДП «Чайка», з огляду на те, що попередньо прокурором було заявлено окремі позови в інтересах обох цих осіб, при цьому прокурор просив витребувати спірні земельні ділянки як на користь Шпитьківської сільської ради, так і на користь ДП «Чайка». Виходячи з предмета даного спору (витребування майна), задоволення позову в інтересах однієї особи виключає можливість задоволення позову в інтересах іншої особи.

Крім того, під час нового розгляду справу суду належить звернути увагу на те, що відновлення становища, яке існувало до порушення, як спосіб захисту цивільного права та інтересу застосовується у тому разі, якщо покладення обов'язку на особу, яка його порушила, припинити дії не відновлює повністю суб'єктивне право, а цього можна досягти вчиненням інших, передбачених законом, заходів.

Власник може захистити порушене право із застосуванням способу захисту, передбаченого п. 4 ч. 2 ст. 16 ЦК, у тому числі у випадках, зазначених у ст. 388 ЦК, за позовом про витребування майна із чужого незаконного володіння. У разі здійснення державної реєстрації права власності за набувачем неправомірно відчуженого майна права власника повинні захищатися із застосуванням способу захисту, передбаченого п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК за позовом про визнання права власності та скасування внесеного за заявою набувача запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (ч. 2 ст. 26 Закону України від 01 липня 2004 року № 1952-IV «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»). Якщо запис у Державному реєстрі здійснено внаслідок укладення договору, дійсність якого оспорюється, спосіб захисту прав осіб встановлено п. 2 ч. 2 ст. 16 ЦК за позовом про визнання договору недійсним і скасування запису в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, внесеного за заявою набувача.

Проте на порушення ч. 4 ст. 10 ЦПК України суд не сприяв всебічному і повному з'ясуванню обставин справи, враховуючи зміст заявлених позовних вимог, не обговорив питання про необхідність залучення до участі у справі відповідного органу державної влади, на який згідно із Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» покладено обов'язок реєстрації права власності на спірні земельні ділянки, із належним оформленням цієї процесуальної дії відповідно до вимог ст. 33 ЦПК України.

Оскільки суди першої й апеляційної інстанцій на порушення вимог ст. ст. 212-215, 303, 316 ЦПК України не дотрималися норм процесуального права, що призвело до неможливості встановити фактичні обставини, які мають значення для правильного вирішення справи, в достатньому обсязі не визначилися з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, тому колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає задоволенню частково, а ухвалені у справі рішення судів першої й апеляційної інстанцій - скасуванню з передачею справи на новий розгляд до суду першої інстанції з підстав, передбачених ч. 2 ст. 338 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 336, 338 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_3, від імені якого діє представник ОСОБА_11, задовольнити частково.

Рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 17 жовтня 2014 року та рішення апеляційного суду Київської області від 05 березня 2015 року скасувати, справу передати на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий О.О. Дьоміна

Судді: В.М. Коротун

А.В. Маляренко

І.К. Парінова

О.В. Ступак