Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

Справа №377/569/15-ц

Провадження №2/377/264/15

17 червня 2015 року Славутицький міський суд Київської області у складі: головуючої - судді Малишенко Т.О., при секретарі Ахутіній А.А., без участі сторін, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Славутичі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, НАЗАРЕНКА МАР,ОСОБА_3 про встановлення порядку користування житловим приміщенням,

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся до суду за вищевказаними позовними вимогами. Просив визнати, що розмір частки у житловому приміщенні - квартири № 17 розташованій у будинку № 8 Київського кварталу м. Славутича Київської області, яка є об"єктом права спільної сумісної власності, належної йому, на праві приватної власності, складає 1/3 частку даної квартири. Встановити наступний порядок користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1, що є об'єктом права спільної сумісної власності: виділити йому у користування одну ізольовану кімнату розміром 12,6 квадратних метри жилої площі з лоджією /позиція 7/; виділити відповідачам ОСОБА_2 та ОСОБА_4 у користування дві ізольовані кімнати розміром 12,7 та 17,3 метри квадратних жилої площі з лоджією /позиції 6,8/. Інші приміщення загального користування: кухню, ванну кімнату, вбиральню, коридор залишити в спільному користуванні. Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що відповідно до Свідоцтва про право власності на житло від 10 грудня 1997 року, виданого на підставі розпорядження генерального директора ВО «Чорнобильська АЕС» № 547 - пр. від 10 грудня 1997 року їм на 3-х осіб: йому - ОСОБА_1, відповідачці - ОСОБА_2, та їх доньці ОСОБА_4, було надано у спільну сумісну власність житлове приміщення за адресою: АДРЕСА_2. Їх право спільної сумісної власності на це приміщення 17 лютого 1998 року було зареєстровано в Славутицькому міському бюро технічної інвентаризації Київської області. Відповідно, з того часу вони всі троє стали співвласниками цієї квартири з рівними частками, оскільки інше не було визначено домовленістю між ними під час приватизації житла та законом. З того періоду часу та по сьогоднішній день правовий статус їх житлового приміщення не змінювався. Житлова площа їх квартири складає 42,6 метри квадратних, загальна площа -71,3 квадратних метри. Виходячи з цього ідеальна частка кожного з співвласників дорівнює 14,2 квадратних метри житлової площі. З відповідачем ОСОБА_2, він знаходився у шлюбі з 30 червня 1990 року, розірвання якого було зареєстровано 17 травня 2005 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Славутицького міського управління юстиції Київської області Україна, актовий запис № 56. Враховуючи наявність спору між ним і відповідачами щодо прав кожного з співвласників на дану квартиру та порядку користування нею, він змушений звернутися до суду з даним позовом. За даними технічного паспорта їх квартира складається з 3-х ізольованих кімнат, житлова площа яких дорівнює 42,6 квадратних метрів /1 кімната 12,6 кв.м., 2-а кімната - 12,7 кв.м.,3-я кімната -17,3 кв.м./. Виходячи з чого ідеальна частка кожного з них відповідно складає 14,2 квадратних метра житлової площі. Враховуючи розмір ідеальних часток по жилій площі, посилаючись на вимоги ст.ст. 368 - 370, 372 ЦК України, ст.150 ЖК України, позивач просить визнати за ним право власності на 1/3 частку цієї квартири та виділити йому у користування одну ізольовану жилу кімнату розміром 12,6 з лоджією (позиція 7), залишивши у користуванні відповідачів дві кімнати розміром 12,7 та 17,3 квадратних метри. Інші приміщення залишити і загальному користуванні.

В судове засідання позивач не з,явився, до суду надав письмову заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Відповідачі в судове засідання не з,явилися, до суду надано письмові заяви про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги визнали в повному обсязі.

Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З огляду на викладене фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Як вбачається з Свідоцтва про право власності на житло від 10 грудня 1997 року, виданого на підставі розпорядження генерального директора ВО «Чорнобильська АЕС» № 547 - пр. від 10 грудня 1997 року сторонам на 3-х осіб: позивачу - ОСОБА_1, відповідачу - дружина позивача - ОСОБА_2, та відповідачу донька сторін ОСОБА_4, було надано у спільну сумісну власність житлове приміщення яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_2. Їх право спільної сумісної власності на це приміщення 17 лютого 1998 року було зареєстровано в Славутицькому міському бюро технічної інвентаризації Київської області. Відповідно, з того часу вони всі троє стали співвласниками цієї квартири з рівними частками, оскільки інше не було визначено домовленістю між ними під час приватизації житла та законом. Відповідно Технічного паспорта даного житлового приміщення - Житлова площа квартири № 17 складає 42,6 метри квадратних, загальна площа -71,3 квадратних метри. Виходячи з цього ідеальна частка кожного з співвласників дорівнює 14,2 квадратних метри житлової площі.

З наданих документів, а саме свідоцтва про шлюб, а також свідоцтва про розірвання шлюбу позивач ОСОБА_1, та відповідач ОСОБА_2, знаходилися у шлюбі з 30 червня 1990 року, розірвання якого було зареєстровано 17 травня 2005 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Славутицького міського управління юстиції Київської області Україна, актовий запис № 56.

Як зазначено у ч.1 ст.368 ЦК України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю.

Відповідно до ч.2 ст.372 ЦК України у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. Як встановлено під час розгляду справи будь - якої домовленості між співвласниками житлового приміщення щодо іншого розміру їх часток у праві спільної сумісної власності між ними не було. Іншого законом також не встановлено. Тому кожна із сторін у справі має право на визнання за нею права власності на 1/3 частку вищевказаного житлового приміщення.

Як вбачається з технічного паспорта на спірну квартиру вона складається з 3-х ізольованих кімнат, житлова площа яких дорівнює 42,6 квадратних метрів /1 кімната -12,6 кв.м., 2-а кімната 12,7 кв.м., З-я кімната - 17,3 кв.м./.

Відповідно до вищевказаних правовстановлюючих документів всі троє її співвласників мають право на частку у власності та користування цією квартирою.

Враховуючи розмір жилої площі даного житлового приміщення, ідеальна частка кожного з співвласників житла складає 14,2 квадратних метра житлової площі /42,6кв.м.:3/. Враховуючи розмір ідеальних часток по жилій площі, на виділення у користування якої має право ОСОБА_1, що складає 14,2 квадратних метра, запропонований ним порядок користування квартирою не перевищує сукупний розмір ідеальних часток співвласників та не порушує житлових прав відповідачів.

Тому суд вважає за можливе виділити позивачу в окреме користування одну ізольовану кімнати розміром 12,6 квадратних метра житлової площі /поз.7I, залишивши у користуванні відповідачів дві інші ізольовані кімнати розміром 12,7 та 17,3 кв.м. /поз.6,8/, інші приміщення - в загальному користуванні /поз.1,2,3,4,5/. У даній квартирі є дві лоджії, враховуючи те, що вихід на одну із лоджій, здійснюється тільки з кімнати, яку просить виділити у користування позивач, суд прийшов до висновку про можливість залишення у його користуванні даної лоджії.

Керуючись ст. 218 ЦПК України, ст.ст.368-372 ЦК України, суд

в и р і ш и в :

Позов задовольнити.

Визнати, що розмір частки ОСОБА_1 у житловому приміщенні яке розташоване за адресою м. Славутич, Київської області, Київський кв-л буд.№8 кв.№17, яке є об,єктом права спільної сумісної власності, складає 1/3 частку даної квартири.

Встановити наступний порядок користування житловим приміщенням яке розташоване за адресою: АДРЕСА_2, що є об'єктом права спільної сумісної власності:

виділити ОСОБА_1, у користування одну ізольовану кімнату розміром 12,6 квадратних метри жилої площі з лоджією /позиція 7/;

виділити ОСОБА_2 та ОСОБА_4 у користування дві ізольовані кімнати розміром 12,7 та 17,3 метри квадратних жилої площі з лоджією /позиції 6,8/.

Інші приміщення загального користування: кухню, ванну кімнату, вбиральню, коридор (позиції 1,2,3,4,5) залишити в спільному користуванні.

Копію рішення направити сторонам для ознайомлення.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Київської області через Славутицький міський суд шляхом подачі в 10-дениий строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Суддя Т. О. Малишенко