Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

"08" липня 2015 р. Дніпровський районний суд м. Києва

у складі: головуючої судді Ластовки Н.Д.,

при секретарі Фузік Г.В.,

розглянувши у судовому засіданні в приміщенні Дніпровського районного суду м. Києва цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Бойко Л.Л., Головне управління юстиції у м. Києві про визнання такими, що не прийняли спадкове нерухоме майно, -

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3, Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Бойко Л.Л., Головне управління юстиції у м. Києві з вимогою визнати дії Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Бойко Людмила Леонідівна щодо відкриття 24 травня 2011 року спадкової справи не чинними; визнати ОСОБА_2, ОСОБА_3 такими, що не прийняли спадкове нерухоме майно після смерті ОСОБА_5.

Свої вимоги мотивує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її чоловік ОСОБА_5, на сьогоднішній день до спадщини входить нерухоме майно, що складається з квартири АДРЕСА_1, що належала їй та померлому чоловіку, 24.05.2011 року Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бойко Л.Л. за ініціативою відповідачів ОСОБА_2, ОСОБА_3 була відкрита спадкова справа після смерті ОСОБА_5, що відбулося з порушенням ст. 1272 ЦК України, а саме з пропуском строку для прийняття спадщини більше ніж на місяць, що дало підставу для звернення відповідачів до суду з вимогами про визнання правочину недійсним, при цьому посилання нотаріуса, що на території Російської Федерації відкрита спадкова справа, а в Україні оформлюється лише право на спадщину не відповідає чинному законодавству, оскільки спадкова справа заводиться там, де знаходиться спадкове майно, а тому нотаріусом було грубо порушено норми закону, в зв'язку з чим вона звернулася за захистом своїх порушених прав до суду.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з'явилася, однак від її уповноваженого представника ОСОБА_7 надійшла заява про розгляд справи у його відсутність, позов просив задовольнити, розглядати справу у заочному провадженні.

Відповідачі ОСОБА_2, ОСОБА_3 в судове засідання не з'явилися, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, причини неявки суду не повідомили.

Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Бойко Л.Л. в судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, причини неявки суду не повідомила.

Уповноважений представник Головного управління юстиції у м. Києві в судове засідання не з'явився, однак в матеріалах справи міститься клопотання про розгляд справи у відсутність їх представника.

На підставі ч.1 ст.224 Цивільного процесуального кодексу України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

За таких обставин, враховуючи думку представника позивача, який подав заяву про розгляд справи в заочному провадженні, суд визнав можливим провести заочний розгляд справи у відсутність учасників судового процесу на підставі наявних у справі доказів та ухвалити заочне рішення.

Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, оцінивши наявні у справі докази, суд приходить до наступного.

Відповідно до частини першої статті 11 Цивільного процесуального кодексу України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ст.1217 Цивільного кодексу України спадкування здійснюється за заповітом та за законом.

За нормою частини першої статті 1258 Цивільного кодексу України визначено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово.

Зазначені дії, що свідчать про намір спадкоємця прийняти спадщину, повинні бути вчиненні протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. (ст.1270 Цивільного кодексу України)

Таким чином, внаслідок відкриття спадщини у спадкоємців за законом або за заповітом виникає право спадкування. Спадкове майно переходить до спадкоємців лише за умови, що вони виявили згоду щодо прийняття спадщини.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_5, позивачка ОСОБА_1 являється дружиною померлого, відповідачка ОСОБА_2 - його матір'ю, відповідач ОСОБА_3 - братом.

Відповідно до ст.66 Закону України „Про нотаріат" на майно, що переходить за правом спадкоємства до спадкоємців або держави, державним нотаріусом за місцем відкриття спадщини видається свідоцтво про право на спадщину. Видача свідоцтва провадиться у строки, встановлені цивільним законодавством України.

Згідно ч.1 ст.68 Закону України „Про нотаріат" нотаріус при видачі свідоцтва про право на спадщину за законом перевіряє факт смерті спадкодавця, час і місце відкриття спадщини, наявність підстав для закликання до спадкоємства за законом осіб, які подали заяву про видачу свідоцтва, та склад спадкового майна.

З листа Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Бойко Л.Л. від 08.11.2012 року вбачається, що останнім місцем проживання громадянина Російської Федерації, ОСОБА_5, було: АДРЕСА_2. Спадкова справа була заведена за останнім місцем проживання спадкодавця 30.12.2010 року. ОСОБА_2 та ОСОБА_3 звернулися до неї за видачею свідоцтва про право на спадщину, та додатково надали заяви, підписи на яких засвідчені нотаріально. (а.с. 10)

В рішенні Апеляційного суду м. Києва від 23.10.2013 року при розгляді цивільної справи за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1, ОСОБА_8, ОСОБА_9, третя особа: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Губерська Н.Л. про визнання договору купівлі-продажу квартири недійсним, зокрема було встановлено наступне:

«30 грудня 2010 року до нотаріуса Кіровського нотаріального округу Кіровської області Корепанової В.П. із заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_5 звернулася ОСОБА_1. У заяві зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_5. останнє постійне місце проживання якого було в АДРЕСА_2. Спадкоємцями першої черги по закону є: дружина - ОСОБА_1; мати - ОСОБА_2; син ОСОБА_3

26 січня 2011 року до нотаріуса Кіровського нотаріального округу Кіровської області Корепанової В.П. із заявою про прийняття спадщини померлого ОСОБА_5 звернувся ОСОБА_3- син померлого.

21 лютого 2011 року до державного нотаріуса Першої Вітебської державної нотаріальної контори Фомичевої І.В. із заявою про прийняття спадщини померлого ОСОБА_5 звернулася ОСОБА_2 - мати померлого.

21 квітня 2011 року ОСОБА_3 через свого представника ОСОБА_14 подав заяву в нотаріальну контору м. Києва Україна, якою повідомив, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_5, останнє постійне місце проживання якого було в АДРЕСА_2. Спадкоємцями першої черги по закону є: син - ОСОБА_3, мати - ОСОБА_2, дружина - ОСОБА_1 Спадкове майно складається з квартири АДРЕСА_3, квартири АДРЕСА_1.

На вказану заяву 24 червня 2011 року приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Бойко Л.Л. повідомила ОСОБА_3, ОСОБА_2, ОСОБА_14 про те, що нею отримані заяви про прийняття спадщини ОСОБА_3 та ОСОБА_2 після смерті ОСОБА_5 та 24 травня 2011 року вона завела спадкову справу після смерті ОСОБА_5 Згідно законодавства України заява про прийняття спадщини повинна виходити особисто від спадкоємців, у зв'язку з чим просила засвідчити підписи на заявах про прийняття спадщини у нотаріуса, повідомивши при цьому, чи подані ними заяви про прийняття спадщини в нотаріальну контору Російської Федерації.

Судом встановлено, що за життя ОСОБА_5 заповіту не залишив, спадкоємцем першої черги є ОСОБА_1 - дружина померлого, ОСОБА_2 - мати померлого та ОСОБА_3 - син померлого». (а.с. 17-22)

Відповідно до ч. 3 ст. 61 Цивільного процесуального кодексу України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Отже судом встановлено, що 24.05.2011 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бойко Л.Л. відкрито спадкову справу після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 на підставі заяв про прийняття спадщини від ОСОБА_3 та ОСОБА_2

У відповідності до п.п. 36, 38, 210, 211, 212 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України затвердженої Наказом Міністерства юстиції України від 03.03.2004 за № 20/5, який діяв станом на 24.05.2011 року, нотаріус зобов'язаний встановити дійсні наміри кожної із сторін до вчинення правочину, який він посвідчує, а також відсутність у сторін заперечень щодо кожної з умов правочину.

Встановлення дійсних намірів кожного з учасників правочину здійснюється шляхом встановлення нотаріусом однакового розуміння сторонами значення, умов правочину та його правових наслідків для кожної із сторін.

Нотаріуси зобов'язані здійснювати свої професійні обов'язки відповідно до Закону України "Про нотаріат" і складеної присяги, сприяти фізичним та юридичним особам у здійсненні їх прав та захисті законних інтересів, роз'яснювати права й обов'язки, попереджати про наслідки нотаріальних дій, що вчиняються для того, щоб юридична необізнаність не могла їм зашкодити, зберігати в таємниці відомості, одержані ними у зв'язку з вчиненням нотаріальних дій, відмовляти у вчиненні нотаріальної дії у разі її невідповідності законодавству України або чинним міжнародним договорам, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, вести нотаріальне діловодство та архів відповідно до встановлених правил, дбайливо ставитися до документів нотаріального діловодства та архіву, не допускати їх пошкодження чи знищення, надавати документи, інформацію і пояснення на вимогу Міністерства юстиції, Головного управління юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, головних управлінь юстиції в областях, містах Києві та Севастополі при здійсненні ними повноважень щодо контролю за організацією діяльності та виконанням нотаріусами правил нотаріального діловодства, постійно підвищувати свій професійний рівень, а у випадках, встановлених Законом, проходити підвищення кваліфікації і виконувати інші обов'язки, передбачені цим Законом.

Свідоцтво про право на спадщину видається на підставі письмової заяви спадкоємців після закінчення шести місяців з дня відкриття спадщини, а у випадках, передбачених частиною другою статті 1270, статтею 1276 Цивільного кодексу України, - не раніше зазначених у цих статтях строків.

Свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям, що прийняли спадщину, тобто тим, які постійно проживали разом зі спадкодавцем чи подали заяву нотаріусу про прийняття спадщини.

Спадкоємці, які пропустили строк для прийняття спадщини, можуть за згодою всіх інших спадкоємців, які прийняли спадщину, подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини за місцем відкриття спадщини. Такі заяви спадкоємців мають бути викладені у письмовій формі і подані нотаріусу до видачі свідоцтва про право на спадщину.

Нотаріус при видачі свідоцтва про право на спадщину за законом перевіряє факт смерті спадкодавця, час і місце відкриття спадщини, наявність підстав для закликання до спадкоємства за законом осіб, які подали заяву про видачу свідоцтва, склад спадкового майна, на яке видається свідоцтво про право на спадщину. На підтвердження цих обставин від спадкоємців обов'язково вимагаються відповідні документи.

Згідно з ч. 1 ст. 1272 Цивільного кодексу України якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її.

Пунктом 3, 4 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 N 7 «Про судову практику у справах про спадкування» роз'яснено, що згідно з правилами статті 1220 ЦК та статті 249 ЦПК часом відкриття спадщини слід вважати день смерті особи, зазначений у свідоцтві про смерть, виданим відповідним державним органом реєстрації актів цивільного стану.

Місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця, яке визначається за правилами статті 29, частини другої статті 1221 ЦК. Якщо спадкодавець мав кілька місць проживання, місцем відкриття спадщини вважається останнє місце реєстрації спадкодавця.

У разі розбіжностей застосовуються норми міжнародного договору право на успадкування нерухомого майна, згідно зі статтею 71 Закону України "Про міжнародне приватне право", регулюється законодавством країни, на території якої знаходиться це майно.

Слід також зазначити, що відповідачами не подавалася заява про встановлення додаткового строку для прийняття спадщини.

Відповідно до частини третьої ст. 212 Цивільного процесуального кодексу України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Аналізуючи вищевикладене, враховуючи норми закону, які були чинні на момент здійснення приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бойко Л.Л. нотаріальних дій, судом з'ясовано, що 24.05.2011 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бойко Л.Л. відкрито спадкову справу після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 на підставі заяв про прийняття спадщини від ОСОБА_3 та ОСОБА_2 з порушенням шестимісячного строку для прийняття спадщини, а саме нерухомого майна, яке є спадковою масою спадкодавця ОСОБА_5 - квартири АДРЕСА_1, що як наслідок потягнуло дії, які суперечать законним правам позивачки, а тому, з огляду на вищевикладені обставини, суд, оцінюючи зібрані по справі докази та враховуючи, що судом встановлено про наявність порушених прав позивачки, приходить до висновку, що позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Бойко Л.Л., Головне управління юстиції у м. Києві про визнання такими, що не прийняли спадкове нерухоме майно є обґрунтованим та підлягає задоволення в повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 11, 1217, 1258, 1270, 1272, 1276 Цивільного кодексу України, Законом України «Про Нотаріат», Постановою Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 N 7 «Про судову практику у справах про спадкування», ст. ст. 10, 57, 60, 88, 174, 208, 209, 210, 212, 213, 214, 215, 218, 224-226, 232, 294 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Бойко Л.Л., Головне управління юстиції у м. Києві про визнання такими, що не прийняли спадкове нерухоме майно задовольнити.

Визнати дії Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу п. Бойко Людмила Леонідівна щодо відкриття 24 травня 2011 року спадкової справи не чинними.

Визнати ОСОБА_2, ОСОБА_3 такими, що не прийняли спадкове нерухоме майно після смерті ОСОБА_5.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте Дніпровським районним судом м. Києва за письмовою заявою відповідача про перегляд заочного рішення, яка може бути подана протягом десяти днів з дня отримання його копії.

С у д д я: