АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 552/1122/15-ц Номер провадження 22-ц/786/1936/15Головуючий у 1-й інстанції Кузіна Ж. В. Доповідач ап. інст. ОСОБА_1
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 червня 2015 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Полтавської області у складі:

головуючого судді: Кузнєцової О.Ю.

суддів: Хіль Л.М., Чічіля В.А.

при секретарі Колодюк О.П.

за участі апелянта ОСОБА_2, представника позивача ОСОБА_3

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2

на рішення Київського районного суду м. Полтави від 18 травня 2015 року

по справі за позовом Полтавського обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства "Полтаватеплоенерго" до ОСОБА_2, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за послуги теплопостачання,-

В С Т А Н О В И Л А :

У березні 2015 року ПОКВПТГ "Полтаватеплоенерго" звернулось до суду із вказаним позовом та, остаточно визначившись у позовних вимогах відповідо до заяви від 24 квітня 2015 року (а.с. 70-71), просило стягнути з ОСОБА_2 та ОСОБА_4 заборгованість за послуги теплопостачання за період з 01 серпня 2011 року по 01 лютого 2015 року в сумі 3880,95 грн., індекс інфляції в сумі 801,16 грн., три відсотки річних в сумі 242,38 грн. та судові витрати.

В обґрунтування позовних вимог вказувало, що відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_4 є власниками квартири АДРЕСА_1. У зв'язку з невиконання покладених зобов'язань, за період з 01 серпня 2011 року по 01 лютого 2015 року утворилась заборгованість по сплаті послуг з теплопостачання у розмірі 3880,95 грн.

Рішенням Київського районного суду м. Полтави від 18 травня 2015 року позовні вимоги ПОКВПТГ "Полтаватеплоенерго" задоволено у повному обсязі.

Стягнуто з ОСОБА_2 та ОСОБА_4 на користь ПОКВПТГ "Полтаватеплоенерго" заборгованість за послуги теплопостачання за період з 01 серпня 2011 року по 01 лютого 2015 року по 2 462,25 грн.

Стягнуто з ОСОБА_2 та ОСОБА_4 на користь ПОКВПТГ "Полтаватеплоенерго" судові витрати у розмірі по 121,80 грн. з кожного.

Не погодившись із вказаним рішенням місцевого суду, його в апеляційному порядку оскаржила ОСОБА_2, просила скасувати та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог ПОКВПТГ "Полтаватеплоенерго", посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Заслухавши доповідь судді доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного процесуального законодавства і всебічно перевіривши обставини, вирішив справу у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, а за їх відсутності - на підставі закону, що регулює подібні відносини, або виходячи із загальних засад і змісту законодавства України.

Обґрунтованим визнається рішення, в якому повно відображені обставини, що мають значення для даної справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні.

Судове рішення ухвалене у справі відповідає вказаним вимогам.

Судом першої інстанції вірно встановлено, що відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_4 є власниками квартири АДРЕСА_1.

Згідно рішення Київського районного суду м. Полтави від 11 грудня 2013 року по цивільній справі за позовом Полтавського обласного комунального виробничого управління теплового господарства «Полтаватеплоенерго» до ОСОБА_2 про визнання договору укладеним позовні вимоги задоволено частково. Визнано укладеним договір про надання послуг з централізованого опалення та підігріву води між Полтавським обласним комунальним виробничим управління теплового господарства «Полтаватеплоенерго» та ОСОБА_2 в редакції типового договору затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 20 травня 2009 року № 529 «Про затвердження типового договору про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій», де вказати, що власниками квартири АДРЕСА_1 є ОСОБА_2 та ОСОБА_4

Відповідачі протягом з 01 серпня 2011 року по день набрання зазначеного вище рішення суду законної сили, а саме 24 грудня 2013 року фактично отримували надані позивачем послуги з теплопостачання та підігріву води, в установленому порядку від них не надходило заяв про відмову від отриманих послуг, а тому за цей період з відповідачів на користь позивача підлягає стягнення заборгованість.

Відповідачі користуються послугами з теплопостачання, що надаються ПОКВПТГ „Полтаватеплоенерго" відповідно до „Правил надання населенню послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення", затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 630 від 21.07.2005 року.

Відповідно до ст. 32 Закону України "Про житлово-комунальні послуги " плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно відповідно до умов договору, розмір плати за комунальні послуги розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку.

Нормою статті 67 ЖК України передбачено, що плата за комунальні послуги береться за затвердженими в установленому порядку тарифами.

За нормами ст. 68 ЖК України, ст. 20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

В зв'язку з тим, що відповідачі не виконують взяті на себе зобов'язання в повному обсязі та не оплачують послуги з теплопостачання, утворилась заборгованість за період з 01 серпня 2011 року по 01 лютого 2015 року у розмірі 3 880,95 грн.

Ухвалюючи рішення про задоволення позовних вимог ПОКВПТГ "Полтаватеплоенерго" суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_2 та ОСОБА_4 належним чином не виконують взяті на себе зобовязання з оплати послуг з теплопостачання, що є підставою для стягнення заборгованості з урахуванням індексу інфляції та трьох відсотків річних за прострочення виконання зобовязання.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, оскільки він узгоджується з матеріалами справи та нормами чинного законодавства, які регламентують спірні правовідносини.

Як вбачається з матеріалів справи судовим наказом Київського районного суду м. Полтави від 12 жовтня 2011 року стягнуто з ОСОБА_2 та ОСОБА_4 заборгованість за послуги з теплопостачання за період з 01 червня 2010 року по 01 серпня 2011 року.

У суді першої інстанції ПОКВПТГ "Полтаватеплоенерго" поставило вимогу про стягнення заборгованості за період з 01 серпня 2011 року по 01 лютого 2015 року, тобто вимоги позивача не охоплюють стягнення заборгованості, яке було здійснено відповідно до вищевказаного судового наказу.

Згідно зі ст. 61 ч.3 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Згідно ст. 131 ч. 3 ЦПК України сторони до або під час попереднього судового засідання у справі, а якщо попереднє судове засідання у справі не проводиться, - до початку розгляду справи по суті, зобов'язані повідомити суд про всі відомі їм рішення судів, що стосуються предмету спору, а також про всі відомі їм незавершені судові провадження, що стосуються предмету спору.

Обовязок, встановлений ст. 131 ЦПК України відповідачами належним чином не виконаний, оскільки матеріали справи не містять необхідних відомостей щодо рішень Київського районного суду м Полтави, яким з відповідачів було б стягнуто заборгованість за 2005-2011 роки.

Посилання апелянта на рішення Київського районного суду м. Полтави від 11 грудня 2013 року (а.с. 19) є неспроможним, оскільки в його мотивувальній частині суд надав оцінку поясненням представника позивача щодо наявності судового рішення про стягнення заборгованість за 2005-2011 року.

Аналіз судом пояснення сторін не може вважатися обставинами встановленими судовим рішенням, а тому до такого аналізу правила ст. 61 ч. 3 ЦПК України не застосовуються.

Той факт, що лише рішенням Київського районного суду м. Полтави від 11 грудня 2013 року визнано укладеним договір про надання послуг з теплопостачання не звільняє від обовязку зі сплати фактично отриманих послуг, що на підставі ст. 32 «Про житлово-комунальні послуги» та ст.ст. 67, 68 ЖК України повною мірою було враховано місцевим судом при ухваленні оскаржуваного рішення.

Посилання апелянта на помилковість розрахунку заборгованості, наданого ПОКВПТГ "Полтаватеплоенерго" в частині оплати послуг за листопад грудень 2014 ркоу є безпідставними.

Так, оплата послуг з теплопостачання у сумі 223,99 грн. та 578,89 грн., як вбачається з квитанцій, наданих апелянтом, була здійснена 01 грудня 2014 року та 21 січня 2015 року відповідно, та була повною мірою відображена у розрахунку позивача.

Згідно зі ст. 10 ч.3 ЦПК України, ст. 60 ч.1 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Всупереч наведених норм відповідачами не було надано альтернативного розрахунку заборгованості та доказів на його підтвердження.

Інших доводів, які б впливали на висновки суду та вказували на їх помилковість, апелянтом не надано.

Виходячи з викладеного, судова колегія дійшла висновку про те, що судом першої інстанції з'ясовано всі обставини та надано їм належну правову оцінку. Порушень норм матеріального та процесуального права, які б могли призвести до зміни чи скасування рішення місцевого суду, судовою колегією не встановлено.

Керуючись ст. ст. 303, 304, п.1 ч.1 ст. 307, ч.1 ст. 308, 314, 315, ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Київського районного суду м. Полтави від 18 травня 2015 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ шляхом подачі касаційної скарги протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий суддя: О.Ю. Кузнєцова

Судді: Л.М. Хіль

ОСОБА_5

З ОРИГІНАЛОМ ЗГІДНО: