Справа № 283/900/15-ц
Провадження №2/283/373/2015
Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

05 червня 2015 року м. Малин

Малинський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого - судді Міхненка С.Д.

секретаря - Ільніцької С.В.

за участю представника позивача - ОСОБА_1, представника відповідача - Терехова О.Л.

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства комерційний банк « Приватбанк » про визнання кредитного договору № ZRRWAE00000180 від 13 липня 2007 року на суму 22193,84 долари США недійсним,-

ВСТАНОВИВ :

19 лютого 2015 року позивач звернулась до Радомишльського районного суду Житомирської області з позовом до відповідача.

25 березня 2015 року Радомишльським районним судом цивільну справу за підсудністю передано для розгляду Малинським районним судом Житомирської області. Справа надійшла до суду 15 квітня 2015 року.

17 квітня 2015 року суддею Малинського районного суду Міхненко С.Д. відкрито провадження у справі.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 позов підтримав повністю.

Пояснив, що позивач дізналась про те, що 13 липня 2007 року між нею та відповідачем був укладений кредитний договору № ZRRWAE00000180 на суму 22193,84 долари США.

Однак позивач даний договір не підписувала та кошти за кредитним договором не отримувала.

В порушення вимог статті 11 Закону України « Про захист прав споживачів » перед укладенням договору позивач не була ознайомлена з істотними умови його укладення.

ОСОБА_1 не заперечив той факт, що позивач сплачувала кредитні кошти на виконання умов договору та того, що в забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором 13 липня 2007 року укладений договір застави між відповідачем та ОСОБА_3, відповідно до якого в заставу передано автомобіль НОМЕР_1.

ОСОБА_3 відмовляється від проведення почеркознавчої експертизи, оскільки вважає, що кредитного договору на суму 22193,84 долари США взагалі не існує.

Представник відповідача заперечив по суті позову, вважає вимоги позивача безпідставними, оскільки при укладенні спірного договору ОСОБА_3 була ознайомлена з умовами договору, остання особисто підписала договір та не висловлювала будь - яких зауважень щодо його змісту.

Кошти отримані за кредитним договором були спрямовані на придбання автомобіля НОМЕР_1, який позивачем як власником даного автомобіля 13 липня 2007 року передано у заставу банку, тому посилання позивача на те, що остання не підписувала спірний договір та не була обізнана з його умовами є надуманими.

Крім того на виконання умов договору ОСОБА_3 здійснювалась оплата кредиту та нарахованих відсотків.

Оскільки при укладені спірного договору працівником банку була допущена помилка та зазначена сума кредиту в розмірі 22193,84 долари США замість суми 29078,84 долари США, тому банком була проведена службова перевірка за наслідками якої було встановлено , що діючим є договір укладений на суму 29078,84 долари США.

Суд, заслухавши учасників судового засідання, дослідивши матеріали справи, вважає , що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Так, відповідно до положень Цивільного кодексу України, загальними засадами цивільного законодавства є зокрема, свобода договору, яка полягає у визнанні за суб'єктом цивільного права можливості укладати договори (або утримуватись від укладення договорів) і визначати їх зміст на свій розсуд відповідно до досягнутої з контрагентом домовленості (ст.ст. 6,627 ЦК України).

Правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків, що визначено ч. 1 ст.202 ЦК України. У свою чергу зміст договору складають умови (пункти), визначені на розсуд сторін, погоджені ними (ст.628 ЦК України).

Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно з ч.1 ст.638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Належною формою кредитного договору на підставі ч.1 ст.1055 ЦК України є письмова форма.

Частиною першою ст.215 ЦК України передбачено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п'ятою та шостою ст.203 цього Кодексу.

За змістом ч. 2 ст.215 ЦК України недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин).

Статтею 216 ЦК України встановлені правові наслідки недійсності правочину, в тому числі наслідків недійсності нікчемного правочину.

Також ч.4 ст.11 Закону України „ Про захист прав споживачів" передбачено, що у договорі про надання споживчого кредиту, зокрема, зазначається, детальний розпис сукупної вартості кредиту для споживача ( у процентному значенні та грошовому виразі) з урахуванням відсоткової ставки за кредитом та вартості всіх послуг, пов'язаних з одержанням, обслуговуванням, погашенням кредиту та укладенням договору про надання споживчого кредиту.

Судом встановлено, що 13 липня 2007 року між ОСОБА_3 та ПАТ КБ « Приватбанк » був укладений кредитний договір № ZRRWAE00000180.

Пунктом 7.1 Договору передбачено, що банк зобов'язується надати позичальникові кредитні кошти шляхом видачі готівки через касу на строк з 13 липня 2007 року по 12 липня 2012 року у вигляді непоновлюваної кредитної лінії у розмірі 22193,84 долари США на наступні цілі: купівлю автомобіля. ( а.с. 8-12).

Договором застави рухомого майна, укладеного між сторонами підтверджується , що в забезпечення виконання Заставодавцем ( ОСОБА_3.) зобов'язань за кредитним договором № ZRRWAE00000180, заставодавець надав в заставу наступне майно: автомобіль НОМЕР_1.( а.с. 13-17).

Матеріалами справи доведено, що при укладені спірної угоди між сторонами, досягнуто згоди із усіх істотних умов: мета , сума і строк кредиту, умови та порядок його видачі та погашення, види ( способи ) забезпечення зобов'язань позичальника, відсоткової ставки, порядок плати за кредит, порядок зміни та припинення дії, відповідальність сторін за невиконання або неналежне виконання умов договору, угода укладена в письмовій формі, сторони угоди мали необхідний обсяг цивільної дієздатності, волевиявлення сторін біло вільним і відповідало їхній внутрішній волі.

Не заперечуючи факт укладення кредитного договору та договору застави транспортного засобу, представник позивача в той же час без будь - яких належних доказів пояснював, що ОСОБА_3 не підписувала спірний кредитний договір.

Ухвалою апеляційного суду Житомирської області від 17 листопада 2014 року, яка ухвалена за результатами розгляду апеляційної скарги на рішення Радомишльського районного суду Житомирської області від 01 жовтня 2014 року, встановлені наступні обставини, що ОСОБА_3 в ході розгляду цивільної справи за її позовом до банку про зобов'язання вчинити певні дії щодо надання кредитних коштів за кредитним договором, обґрунтовуючи свої вимоги стверджувала , що між нею та банком укладений кредитний договір № ZRRWAE00000180 від 13 липня 2007 року та просила суд зобов'язати банк видати їй кредитні кошти відповідно до умов договору в розмірі 22193,84 долари США.

Тому суд оцінивши в сукупності надані сторонами докази приходить до висновку , що заявлений позов є безпідставним та необґрунтованим.

Керуючись ст.ст.3,11,60,213,214,215 ЦПК України, на підставі ст.ст. 202,203,215,216,638, 1054 ЦК України , Закону України « Про захист прав споживачів» суд ,-

ВИРІШИВ :

В задоволені позову ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства комерційний банк « Приватбанк » про визнання кредитного договору № ZRRWAE00000180 від 13 липня 2007 року на суму 22193,84 долари США недійсним - відмовити за безпідставністю вимог.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Житомирської області через Малинський районний суд шляхом подання в 10 денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Суддя: С. Д. Міхненко