Справа №484/3587/14-ц 18.06.2015 18.06.2015 19.06.2015
Провадження №22-ц/784/1464/15
Головуючий у першій інстанції-Максютенко О.А.
Категорія 23 Доповідач апеляційної інстанції-Данилова О.О.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 червня 2015 року м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Миколаївської області в складі:

головуючого - Данилової О.О.,

суддів - Лівінського І.В., Шаманської Н.О.,

при секретарі - Харитоновій І.В.,

за участю представника відповідача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу

ОСОБА_2

на рішення Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 15 квітня 2015 року у цивільній справі за позовом

ОСОБА_2

до приватного сільськогосподарського підприємства ім. Т.Г.Шевченка

Первомайського району Миколаївської області

про розірвання договору оренди землі

У С Т А Н О В И Л А:

У вересні 2014 року ОСОБА_2 звернулася з позовом до ПСП ім. Т.Г. Шевченка (далі ПСП) про розірвання договору оренди землі.

Позивачка зазначала, що є власницею земельних ділянок, розташованих в межах території Синюхобрідської сільської ради Первомайського району Миколаївської області загальною площею 5, 37 га. 16 лютого 2008 року уклала з ПСП договір оренди землі, який у червні 2012 року було змінено, строком до 30 листопада 2018 року.

Посилаючись на те, що орендар порушує умови договору щодо орендної плати, а саме у 2013 році не видав пшеницю, кукурудзу , солому, не надав автотранспорт та техніку для оранки присадибної ділянки, а зміст договору оренди не відповідає вимогам статті 15 Закону «Про оренду землі», ОСОБА_2 просила розірвати договір оренди від 16 лютого 2008 року та зобовязати відповідача повернути землю.

В судовому засіданні представник ОСОБА_2, уточнивши вимоги, посилалась на неотримання позивачкою у 2013 році пшениці в кількості 2 тон та безкоштовної соломи.

Відповідач позов не визнав, посилаючись на відсутність порушень умов договорі оренди та своєчасну виплату орендної плати.

Рішенням Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 15 квітня 2015 року у задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі позивачка просила рішення скасувати та задовольнити позовні вимоги, посилаючись на ті ж обставини, якими обґрунтовувала позов.

Перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів не вбачає підстав для її задоволення, виходячи з наступного.

Так, за правилами статті 124 ЗК передача в оренду земельних ділянок, які перебувають у власності громадян і юридичних осіб, здійснюється за договором оренди між власником земельної ділянки і орендарем.

Згідно із частиною 1 статті 626 ЦК договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов'язків. Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина 1 статті 627 ЦК).

Відповідно до правил частини 2 статті 651 ЦК умовою розірвання договору оренди в односторонньому порядку є істотне порушення умов договору та інші випадки, встановлені договором та законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

За частиною 2 статті 792 ЦК відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом, зокрема ЗК та Законом «Про оренду землі» (далі Закон).

Відповідно до частини 1 статті 32 Закону на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов'язків, передбачених статями 24 і 25 Закону та умовами договору, а також на підставах, визначених ЗК України та іншими законами України.

Пунктом "д" частини 1 статті 141 ЗК передбачено, що підставою для припинення права користування земельною ділянкою є систематична несплата, зокрема, орендної плати.

За змістом зазначених норм договір оренди землі можливо розірвати лише в разі систематичної несплати орендної плати, разове порушення умов договору у цій частині не є підставою для його розірвання.

Зазначений правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 12 грудня 2012 року справа № 6-146цс12 , і відповідно до статтей 214, 360-7 ЦПК України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких правових норм.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 є власницею земельних ділянок, розташованих в межах території Синюхобрідської сільської ради Первомайського району Миколаївської області, загальною площею 5,37 га на підставі державних актів: серії ЯЕ № 904222, ЯЕ № 904224, ЯЕ № 904223 та ЯЕ № 90 4225 (а.с. 13- 16).

16 лютого 2008 року між ОСОБА_2 і ПСП укладено договір оренди земельних ділянок загальною площею 5, 37 га строком на 5 років (а.с. 9-11).

5 червня 2012 року між тими ж сторонами укладено угоду про внесення змін до договору оренди від 16 лютого 2008 року (далі Угода, а.с.6-8).

Пунктом 2.4 цього договору передбачена нормативно-грошова оцінка земельної ділянки 120 677,94 грн., пунктом 3.1 строк дії договору до 30 листопада 2018 року.

Пунктом 4.1 Угоди урегульовані питання щодо форми орендної плати сільськогосподарською продукцією та додаткові послуги за рахунок підприємства, а також право орендодавця на отримання орендної плати в розмірі 5970,59 грн.

До складу сільськогосподарської продукції, яка видається орендарем як орендна плата включено зерно продовольчої пшениці 2 000 кг, зерносуміш 600 кг, кукурудза -400 кг, соняшник 100 кг, мука та цукор по 25 кг. Серед додаткових послуг, які надаються за рахунок підприємства (до орендної плати) є надання безкоштовно 1 причепу соломи з доставкою.

Строк виплати орендної плати (у готівковій та натуральній формі) встановлено не рідше одного разу на рік з 1 серпня по 31 грудня кожного року (пункт 4.3).

Обґрунтовуючи порушення обовязку щодо виплати орендної плати, представник позивача у судовому засіданні 3 лютого 2015 року посилався на неотримання ОСОБА_2 у 2013 році пшениці у кількості 2000 кг.

На заперечення обставин, якими позивачка обґрунтовувала позов, ПСП надав відомості про видачу паїв від 9 та 10 серпня 2013 року, за якої 394 орендодавця, в тому числі і ОСОБА_2 отримали по 2000 кг пшениці.

При цьому судом першої інстанції встановлено, що підпис у відомостях вчинено не позивачкою (а.с. 76-78).

Представник позивача в суді пояснив, що за дорученням ОСОБА_2 та в її присутності підпис у відомостях про отримання паю вчинила її донька, але накладні документи для видачі пшениці на складі отримала позивачка особисто, а пшеницю на власний розсуд продала підприємцю ОСОБА_3

Ці обставини підтверджені показаннями свідка ОСОБА_4 та ОСОБА_3 (приватного підприємця) в судовому засіданні 3 лютого 2015 року (а.с. 92), а також показаннями свідка ОСОБА_5 (завідуючої складом), наданими в суді апеляційної інстанції.

Спростовує доводи позивачки і той факт, що достовірно знаючи про отримання пшениці іншими орендодавцями, ОСОБА_2 будь-яких вимог до ПСП про видачу продукції не предявляла.

Не містить вимог про видачу орендної плати за 2013 рік і позовна заява ОСОБА_2

Для перевірки обставин фактичного отримання пшениці у 2013 році, суд першої інстанції ухвалою від 18 березня 2015 року визнав участь позивачки ОСОБА_2 обовязковою (а.с. 115).

Проте в судові засідання 31 березня та 14 квітня 2015 року ОСОБА_2 не зявилась (а.с. 124, 126).

Встановивши зазначені обставини, суд першої інстанції дійшов висновку про недоведеність порушень відповідачем зобов'язань зі сплати ОСОБА_6 орендної плати за 2013 рік в натуральній формі, а саме видачі 2000 кг пшениці.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 посилається також на те, що не отримала у 2013 році і 400 кг кукурудзи.

Але ці обставини спростовуються наданими суду апеляційної інстанції відомостями № ШВШВ0000 від 30 листопада 2013 року (складська) та відомістю про видачу орендної плати за 2013 рік з особистими підписами позивачки про отримання 400 кг кукурудзи.

Доказів того, що відповідач у 2013 році відмовився від надання інших додаткових послуг, позивачка не надала ані суду першої, ані суду апеляційної інстанції.

На підставі викладеного, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для розірвання договору оренди землі від 16 лютого 2008 року в редакції угоди від 5 червня 2012 року, який відповідає вимогам статей 141 ЗК та статті 32 Закону.

Оскільки апеляційна скарга не містить доводів, які б спростовували висновки суду чи доводили б порушення ним норм матеріального та процесуального права, колегія суддів не вбачає підстав для скасування судового рішення

Керуючись статтями 308, 315 ЦПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 15 квітня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але протягом двадцяти днів з цього часу може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий

Судді