Справа № 0303/607/2012 Головуючий у 1 інстанції: Нєвєров І.М.
Провадження № 22-ц/773/989/15 Категорія: 81 Доповідач: Федонюк С. Ю.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 червня 2015 року місто Луцьк

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Волинської області в складі:

головуючого - судді Федонюк С.Ю.,

суддів - Грушицького А.І., Свистун О.В.,

при секретарі Лимарі Р.С.,

з участю:

боржника ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку цивільну справу за поданням головного державного виконавця відділу державної виконавчої служби Іваничівського районного управління юстиції ОСОБА_2 про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_1, за апеляційною скаргою боржника ОСОБА_1 на ухвалу Іваничівського районного суду Волинської області від 15 травня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

В травні 2015 року головний державний виконавець відділу державної виконавчої служби Іваничівського районного управління юстиції (далі ВДВС Іваничівського РУЮ) звернувся в суд з поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_1 Свої вимоги обґрунтовує тим, що на примусовому виконанні у ВДВС Іваничівського РУЮ щодо боржника ОСОБА_1 перебуває зведене виконавче провадження № 47511579, що складається з двох виконавчих документів на загальну суму стягнень 6460 грн. 75 коп. Боржник в добровільному порядку на користь стягувачів заборгованості не сплачує, ухиляється від покладених на нього судовими рішеннями зобов'язань.

Заявник вважає, що наявні усі законні підстави для тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України, а тому просив подання задовольнити.

Ухвалою Іваничівського районного суду Волинської області від 15 травня 2015 року подання задоволено.

Тимчасово обмежено ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, жителя ІНФОРМАЦІЯ_2, у виїзді за кордон України без вилучення виданого 08.05.2013 року на його ім'я паспорта громадянина України для виїзду за кордон серії ЕХ 017263 - до виконання зобов'язань за виконавчими документами.

Виконання ухвали покладено на адміністрацію Державної прикордонної служби України.

Не погоджуючись із даною ухвалою суду, боржник ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій вказує, що вона ухвалена із порушенням норм матеріального та процесуального права, просить дану ухвалу скасувати та постановити нову, якою в задоволені подання відмовити.

Заслухавши пояснення боржника, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити, ухвалу суду першої інстанції скасувати з постановленням нової ухвали про відмову в задоволенні подання, виходячи з наступного.

Задовольняючи подання, суд першої інстанції виходив з того, що у боржника ОСОБА_1 існують невиконані зобов'язання у вигляді заборгованостей за виконавчими листами на загальну суму 6460,75 грн., від виконання яких він ухиляється.

Однак, такі висновки суду не відповідають встановленим у справі обставинам та нормам матеріального права.

З матеріалів справи вбачається, що на примусовому виконанні ВДВС Іваничівського РУЮ знаходиться зведене виконавче провадження №ЄДРВП47511579 (а.с. 139), що складається з двох виконавчих документів, а саме: виконавчого листа по справі № 0303/60/2012, виданого 05.06.2013 р. Іваничівським районним судом Волинської області про стягнення з ОСОБА_1 в користь ОСОБА_3 3730,75 грн. боргу, та виконавчого листа по справі № 163/507/15-п виданого 26.02.2015 р. Любомльським районним судом Волинської області про стягнення 2730 грн. штрафу, а всього на загальну суму 6460,75 грн. щодо боржника ОСОБА_1, що підтверджується відповідними постановами про відкриття виконавчих проваджень (а.с.143, 144).

У відповідності до ч. 1 ст. 377-1 ЦПК України питання про тимчасове обмеження боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця, погодженим з начальником відділу державної виконавчої служби.

Статтею 33 Конституції України передбачено, що кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Закон України від 21 січня 1994 року «Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадян України» регулює порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і в'їзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, визначає випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України і встановлює порядок розв'язання спорів у цій сфері.

Так п. 5 ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадян України» передбачено, що громадянинові України, який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у праві виїзду за кордон, якщо він ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи), - до виконання зобов'язань.

Пунктом 18 ч. 3 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» надано право державному виконавцю у процесі здійснення виконавчого провадження у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, звертатись до суду з таким поданням.

Відповідно до положення ч. 2 ст. 10 ЦПК України наявність умислу та інші факти, які обставини, які є предметом посилання суб'єкта подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України як на підставу його вимог, підлягають доведенню.

Законом передбачено юридичні санкції у вигляді обмеження у праві виїзду не за сам факт невиконання зобов'язань, а за ухилення від їх виконання. У зв'язку з цим, з метою всебічного і повного з'ясування всіх обставин справи, встановлення дійсних прав та обов'язків учасників спірних правовідносин, суду належить з'ясувати, чи дійсно особа мала намір не виконувати належні до виконання зобов'язання в повному обсязі.

Постановляючи оскаржувану ухвалу, суд не зробив висновку щодо доведеності факту ухилення ОСОБА_1 від виконання зобов'язання і не навів доказів на підтвердження цього факту, а виходив лише з того, що останній постанови про відкриття виконавчих проваджень від 20.01.2015 р. та 07.04.2015 р. року отримав, що вбачається зі змісту подання пояснень державного виконавця, однак письмові докази належного їх вручення боржнику в матеріалах справи відсутні.

Разом з тим, в матеріалах справи відсутні також докази про повідомлення ОСОБА_1 державним виконавцем про виклик до відділу Державної виконавчої служби України, будь-які попередження чи інші форми реагування на невиконання рішень суду боржником.

Отже, саме по собі самостійне невиконання боржником зобов'язань протягом строку, вказаного державним виконавцем у постанові про відкриття виконавчого провадження, не може свідчити про ухилення боржника від покладених на нього рішенням суду обов'язків.

Заявником не доведено та в матеріалах подання відсутні будь-які докази того, боржник ухилявся від виконання зобов'язань, покладених на нього рішеннями судів, а тому у суду не було передбачених законом підстав для обмеження останнього у праві виїзду за межі України.

Таким чином, суд першої інстанції не дав належну оцінку зібраним у справі доказам, неправильно застосував норми матеріального права, допустив порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення справи, у зв'язку з чим колегія суддів приходить до висновку, що постановлену в даній справі ухвалу слід скасувати з постановленням нової ухвали - про відмову в задоволенні подання.

На підставі п. 5 ст.6 Закону України «Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадян України, п. 18 ч. 3 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження», керуючись ст. ст. 303, 307, 312, 314, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Іваничівського районного суду Волинської області від 15 травня 2015 року в даній справі скасувати та постановити нову ухвалу.

В задоволенні подання начальника відділу державної виконавчої служби Іваничівського районного управління юстиції ОСОБА_2 про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_1 відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і не може бути оскаржена в касаційному порядку.

Головуючий:

Судді: