Справа № 750/4589/15-ц Провадження № 22-ц/795/1968/2015 Головуючий у I інстанції Супрун О. П. Доповідач - Висоцька Н. В.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 листопада 2015 року м. Чернігів

АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІГІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ у складі:

головуючого-судді Висоцької Н.В.

суддів: Губар В.С., Мамонової О.Є.

при секретарі Козлачковій Ю.В.,

за участю: прокурора Петриковець О.В., представника позивача ОСОБА_1, апелянта ОСОБА_2, його представника ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Деснянського районного суду міста Чернігова від 04 вересня 2015 року по справі за позовом заступника військового прокурора Чернігівського гарнізону в інтересах державного підприємства «171 Чернігівський ремонтний завод» до ОСОБА_2 про стягнення коштів та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до державного підприємства «171 Чернігівський ремонтний завод» про стягнення коштів,

В С Т А Н О В И В :

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 04.09.2015 року, та ухвалити нове, яким у задоволенні первісного позову заступника військового прокурора Чернігівського гарнізону в інтересах ДП «171 Чернігівський ремонтний завод» до ОСОБА_2 про стягнення коштів відмовити у повному обсязі, зустрічний позов ОСОБА_2 до ДП «171 Чернігівський ремонтний завод» про стягнення коштів задовольнити в повному обсязі.

Доводи скарги зводяться до того, що рішення суду першої інстанції ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права. Відмовляючи у задоволенні позову ОСОБА_2, суд неповно з»ясував усі фактичні обставини справи, не дослідив та не надав належної правової оцінки наявним в матеріалах справи доказам.

В скарзі апелянт зазначає, що висновки суду, що Покупець має сплатити вартість за фактично отриману лише частину обладнання (яке окрім того в добровільному порядку передане ОСОБА_2 так і не було, а отримане лише в рамках примусового виконання рішення суду від 25.09.2013 року) не узгоджується з умовами укладеного між ОСОБА_2 та ДП «171 Чернігівський ремонтний завод» договору.

Згідно умов договору оплата здійснюється повністю протягом трьох днів з моменту передачі Продавцем повної кількості одиниць товару згідно специфікації.

Апелянт вказує, що відмовляючи в задоволенні зустрічного позову суд прийшов до помилкового висновку застосовуючи строк позовної давності, оскільки ОСОБА_2 дізнався про порушення своїх прав після отримання листа від 18.12.2014 року № 520.

Заслухавши суддю-доповідача, учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Судом встановлено, що 13.06.2013 року між ДП «171 Чернігівський ремонтний завод» та ОСОБА_2 було укладено договір купівлі-продажу № 40/2013 (а.с. 6). Відповідно до умов вказаного договору продавець зобовязувався передати у власність покупця, а покупець зобовязувався прийняти та оплатити наступний товар згідно Специфікації (Додаток 1), який є невідємною частиною Договору. Загальна вартість товару з ПДВ, який буде проданий згідно цього договору склала 58348,50 грн. Вартість товару встановлена експертним висновком.

Згідно акту приймання передачі товару від 13.06.2013 року ОСОБА_2 вивіз з території ДП «171 ЧРЗ» верстат 3Д 423 (інв. № 2-532) вартістю 12 248, 24 грн. та вніс до каси відповідача 20 000 грн. в рахунок часткової оплати вартості майна.

Рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 25.09.2013 року позов ОСОБА_2 задоволено частково, зобовязано ДП «171 Чернігівський ремонтний завод» передати ОСОБА_2 належне йому на праві власності майно, в задоволенні зустрічного позову ДП «171 Чернігівський ремонтний завод» до ОСОБА_2 про визнання договору купівлі-продажу майна недійсним - відмовлено (а.с. 9-11).

З актів державного виконавця від 05.12.2013 року, 16.12.2013 року, 17.12.2013 року вбачається, що ОСОБА_2 передано зазначене в рішенні суду від 25.09.2013 року майно, крім верстата токарно-гвинторізного 16Д25 (інв. № Д-2-522) та котла (інв. № Д-2-577) (а.с. 13, 14, 15).

Задовольняючи частково позов прокурора Чернігівського гарнізону в інтересах ДП «171 Чернігівський ремонтний завод» до ОСОБА_2 про стягнення коштів, суд першої інстанції прийшов до вірного висновку, що відповідачем безпідставно не оплачено товар, у зв»язку з чим виникла заборгованість, яка підлягає стягненню, що відповідає вимогам укладеного між сторонами договору купівлі-продажу та ст. 655 ЦК України.

Крім того, судом вірно відмовлено в задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2 до ДП «171 Чернігівський ремонтний завод» про стягнення коштів з застосуванням строку позовної давності.

З такими висновками суду першої інстанції погоджується і апеляційний суд, оскільки судом першої інстанції обставини справи зясовані в обсягу, необхідному для правильного вирішення спору, відповідно до встановлених обставин, правильно визначено суть і характер правовідносин сторін та норми матеріального права, що їх регулюють.

Доводи апеляційної скарги щодо незаконності та необґрунтованості рішення суду першої інстанції не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції.

Апелянтом не доведено наявності порушення норм ст.ст. 212, 213, 214 ЦПК України судом першої інстанції, які є підставами для скасування рішення.

Доводи скарги, щодо необгрунтованності висновків суду, що Покупець має сплатити вартість за фактично отриману лише частину обладнання не узгоджується із приписами та умовами укладеного між сторонами договору, не заслуговують на увагу суду, оскільки згідно п. 2.1. договору купівлі-продажу Покупець зобов»язувався оплатити товар Продавцю протягом трьох календарних днів після отримання товару шляхом внесення відповідної суми коштів до каси Продавця.

Не можуть бути підставою для скасування рішенння суду і доводи апелянта ОСОБА_2, що він дізнався про порушення своїх прав після отримання листа від 18.12.2014 року № 520, оскільки дане твердження спростовується даними рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 25.09.2013 року, а також даними постанови про закінчення виконавчого провадження від 29.04.2014 року, про які апелянту було відомо, а отже з моменту дізнання про порушення своїх прав та по день звернення до суду з позовом (27.08.2015 року), ОСОБА_2 звернувся до суду з пропуском строку, про що була зроблена відповідна заява щодо застосування строку позовної давності в один рік (а.с. 66-67), а тому судом вірно застосовано до спірних правовідносин ч. 1 ст. 261 та п. 1 ч. 2 ст. 258 ЦК України, що є підставою для відмови в задоволенні зустрічного позову.

Крім того, рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 25.09.2013 року, позов ОСОБА_2 до Державного підприємства «171 Чернігівський ремонтний завод» про витребування майна з чужого незаконного володіння задоволено частково, в обгрунтування підстав заявленого позову позивач посилався на порушення його права власності на спірне майно. Як вбачається, на виконання п. 3.1 умов Договору, сторони у день підписання Договору підписали й Акт прийому-передачі ОСОБА_3, тобто судовим рішенням встановлено порушення права власності позивача безпідставним утриманням ОСОБА_3.

З врахуванням наведеного, обставини щодо порушення прав ОСОБА_2 та передачі майна встановлені зазначеним судовим рішенням.

Позивачем по зустрічному позову не доведено належними і допустимими доказами, що сторони у договорі визначили умови щодо комплектності товару, наслідки не дотримання яких передбачені нормами ст. 682-684 ЦК України.

Посилання апелянта, згідно умов договору оплата здійснюється повністю протягом трьох днів з моменту передачі Продавцем повної кількості одиниць товару згідно специфікації є необґрунтованими, оскільки наслідки порушення умов договору щодо кількості товару визначені в ст. 670 ЦК України.

За викладених обставин, суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду, щодо стягнення заборгованості саме за отриманий товар, доводи апеляційної скарги правильності висновків суду в цій частині не спростовують.

Законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення суду І інстанції перевірено в межах доводів апеляційної скарги і підстав для його скасування не встановлено.

Оскаржуване рішення ґрунтується на повно та всебічно досліджених доказах, доводи апеляційної скарги їх не спростовують та не містять передбачених законом підстав для скасування вірного по суті рішення.

Інші доводи апеляційної скарги не спростовують правильності висновків суду першої інстанції, рішення суду відповідає вимогам ст. 213 ЦПК України, а тому скасуванню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313-315, 317, 319 ЦПК України, апеляційний суд,

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Деснянського районного суду міста Чернігова від 04 вересня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:Судді: