Номер провадження: 22-ц/785/4702/15
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач Черевко П. М.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.05.2015 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області у складі:

Головуючого - Черевка П.М.

Суддів - Сватаненка В.І., Артеменка І.А.

за участю секретаря Фабіжевської Т.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Одесі справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 до якої приєдналася ОСОБА_3 на рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 16 грудня 2013 року по справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3, ОСОБА_2 про визнання права власності на нерухоме майно, -

ВСТАНОВИЛА:

У липні 2013 року ОСОБА_4 звернувся до Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області з позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_5 про визнання права власності на нерухоме майно посилаючись на те, що 11 листопада 1971 року за нотаріально посвідченим договором купівлі-продажу, укладеним між позивачем та ОСОБА_6, ОСОБА_4, ОСОБА_4 придбав у власність ? частину житлового будинку № 14 по вул. Дзержинського у с. Шабо Білгород-Дністровського району Одеської області в складі шести кімнат, двох кухонь, двох коридорів та двох підвалів (квартира №3).

10.07.1989 року Білгород-Дністровським міжміським БТІ вищевказаний договір було зареєстровано, та було проведено технічну інвентаризацію всього будинку та складено технічний паспорт, згідно експлікації якого за позивачем було зареєстровано наступні приміщення: №3-1 кухня, площею 9,3 м.кв., №3-2 кладова, площею 3,2 м.кв., №3-3 сарай, площею 10,6 м.кв., №3-4 гараж, площею 17,3 м.кв., №3-5 житлова кімната, площею 8,9 м.кв., №3-6 житлова кімната, площею 29,4 м.кв., №3-7 житлова кімната, площею 23,6 м.кв., V сіни, площею 10,2 м.кв., VІ підвал, площею 25,4 м.кв., загальною площею 102,3 м.кв., в тому числі житлової 61,9 м.кв., підсобної 40,4 м.кв.

Внаслідок помилки, яка була допущена у довідці Шабівської сільської ради від 29.10.1971 року у вищевказаному договорі купівлі-продажу зазначено, що ОСОБА_4 придбав у власність ? (50/100) частину будинку, хоча насправді належна йому частина становить 58/100, про що позивачу стало відомо у 2009 році під час розгляду цивільної справи №2-69/09.

Таким чином, невідповідність частини будинку, яка дійсно належить позивачу із тією, що зазначена в договорі купівлі-продажу, позбавляє позивача отримати свідоцтво про право власності на належну йому частину будинку (58/100), що стало підставою для звернення до суду.

Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 28 серпня 2013 року по справі призначено будівельно-технічну експертизу, на час проведення експертизи провадження по справі зупинено.

Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 10 жовтня 2013 року провадження по справі відновлено.

Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 10 жовтня 2013 року по справі призначено будівельно-технічну експертизу, на час проведення експертизи провадження по справі зупинено.

Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 16 грудня 2013 року змінено первісного відповідача ОСОБА_5 на належного відповідача ОСОБА_2.

Рішенням Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 16 грудня 2013 року позовні вимоги ОСОБА_4 задоволено, визнано за ОСОБА_4 право власності на квартиру №3, яка складає 58/100 частин у житловому будинку № 14 по вул. Дзержинського в с. Шабо Білгород-Дністровського району Одеської області, яка складається з наступних приміщень: № 3-1 кухня, площею 9,3 м.кв., № 3-2 кладова, площею 3,2 м.кв., № 3-3 сарай, площею 10,6 м.кв., № 3-4 гараж, площею 17,3 м.кв., № 3-5 житлова кімната, площею 8,9 м.кв., № 3-6 житлова кімната, площею 29,4 м.кв., № 3-7 житлова кімната, площею 23,6 м.кв., V сіни, площею 10,2 м.кв., VІ підвал, площею 25,4 м.кв., загальною площею 102,3 м.кв., в тому числі житлової 61,9 м.кв., підсобної 40,4 м.кв.

Вважаючи рішення суду незаконним ОСОБА_2 та ОСОБА_3 звернулися до апеляційного суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 16 грудня 2013 року та ухвалити нове рішення яким у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі.

Заслухавши доповідь судді доповідача, пояснення осіб, які беруть участь у справі вивчивши матеріали справи та обговоривши підстави апеляційної скарги, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу відхилити.

Відповідно до ч.1 п.1 ст.307 ЦПК України за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право постановити ухвалу про відхилення апеляційної скарги і залишення рішення без змін.

Відповідно до ст.308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Задовольняючи позов ОСОБА_4 суд обґрунтовано дійшов зазначеного висновку.

Судом встановлено, що 11.11.1971 року за нотаріально посвідченим договором купівлі-продажу, укладеним між позивачем та ОСОБА_6, ОСОБА_4 придбав у власність 1/2 частину житлового будинку №14 по вул. Дзержинського в с. Шабо Білгород-Дністровського району Одеської області у складі шести кімнат, двох кухонь, двох коридорів та двох підвалів (квартира №3).

10.07.1989 року Білгород-Дністровським міжміським БТІ вищевказаний договір був зареєстрований, та було проведено технічну інвентаризацію всього будинку та складено технічний паспорт, згідно експлікації якого за позивачем були зареєстровані наступні приміщення: №3-1 кухня, площею 9,3 м.кв., №3-2 кладова, площею 3,2 м.кв., №3-3 сарай, площею 10,6 м.кв., №3-4 гараж, площею 17,3 м.кв., №3-5 житлова кімната, площею 8,9 м.кв., №3-6 житлова кімната, площею 29,4 м.кв., №3-7 житлова кімната, площею 23,6 м.кв., V сіни, площею 10,2 м.кв., VІ підвал, площею 25,4 м.кв., загальною площею 102,3 м.кв., в тому числі житлової 61,9 м.кв., підсобної 40,4 м.кв.

Позивач зазначив, що внаслідок помилки, яка була допущена у довідці Шабівської сільської ради від 29.10.1971 року у вищевказаному договорі купівлі-продажу зазначено, що ОСОБА_4 придбав у власність 1/2 (50/100) частину будинку, хоча насправді належна йому частина становить 58/100, про що позивачу стало відомо у 2009 році під час розгляду цивільної справи №2-69/09.

Таким чином, невідповідність частини будинку, яка дійсно належить позивачу із тією, що зазначена в договорі купівлі-продажу, позбавляє позивача отримати свідоцтво про право власності на належну йому частину будинку (58/100), що й змусило ОСОБА_4 звернутися до суду за захистом свого права власності та визнання за ним права власності на 58/100 частин житлового будинку №14 по вул. Дзержинського в с. Шабо.

У відповідності до ч.1, п.1 ч.2 ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути: визнання права.

Згідно ч.1 ст.128 ЦК УРСР в редакції 1963 року (який діяв на момент укладення договору купівлі-продажу), право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передачі речі, якщо інше не передбачено законом або договором.

Зазначена норма закону прямо кореспондується з нормою ст.328 ЦК України, якою встановлено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

У відповідності до ст. 41 Конституції України, право приватної власності набувається в порядку визначеному законом.

Згідно положень ст. 392 ЦК України, власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

З метою зясування обставин, що мають значення для справи та потребують спеціальних знань в галузі будівництва, судом в рамках розгляду даної справи була призначена судова будівельно-технічна експертиза.

Згідно висновку судової будівельно-технічної експертизи №46/09, частка житлового будинку, придбана позивачем у житловому будинку №14 по вул. Дзержинського в с. Шабо Білгород-Дністровського району Одеської області у складі приміщень: №3-1 кухня, площею 9,3 м.кв., №3-2 кладова, площею 3,2 м.кв., №3-3 сарай, площею 10,6 м.кв., №3-4 гараж, площею 17,3 м.кв., №3-5 житлова кімната, площею 8,9 м.кв., №3-6 житлова кімната, площею 29,4 м.кв., №3-7 житлова кімната, площею 23,6 м.кв., загальною площею 102,3 м.кв., в тому числі житловою 61,9 м.кв., підсобною 40,4 м.кв. та підвалу літ. а3 станом на 11.11.1971 року складала 59/100.

У відповідності до положень ч.1 ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно ч.2 ст.59 ЦПК України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

За викладених обставин суд обґрунтовано дійшов до висновку, що доводи, викладені ОСОБА_4 в позовній заяві в обґрунтування своїх вимог, є цілком доведеними та обґрунтованими.

Посилання апелянтів на неповне зясування судом обставин, неправильну оцінку доказів, неправильне визначення експертизою часток спірного майна, приховання позивачем перед судом деяких фактів, які мають істотне значення, а саме рішення Білгород-Дністровського районного суду Одеської області від 10 грудня 1991 року, залишеним без змін ухвалою Одеського обласного суду від 18 лютого 1992 року, яким визначено частку ОСОБА_7 у розмірі 1/2 частини будинку № 14, як на підстави для скасування оскаржуваного рішення є необґрунтованими, оскільки спростовані викладеними доказами, яким судом дана правильна правова оцінка.

Районний суд повно і всебічно дослідив і оцінив обставини у справі, надані сторонами докази, правильно визначив характер спірних правовідносин і закон, який їх регулює.

Доводи апеляційних скарг не є істотними і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом норм матеріального чи процесуального права, які б призвели до неправильного вирішення справи.

На підставі викладеного та керуючись ст. 303, п.1 ч.1 ст.307, 308, 313 - 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 та ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 16 грудня 2013 року залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її проголошення, проте може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий П.М. Черевко

Судді: В.І. Сватаненко

ОСОБА_8