АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 193/1224/14-ц 22-ц/774/1101/К/15
Справа № 196/1224/14-ц Головуючий в першій
Категорія № 50 (ІІІ) інстанції - Шумська О. В.
№ 22-ц/774/1101/К/15 Доповідач - Соколан Н. О.
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

23 червня 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді - Соколан Н. О.

суддів - Бондар Я. М., Зубакової В. П.

при секретарі - Трофименко О. О.

В зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється на підставі ч. 2 ст. 197 ЦПК України.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Софіївського районного суду Дніпропетровської області від 08 квітня 2015 року по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання дитини, -

В С Т А Н О В И Л А :

В червні 2013 року ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. В обґрунтування позову зазначила, що з відповідачем ОСОБА_3 вони перебувають у шлюбі, який зареєстровано 22.10.2005 року. Сторони мають спільну дитину - сина, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, який мешкає разом з позивачем. В добровільному порядку відповідач грошових коштів на утримання сина не надає, тому просила стягнути на її користь аліменти на утримання дитини в твердій грошовій сумі, в розмірі - 2 500 гривень на місяць.

Рішенням Софіївського районного суду Дніпропетровської області від 08 квітня 2015 року позов задоволено частково, стягнуто аліменти з ОСОБА_3 на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі по 500 грн. щомісячно, починаючи з 24.06.2014 року до досягнення дитиною повноліття.

Стягнуто з ОСОБА_3 судовий збір в сумі 243,60 грн.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 ставить питання про скасування рішення суду в частині визначення розміру аліментів на утримання сина у зв'язку з порушенням норм матеріального та процесуального права, та ухвалення нового рішення про стягнення аліментів на дитину в сумі 2 500 грн. Вважає, що суд не повно з'ясував всі обставини справи, не врахував, що дитина знаходиться виключно на утриманні позивача та її батьків, у відповідача не має на утриманні інших осіб, суд не перевірив розмір доходів відповідача, клопотання відповідача про зменшення розміру аліментів не обґрунтоване; суд безпідставно затягував розгляд справи.

Перевіривши законність і обгрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 22 жовтня 2005 року, від якого мають спільну дитину - сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, який мешкає разом з позивачем. Відповідачем не оспорювався той факт, що він не надає допомоги на утримання дитини.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції, відповідно до положень ст. 75 та ст. 180 Сімейного Кодексу України, дійшов правильного висновку про стягнення з відповідача на користь позивачки аліментів на утримання сина, яка його утримує.

Згідно ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Відповідно ст. 182 СК України «При визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, суд виходив з того, що заявлений до стягнення розмір аліментів в твердій грошовій сумі базується на нормах матеріального права.

Однак, з таким висновком погодитись неможливо, оскільки суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі тільки у тому разі, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявністю інших обставин, що мають значення, що вказано у ч. 1 ст. 184 СК України.

Як вбачається із матеріалів справи, суду не надано доказів, які підтверджують те, що відповідач працює і має нерегулярний, мінливий дохід. Посилання позивача ОСОБА_2 на те, що відповідач веде підприємницьку діяльність, не можуть бути взяті до уваги, виходячи з наступного. Відповідно до положень ст. 42 Господарського кодексу України, підприємництво - це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб'єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку. Дійсно, з урахуванням ризикового характеру підприємницької діяльності доходи від неї з більшим ступенем імовірності можуть бути нерегулярними, ніж при виконанні праці за трудовим договором (контрактом). Однак при успішному її веденні доходи підприємця, навпаки, відрізняються стабільністю. Тому сам факт здійснення особою підприємницької діяльності не свідчить про нерегулярність і мінливість її доходів. Таким чином, вид діяльності платника аліментів не може бути єдиним і достатнім доказом нерегулярності або мінливості його доходів на користь прийняття рішення про стягнення аліментів у твердій грошовій сумі.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що рішення суду про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини в твердій грошовій сумі постановлено з порушенням норм матеріального права, у зв'язку з чим, повинно бути в цій частині змінено, а саме - розмір аліментів, стягнутих на утримання неповнолітнього ОСОБА_4 щомісячно по 500 грн. підлягає зміні на 1/4 частину з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, до досягнення ним повноліття.

В іншій частині рішення суду не оскаржено, а тому підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст. ст. 182,183 СК України, ст.ст. 303,307,309, 314,316 ЦПК України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Софіївського районного суду Дніпропетровської області від 08 квітня 2015 року в частині розміру аліментів стягнутих з ОСОБА_3 на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4 змінити.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця с Марє-Дмитрівка Софіївського району Дніпропетровської області, аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/4 частини, щомісячно, з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, до досягнення ним повноліття, починаючи з 24 червня 2014 року, на користь матері ОСОБА_2.

В інший частині рішення залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, але може бути оскаржене у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом 20 днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий:

Судді: