Справа № 314/1291/15-ц Провадження № 2-о/314/25/2015
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.06.2015 року м.Вільнянськ

Вільнянський районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді Надворної О.С.,

при секретарі Якубовській Т.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вільнянськ справу за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа: Вільнянська міська рада про встановлення факту, що має юридичне значення, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення. В своїй заяві зазначила, що 20 вересня 2014 року помер її чоловік ОСОБА_2, про що відділом державної реєстрації актів цивільного стану міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Вільнянського районного управління юстиції в Запорізькій області було видано свідоцтво про смерть серії І-ЖС №304612. У вказаному свідоцтві про смерть прізвище померлого вказано як «Терзян».

Заявник зазначає, що вона, як дружина померлого, зараз не має можливості вирішити питання про прийняття спадщини в Вільнянській державній нотаріальній конторі у звязку з тим, що в договорі від 13.10.1971 року про надання в безстрокове користування земельної ділянки для будівництва особистого житлового будинку на право приватної власності № 100-а по вулиці М.Горького в м.Вільнянськ Запорізької області, та штампі реєстраційного напису ОП ЗМБТІ на цьому договорі прізвище чоловіка заявниці помилково вказано як «Терзиян». З цих підстав Вільнянською державною нотаріальною конторою заявнику було відмовлено в оформленні спадщини чоловіка. Отже в своїй заяві ОСОБА_1 прохає суд встановити юридичний факт того, що договір про надання в безстрокове користування земельної ділянки для будівництва особистого житлового будинку № 100-а по вул. М. Горького в м. Вільнянськ Запорізької області, укладений 13.10.1971 року між Виконокомом Вільнянської міської ради депутатів трудящих та особою на прізвище «Терзиян» ОСОБА_3 насправді був укладений її чоловіком - ОСОБА_2, який помер 20.09.2014 року.

В судове засідання ОСОБА_1 не зявилась, але надала до суду відповідну заяву, в якій прохає суд розглянути справу без її участі, при цьому викладені в своїй заяві вимоги підтримала, прохає суд їх задовольнити.

Представник зацікавленої особи - Вільнянської міської ради надала суду заяву, відповідно до якої не заперечує проти задоволення вимог ОСОБА_1, при цьому також прохає суд розглянути справу за своєю відсутністю.

Отже, дослідивши матеріали справи та наявні у ній письмові докази, суд дійшов висновку, що заявлені ОСОБА_1 вимоги є обґрунтованими і підлягають задоволенню, виходячи з наступного:

Положеннями ч.1 ст. 61 ЦПК України передбачено, що обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню.

Заявником ОСОБА_1 до матеріалів справи долучено копію свідоцтва про укладення шлюбу серії І-ЖС № 434551, виданого Павлівською сільською радою Вільнянського району Запорізької області від 23.05.1980 року, з якого вбачається, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, перебували у шлюбі з 30.07.1968 року. (а.с. 4).

20.09.2014 року ОСОБА_2 в віці 79 років помер, що підтверджено Свідоцтвом про смерть серії І-ЖС №304612, виданим 22.09.2014 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Вільнянського районного управління юстиції в Запорізькій області, актовий запис № 278 (а.с.13).

На звернення заявниці до Вільнянської державної нотаріальної контори з приводу прийняття спадщини чоловіка їй було відмовлено, оскільки в правовстановлюючому документі на спадкове майно, а саме в тексті вищезазначеного договору про надання в безстрокове користування земельної ділянки для будівництва особистого житлового будинку - наявна помилка в зазначенні прізвища чоловіка: замість правильного «Терзян» помилково зазначено «Терзиян».

Вищевказаний факт підтверджено дослідженою в судовому засіданні копією спадкової справи № 323/2014, індекс справи 02-14, заведеною Вільнянською державною нотаріальною конторою після смерті ОСОБА_2

Пунктом 6 ч.1ст.256 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або паспорті.

У судовому порядку можуть бути встановлені також факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Абзацом 1 пункту 1Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення»встановлено, що звернути увагу судів на те, що відповідно до статей 255,271 ЦПК Українив порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто, від них залежать виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право.

Отже досліджені в судовому засіданні письмові докази свідчать про те, що правильне прізвище чоловіка заявниці є ОСОБА_2 (а.с.4).

А в договорі від 13.10.1971 року про надання в безстрокове користування земельної ділянки для будівництва особистого житлового будинку на право приватної власності № 100-а по вулиці М.Горького в м.Вільнянськ Запорізької області, та штампі реєстраційного напису ОП ЗМБТІ на цьому договорі прізвище чоловіка заявниці помилково вказано як «Терзиян» (а.с.5-7).

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що факт, який просить встановити ОСОБА_1 в своїй заяві, дійсно породжує для неї юридичні наслідки у вигляді набуття можливості прийняти спадщини після смерті чоловіка. При цьому наданими письмовими доказами доведено, що заявниця позбавлена можливості в будь-який інший спосіб виправити розбіжності в зазначенні прізвища її чоловіка в договорі про надання в безстрокове користування земельної ділянки для будівництва особистого житлового будинку на право приватної власності від 13.10.1971 року.

А відтак, заява ОСОБА_1 підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 256 259, 209, 212-215, 294 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1 - задовольнити.

Встановити факт, що договір про надання в безстрокове користування земельної ділянки для будівництва особистого житлового будинку № 100-а по вул. М. Горького в м. Вільнянськ Запорізької області, укладений 13.10.1971 року між Виконкомом Вільнянської міської ради депутатів трудящих та особою на прізвище «Терзиян» ОСОБА_3 насправді був укладений чоловіком заявниці ОСОБА_1- ОСОБА_2, який помер 20.09.2014 року.

Рішення суду може бути оскаржене до Апеляційного суду Запорізької області через Вільнянський районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, якi брали участь у справi, але не були присутнi у судовому засiданнi пiд час проголошення судового рiшення, можуть подати апеляцiйну скаргу протягом десяти днiв з дня отримання копiї рiшення.

Суддя : О.С.Надворна

23.06.2015