Провадження № 2/554/1131/2015
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 квітня 2015 року Октябрський районний суд м. Полтави в складі:

головуючого судді Материнко М.О.,

при секретарі Юркіній Ю.Є.,

за участю:

позивача ОСОБА_1,

прокурора Мушук Т.В.,

представника відповідача ОСОБА_2

представника третьої особи ОСОБА_3,

представника третьої особи ОСОБА_4,

представника третьої особи ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтаві цивільну справу за позовом Першого заступника прокурора м. Полтави в інтересах ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Полтавська міська шляхово-експлуатаційна дільниця» Полтавської міської ради, за участю третіх осіб Полтавська міська рада, Управління житлово-комунального господарства м. Полтави, Полтавська обласна організація профспілки житлово-комунального господарства місцевої промисловості побутового обслуговування населення, про визнання наказу про звільнення незаконним, його скасування, поновлення на роботі та стягнення заробітку за час вимушеного прогулу, -

ВСТАНОВИВ:

У липні 2014 року до суду звернувся з позовом Перший заступник прокурора міста Полтави в інтересах ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Полтавська міська шляхово-експлуатаційна дільниця» Полтавської міської ради про визнання наказу про звільнення незаконним, його скасування, поновлення на роботі та стягнення заробітку за час вимушеного прогулу.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що прокурор звертається з урахуванням того, що ОСОБА_1 не має юридичної освіти, юридично необізнаний, перебуває в скрутному матеріальному становищі (втратив основне джерело доходу у вигляді заробітної плати), інших доходів не має, що позбавляє його можливості звернутися за платною юридичною допомогою. Зазначені обставини є підставою для здійснення представництва прокурором м. Полтави інтересів ОСОБА_1 в суді, оскільки він самостійно не здатен захистити свої права та реалізувати процесуальні повноваження.

КП «Полтавська міська ШЕД» порушено процедуру скорочення чисельності або штату працівників, передбачену Кодексом законів про працю України, Законом України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності» та колективним договором КП «ПМШЕД» ПМР.

Власник КП «ПМШЕД» ПМР незаконно обєднав 2 види скорочення в одному наказі.

КП «Полтавська міська ШЕД» ПМР за три місяці до намічуваних звільнень не надав первинній профспілковій організації інформацію про зміни в організації виробництва і праці, не обговорював завчасно кількість та категорію працівників, які підлягали звільненню та не проводив консультації з профспілковою організацією про заходи щодо запобігання звільненням.

Позивачу одночасно з попередженням не пропонувалася інша робота на підприємстві. При визначенні конкретних працівників, які будуть звільненні, адміністрація не враховувала переважне право на залишенні на роботі.

У звязку з викладеним, КП «ПМШЕД» ПМР фактично провело незаконні дії щодо скорочення працівників підприємства, в тому числі ОСОБА_1

З цих підстав звернулися до суду, в ході розгляду справи прокурор уточнив позовні вимоги та проохав стягнути середній заробіток за час вимушеного прогулу в сумі 29 719, 68 грн. за період з 02.07.2014 року по 06.04.2015 року.

Представник відповідача ОСОБА_2 подав до суду заперечення, в яких прохав відмовити в задоволенні позову, вказуючи що Наказом начальника КП ПМШЕД ПМР ОСОБА_1 був прийнятий на посаду тракториста 4 розряду КП ПМШЕДПМР. Наказом начальника ОСОБА_1 був звільнений з посади в звязку з скороченням чисельності штату працівників згідно п.1 ст.40 КЗпП України. Наказ про скорочення та трудову книжку ОСОБА_1 отримав 02.07.2014 року, що підтверджується його особистим підписом в особовій картці працівника типова форма № П-2 та в журналі обліку трудових книжок. Доводи позивача стосовно незаконного обєднання в одному наказі понятть скорочення чисельності та скорочення штату спростовуються наступним. Так на підприємстві КП ПМШЕД Полтавської міської ради дійсно був виданий наказ № 42-к Про звільнення працівника ОСОБА_1 у звязку із скороченням чисельності штату працівників за п.1 ст. 40 КЗпП України, але при скороченні чисельності майже завжди відбувається скорочення штату, оскільки зміна чисельності працівників відображається відповідним чином у штатному розписі. А при скороченні штату чисельність може не тільки не зменшитись, а в окремих випадках навіть збільшитись, якщо, наприклад, одночасно із скороченням до штатного розпису вводяться нові посади, дана ситуація відбувалася і на нашому підприємстві, так зокрема усім скороченим працівникам пропонувалася посада дорожнього робітника, але у звязку з тим,що всі працівники відмовилися, підприємство змушене було набирати нових працівників по строковому трудовому договору. Роботодавець має безумовне право визначати чисельність і штат працівників на підприємстві.

Тим більше, що прерогативою суду являється перевірка процедури скорочення чисельності або штату працівників та дотримання строків згідно ст.. 40 п.1 КЗпП України, а не питання про доцільність скорочення чисельності або штату працівників, на що акцентують увагу у своїй заяві позивачі.

Позивачі вказують на порушення порядку проведення консультацій з профспілками стосовно запобіганню скорочень на підприємстві, дане твердження не відповідає дійсності, адже адміністрація підприємства проводила скорочення у відповідності до п.1 ст. 40 КЗпП України та ЗУ Про професійні спілки та гарантії їх діяльності , так зокрема до профспілкового комітету неодноразово звертався керівник підприємства з пропозицією провести консультації та погодження списків працівників, на що отримував категоричну відмову голови профкому ОСОБА_6 Так зокрема 03.03.2014 року за вих. .№ 144 ОСОБА_6 І було направлено лист попередження про скорочення працівників на підприємстві в якому йому пропонувалося провести консультації та погоджувальні зустрічі щодо складення та погодження списків професій та посад працівників які підлягають скороченню, але даний лист було проігноровано. На що підприємство повторно надіслало лист від 06.03.2014 року за вих.. №150 на обласну профспілку працівників ЖКГ та голові профкому КП ПМШЕД де знову було запропоновано співпрацю в проведенні роботи по складенню та погодженню списків працівників які підлягають скороченню, але даний лист було знову проігноровано, та не прийнято ніяких дій з боку профспілки. Тому враховуючи все вище описане можна зробити висновок, що адміністрація підприємства приймала всі можливі засоби для проведення консультацій з профспілкою, але остання не виявила бажання співпрацювати.

Стосовно тверджень що адміністрація одночасно з попередженням не пропонувала ОСОБА_1 іншу роботу на підприємстві, то в даному випадку позивач вводить суд в оману, адже всім скороченим працівникам, в т. ч. і ОСОБА_1 при попередженні про подальше можливе вивільнення пропонувалось перейти на професію дорожнього робітника, але даний працівник відмовився переходити ні іншу роботу про що складено відповідні акти.

Також позивачі, як один із аргументів наводять ненадання згоди профспілкової організації на звільнення працівників, дане твердження в цій ситуації є помилковим, оскільки відповідь профспілки на подання адміністрації не можна вважати належним чином оформленим документом профспілкового комітету, більш того даний лист не несе під собою нормативного обґрунтування. Так зокрема 06.06.2014 року голові профкому КП ПМШЕД ПМР ОСОБА_6 було направлене подання за вихідним номером 459 Про отримання згоди на звільнення працівників, у звязку із скороченням. 23.06.2014 року на адресу підприємства надійшов лист- відповідь на подання Про отримання згоди на звільнення працівників, у звязку із скороченням, дана відповідь була скріплена печаткою профкому та підписом голови ОСОБА_6, але в ній не було вказано дату проведення засідання профспілкового комітету, а лише місяць та рік ( липень 2014 року), копія відповіді додається для огляду. Отже звідси можна зробити висновок, що засідання профкому можливо взагалі не проводилося, працівники яких було зазначено в поданні на нього не запрошувалися, зокрема і позивач ОСОБА_1, їхні кандидатури не розглядалися, а дану відповідь голова профкому підготував одноособово, не проводячи погоджуючої процедури з членами профкому, чим ввів в оману адміністрацію підприємства, та перебрав на себе функції колегіального виборного органу. Крім цього профком при ненаданні згоди посилався на те, що працівники на підприємстві безперервно працюють певну кількість часу, в листі вказується, цитую на підприємстві працює _ років, отже профком посилається на безперервний стаж працівника на даному підприємстві, але не вказує кількість років, також профкомом не взято до уваги, що адміністрація посилається на норму ст. 42 ч.1 КЗпП України, При скороченні чисельності чи штату працівників у зв'язку із змінами в організації виробництва і праці переважне право на залишення на роботі надається працівникам з більш високою кваліфікацією і продуктивністю праці. Але профспілка не враховує дану норму законодавства та посилається на стаж працівників, наявність неповнолітніх дітей, як переважні фактори залишення на роботі. Тому враховуючи те, що рішення профспілки не має під собою нормативного обґрунтування, адміністрація підприємства мала право звільнити працівників без згоди профспілки.

Ухвалою суду від 26.09.2014 року було задоволено клопотання прокурора про залучення третьої особи по справі, було залучено до справи Полтавську обласну організацію профспілки житлово-комунального господарства місцевої промисловості побутового обслуговування населення.

Ухвалою суду від 26.09.2014 року було задоволено клопотання представника відповідача ОСОБА_2 про залучення третіх осіб по справі, було залучено Полтавську міську раду та Управління житлово-комунального господарства м. Полтави.

До суду надійшли заперечення проти позову від третьої особи по справі Полтавської міської ради, в яких вказував, що доводи позивачів стосовно незаконного обєднання в одному наказі понять «скорочення чисельності» та «скорочення штату» спростовуються наступним, так на підприємстві КП «ПМШЕД» Полтавської міської ради дійсно був виданий наказ №40-к про звільнення працівника ОСОБА_1 у звязку із скороченням чисельності штату працівників за п.1 ст.40 КЗпП України, але при скороченні чисельності майже зажди відбувається скорочення штату, оскільки зміна чисельності працівників відображається відповідним чином у штатному розписі. А при скороченні штату чисельність може не тільки зменшитись, а в окремих випадках навіть збільшитись, якщо, наприклад, одночасно із скороченням до штатного розпису вводяться нові посади. Та прохав відмовити в задоволенні позову першого заступника прокурора м. Полтави в інтересах ОСОБА_1В.(а.с.68-70)

До суду надійшли заперечення від третьої особи Управління житлово-комунального господарства виконавчого комітету Полтавської міської ради, в яких прохали відмовити в задоволенні позовних вимог Першого заступника прокурора м. Полтави в інтересах ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Полтавська міська шляхово-експлуатаційна дільниця» Полтавської міської ради в повному обсязі. (а.с. 74-76).

До суду надійшла заява від Першого заступника прокурора м. Полтави про збільшення позовних вимог, в якій прохав стягнути з комунального підприємства «Полтавська міська шляхово-експлуатаційна дільниця» Полтавської міської ради на користь ОСОБА_1 заробітну плату за час вимушеного прогулу в сумі 27 457,76 грн. У іншій частині позовні вимоги залишав без змін.

В судовому засіданні прокурор Мушук Т.В. позов підтримувала та прохала задовольнити.

Позивач ОСОБА_1 підтримував думку прокурора.

Представник відповідача ОСОБА_2 прохав суд відмовити в задоволенні позову.

Представник третьої особи Полтавської міської ради ОСОБА_3 прохав відмовити в задоволенні позову в повному обсязі.

Представник третьої особи Управління житлово-комунального господарства м.Полтави ОСОБА_4 прохала відмовити в задоволенні позову у повному обсязі.

Представник третьої особи - Полтавська обласна організація профспілки житлово-комунального господарства місцевої промисловості побутового обслуговування населення підтримував позов Першого заступника прокурора м. Полтави в інтересах ОСОБА_1

Суд, дослідивши письмові матеріали справи, надавши оцінку зібраним по справі доказам в їх сукупності, встановив наступне.

Наказом начальника КП «ПМШЕД» ПМР № 54-к від 02.07.2012 року ОСОБА_1 прийнятий на роботу тракториста 4-го розряду.

Наказом начальника КП «ПМШЕД» ПМР № 42-к від 02.07.2014 року ОСОБА_1 звільнений з посади в зв'язку з скороченням чисельності штату працівників згідно п. 1 ст. 40 КЗпП України. Вказаний наказ та трудову книжку ОСОБА_1 отримав 02.07.2014 року.

Зазначений наказ неможливо вважати таким, що відповідає нормам чинного трудового законодавства з наступних підстав.

КП «Полтавська міська ШЕД» порушено процедуру скорочення чисельності або штату працівників, передбачену Кодексом законів про працю України, Законом України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності» та колективним договором КП «ПМШЕД» ПМР.

Скорочення чисельності або штату працівників - одна з підстав для розірвання трудового договору, передбачена пунктом 1 частини першої статті 40 КЗпП. Розірвання трудового договору за зазначеною підставою відбувається в разі змін в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників.

В наказі вказано причину звільнення - скорочення чисельності штату працівників.

В той же час в п. 1 ч.І ст. 40 КЗпП передбачено скорочення чисельності або штату працівників.

Відповідно до листа Міністерства праці та соціальної політики України від 07.04.2011 року № 114/06/187-11 «Щодо різниці між поняттями, «скорочення чисельності» та «скорочення штату» визначено, що скорочення чисельності та скорочення штату - поняття не тотожні. Чисельність працівників - це списочний склад працюючих, і скорочення чисельності працівників передбачає зменшення їх кількості. Штат працівників - це сукупність посад, встановлених штатним розписом підприємства. Тому скорочення штату являє собою зміну штатного розпису за рахунок ліквідації певних посад або зменшення кількості штатних одиниць за певними посадами.

Тобто начальник КП «ПМШЕД» ПМР незаконно об'єднав 2 види скорочення в одно.

Відповідно до ч.2 ст. 49-4 КЗпП України ліквідація, реорганізація підприємств, зміна форм власності або часткове зупинення виробництва, що тягнуть за собою скорочення чисельності або штату працівників, погіршення умов праці, можуть здійснюватися тільки після завчасного надання професійним спілкам інформації з цього питання, включаючи інформацію про причини наступних звільнень, кількість і категорії працівників, яких це може стосуватися, про строки проведення звільнення. Власник або уповноважений ним орган не пізніше трьох місяців з часу прийняття рішення проводить консультації з професійними спілками про заходи щодо запобігання звільненню чи зведенню кількості звільнених до мінімуму або пом'якшення несприятливих наслідків будь-якого звільнення.

Вказане положення дублюється також зі ст. 22 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності» та п. 2 розділу «Забезпечення продуктивної зайнятості» колективного договору КП «Полтавська міська ШЕД» ПМР.

Всупереч вказаному законодавству, начальник КП «Полтавська міська ШЕД» ПМР за три місяці до намічуваних звільнень не надав первинній профспілковій організації інформацію про зміни в організації виробництва і праці, не обговорював завчасно кількість та категорію працівників, які підлягали звільненню та не проводив консультації з профспілковою організацією про заходи щодо запобігання звільненням.

Лист в.о. начальника КП «ПМШЕД» ПМР ОСОБА_7 від 06.03.2014 року за вих. № 150 на адресу голови профспілкового комітету КП «ПМШЕД» ОСОБА_1 не містить конкретної інформації щодо змін в організації виробництва і праці. Згідно відповіді на вказаний лист профспілкова організація не погодилася з ним та тимчасово припинила його дію. В подальшому ніяких консультацій не проводилося.

Відповідно до ст. 40, 42 КЗпП України, пунктів З, 7 розділу «Забезпечення продуктивної зайнятості» колективного договору КП «ПМШЕД» звільнення з підстав, зазначених у пунктах 1, 2 і 6 статті 40, допускається, якщо неможливо перевести працівника, за його згодою, на іншу роботу. При скороченні чисельності чи штату працівників у зв'язку із змінами в організації виробництва і праці переважне право на залишення на роботі надається працівникам з більш високою кваліфікацією і продуктивністю праці.

В той же час позивачу одночасно з попередженням не пропонувалася інша робота на підприємстві. При визначенні конкретних працівників, які будуть звільнені, адміністрація не враховувала переважне право на залишенні на роботі.

Також, відповідно до ст. 43 КЗпП України розірвання трудового договору з підстав, передбачених пунктами 1 (крім випадку ліквідації підприємства, установи, організації), 2-5, 7 статті 40 і пунктами 2 і 3 статті 41 КЗпП України, може бути проведено лише за попередньою згодою виборного органу (профспілкового представника), первинної профспілкової організації, членом якої є працівник.

У випадках, передбачених законодавством про працю, виборний орган первинної профспілкової організації, членом якої є працівник, розглядає у п»ятнадцятиденний строк обґрунтоване письмове подання власника або уповноваженого ним органу про розірвання трудового договору з працівником.

Виборний орган первинної профспілкової організації (профспілковий представник) повідомляє власника або уповноважений ним орган про прийняте рішення у письмовій формі в триденний строк після його прийняття.

КП «ПМШЕД» ПМР 06.06.2014 року направив на адресу голови профспілкового комітету подання про отримання згоди на звільнення працівників у зв'язку із скороченням, на яке 23.06.2014 профспілковий комітет обґрунтовано відмовив у звільненні працівників, в тому числі і ОСОБА_1

Відповідно до п. 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами трудових спорів» від 06.11. 1992 № 9, відмова профспілкового органу в згоді на звільнення є підставою для поновлення працівника на роботі.

У зв'язку з викладеним, начальник КП «ПМШЕД ПМР провів незаконні дії щодо скорочення працівників підприємства, в тому числі ОСОБА_1

Крім того, відповідно до п. 19 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами трудових спорів від 06.11.1992 № 9 суди зобов'язані з'ясувати, чи дійсно у відповідача мали місце зміни в організації виробництва і праці, зокрема, ліквідація, реорганізація або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності і штату працівників, чи додержано власником або уповноваженим ним органом норм законодавства, що регулюють вивільнення працівника, які є накази щодо змін в організації виробництва і праці, про те, що працівник відмовився від переведення на іншу роботу або що власник або уповноважений ним орган не мав можливості перевести працівника з його згоди на іншу роботу у тому ж підприємстві, в установі, організації, чи не користувався вивільнюваний працівник переважним правом на залишення на роботі та чи попереджувався він за 2 місяці про наступне вивільнення.

Як встановлено судом, в попередженні про скорочення від 06.03.2014, наказі 74 від 24.04.2014 «Щодо попередження працівників про можливе подальше вивільнення», поданні «Про отримання згоди на звільнення працівників у зв» язку зі скороченням» від 06.06.2014 не обґрунтовано які зміни в організації виробництва або праці відбулися на підприємстві. Посилання відповідача у вказаних документах на «причини економічного характеру, недопущення нераціонального використання бюджетних коштів, уникнення простою» є абстрактними поняттями.

Відповідно до ч. З ст. 64 Господарського кодексу України, підприємство (власник або уповноважений ним орган) самостійно визначає свою організаційну структуру, встановлює чисельність працівників і штатний розпис.

Згідно п.п. 6.1, 6.2, статуту КП «ПМШЕД» ПМР вищим органом управління Підприємства є Засновник (Полтавська міська рада). Підприємство очолює начальник, який призначається та звільняється з посади міським головою.

П.п. 6.4 визначає виключний перелік повноважень начальника підприємства, до повноважень якого не відноситься прийняття рішення про скорочення чисельності або штату працівників. Вказане повноваження належить Полтавській міській раді, яка такої згоди не давала.

Вказане свідчить про відсутність та необґрунтованість підстав для проведення скорочення чисельності підприємства.

Відповідно до ч.ч 1, 2 ст. 235 КЗпП України, у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір.При винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові. середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік.

ОСОБА_1 перебував у вимушеному прогулі з 02.07.2014 року по 06.04.2015 року і за цей час відповідач зобов'язаний виплатити на його користь заробітну плату в сумі 29 719, 68грн.

Середній заробіток за час вимушеного прогулу за один місяць підлягає стягненню в сумі 3405,38 грн. ( середньоденна заробітна плата становить 154,79 грн. Х 22 робочих днів в місяць = 3405,38 грн.)

Таким чином суд прийшов до висновку про задоволення позову прокурора в інтересах ОСОБА_1

Викладені обставини повністю підтверджуються матеріалами справи.

Керуючись ст.5,10, 60, 212, 213-215,218 ЦПК України, ст.40,42.43,ч.2ст.49-4,232,235 КЗПП України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов Першого заступника прокурора м. Полтави в інтересах ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Полтавська міська шляхово-експлуатаційна дільниця» Полтавської міської ради, за участю третіх осіб Полтавська міська рада, Управління житлово-комунального господарства м. Полтави, Полтавська обласна організація профспілки житлово-комунального господарства місцевої промисловості побутового обслуговування населення, про визнання наказу про звільнення незаконним, його скасування, поновлення на роботі та стягнення заробітку за час вимушеного прогулу задовольнити в повному обсязі.

Визнати незаконним наказ начальника комунального підприємства «Полтавська міська шляхово-експлуатаційна дільниця» Полтавської міської ради №42-к від 02 липня 2014 року щодо звільнення ОСОБА_1 з посади тракториста 5-го розряду в зв»язку з скороченням чисельності штату працівників згідно п.1 ст.40 КЗпП України.

Скасувати наказ начальника комунального підприємства «Полтавська міська шляхово-експлуатаційна дільниця» Полтавської міської ради №42-к від 02 липня 2014 року щодо звільнення ОСОБА_1 з посади тракториста 5-го розряду в зв»язку з скороченням чисельності штату працівників згідно п.1 ст.40 КЗпП України.

Поновити ОСОБА_1 на посадітракториста 5-го розряду у комунальному підприємстві «Полтавська міська шляхово-експлуатаційна дільниця» Полтавської міської ради з 02 липня 2014 року.

Стягнути з Комунального підприємства «Полтавська міська шляхово-експлуатаційна дільниця» Полтавської міської ради на користь ОСОБА_1 заробітну плату за час вимушеного прогулу в сумі 29 719, 68грн.

Рішення в частині поновлення на посаді та у межах суми стягнення заробітної плати за один місяць підлягає негайному виконанню.

Стягнути з комунального підприємства «Полтавська міська шляхово-експлуатаційна дільниця» Полтавської міської ради на користь держави 243 (двісті сорок три) гривні 60 (шістдесят) копійок судового збору.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до aпеляційного суду Полтавської області через Октябрський районний суд м. Полтави протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

СуддяОСОБА_8