АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 536/553/15-ц Номер провадження 22-ц/786/1741/15Головуючий у 1-й інстанції Клименко С. М. Доповідач ап. інст. Буленко О. О.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 червня 2015 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Полтавської області в складі:

Головуючого судді: Буленка О.О.

Суддів: Бондаревської С.М., Триголова В.М.

при секретарі -Ачкасовій О.Н.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2

на ухвалу Кременчуцького районного суду Полтавської області від 03 вересня 2014 про відкриття провадження у справі

на рішення Кременчуцького районного суду Полтавської області від 22 квітня 2015 року

по справі за позовом ОСОБА_3 до Червонознам'янської сільської ради Кременчуцького району Полтавської області, ОСОБА_2, треті особи: Комунальне підприємство " Кременчуцьке міжміське бюро технічної інвентаризації" Третя Кременчуцька державна нотаріальна конора Полтавської області, Реєстраційна служба Кременчуцького районного управління юстиції Полтавської області про визнання права на спадкування,-

В С Т А Н О В И Л А :

01 липня 2014 року ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом до Червонознам'янської сільської ради Кременчуцького району Полтавської області, ОСОБА_4, треті особи: Комунальне підприємство «Кременчуцьке міжміське бюро технічної інвентаризації», Третя Кременчуцька державна нотаріальна контора Полтавської області, Реєстраційна служба Кременчуцького районного управління юстиції Полтавської області про визнання права на спадкування посилаючись, що її матері ОСОБА_5, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 належав житловий будинок з господарським будівлями в АДРЕСА_1 і вона являється спадкоємцем її 1/2 ч. майна за заповітом. Нотаріусом Третьої кременчуцької державної нотаріальної контори Полтавської області 25 червня 2013 року їй було відмовлено в видачі свідоцтва про право на спадщину в зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно.

Рішенням Кременчуцького районного суду Полтавської області від 22 квітня 2015 року

позовні вимоги ОСОБА_3 до Червонознам'янської сільської ради Кременчуцького району Полтавської області, ОСОБА_2 про визнання права на спадщину- задоволено частково.

Визнано за ОСОБА_6 право власності на 1/2 ч. житлового будинку з господарськими будівлями розташованого в АДРЕСА_1.

Визнано за ОСОБА_6 право власності на 1/2 ч. земельної ділянки розташованої в АДРЕСА_1.

З даним рішенням не погодився ОСОБА_7 та подав на нього апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Апелянт вважає, що рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню, в зв'язку з порушенням судом норм матеріального права та невідповідністю висновків суду обставинам справи.

При цьому апелянтом зазначено, що судом першої інстанції не було враховано, що судом першої інстанції не було встановлено наявність порушеного права позивача та не було перевірено правомірності відмови нотаріуса при винесені постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії, внаслідок чого за відсутності об'єктивних та обґрунтованих перешкод позивачеві в отриманні свідоцтва про право на спадщину в передбаченому законом нотаріальному порядку, суд першої інстанції перебрав на себе функції органів нотаріату.

Поряд з цим, апелянтом було оскаржено в апеляційному порядку ухвалу Кременчуцького районного суду Полтавської області від 03 вересня 2015 про відкриття провалдення у справі . В обґрунтування скарги апелянт вказав, що ухвала винесена з порушенням правил підсудності, оскільки він як відповідач у справі зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2, що відноситься до підсудності Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення сторін, що з'явились в судове засідання приходить до висновку, що остання задоволенню не підлягає.

Відповідно п.1 ч.1 ст.307 ЦПК України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право постановити ухвалу про відхилення апеляційної скарги і залишення рішення без змін.

Згідно ч. 1 ст. 308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Так, задовольняючичастково позовні вимоги про визнання права на спадщину , суд першої інстанції виходив з того, що нотаріусом було відмовлено позивачці у видачі свідоцтва про право на спадщину в зв'язку з ненаданням правовстановлюючих документів на нерухоме майно. В свою чергу, оскільки житловий будинок та земельні ділянки належали ОСОБА_5, то і спадкоємець ОСОБА_3 набуває на них право власності в порядку спадкування.

Розглядаючи спір, судова колегія вважає, що суд першої інстанції повно і всебічно дослідив та оцінив обставини по справі, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює.

Так, як вбачається з з матеріалів справи, ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_5 , що підтверджується свідоцтвом про смерть виданим 02 лютого 2011 року Червонознам'янською сільською радою Кременчуцького району Полтавської області, актовий запис № 13. / а.с.7 Том1/.

Згідно заповіту посвідченого 20 січня 2011 року секретарем Червонознамя'нської сільської ради Кременчуцького району Полтавської області та зареєстрованого в реєстрі за № 02 спадкоємцями майна ОСОБА_8 є ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в рівних долях / а.с. 11/.

Як встановлено судом першої інстанції, з заявами про прийняття спадщини до Третьої кременчуцької державної нотаріальної контори звернулися ОСОБА_3 та ОСОБА_4 та в свою чергу не оспорюється сторонами у справі /а.с. 60,63 Том 2/

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Статтею 1297 ЦК встановлено обов'язок спадкоємця звернутися за свідоцтвом про право на спадщину на нерухоме майно. Проте нормами цієї статті, так само як й іншими нормами цивільного права, не визначено правових наслідків недотримання такого обов'язку у виді втрати права на спадщину.

Як вбачається з матеріалів справи, 25 червня 2013 року державним нотаріусом Третьої кременчуцької державної нотаріальної контори ОСОБА_9 було відмовлено у оформленні спадщини за заповітом, оскільки відсутні документи, що підтверджують державну реєстрацію та право власності на житловий будинок з господарськими будівлями. / а.с. 6 Том1/

Відповідно до довідки Червонознам'янської сільської ради Кременчуцького району Полтавської області від 10 липня 2013 року за № 982 згідно з записом по господарської книги виконавчого комітету за № 2-203 за ОСОБА_5 значиться житловий будинок з господарськими будівлями в АДРЕСА_1, 1963 року забудови та земельна ділянка площею 0,23 га. на праві приватної власності / а.с. 74 Том2/.

Також, 24 березня 2015 року державним нотаріусом Третьої кременчуцької державної нотаріальної контори було відмовлено ОСОБА_3 у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на 1/2 ч. земельної ділянки, оскільки не подано правовстановлюючих документів на земельні ділянки/ відсутні оригінали державних актів

/ а.с.47/.

Відповідно до листа Відділу Держземагенства у кременчуцькомц районі Полтавської області за № 31-1617-0.2.-501/0/2-15 від 10 березня 2015 року, земельні ділянки, які розташовані в АДРЕСА_1, зареєстрована на ОСОБА_5 та посвідчена державними актами на право власності на земельну ділянки НОМЕР_1 від 17 серпня 2009 року площею 0,16 га цільове призначення якої для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер НОМЕР_2 та земельна ділянка площею 0,07 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, кадастровий номер НОМЕР_3, посвідченої державним актом НОМЕР_4 від 17.08.2009 року / а.с.20/.

Відповідно до ч. 1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України у п.10 постанови №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» (далі - постанова Пленуму № 7) згідно до ст. 1225 ЦК право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом.

Встановивши, що житловий будинок та земельні ділянки належали ОСОБА_5 на праві приватної власності але на даний час у позивача відсутні правовстановлюючи документи на вказані об'єкти нерухомості, суд першої інстанції дійшов правомірного висновку, що при наявній відмові нотаріуса видати спадкоємцю свідоцтво на спадщину в належній їй частці, спадкоємець ОСОБА_3 набула на них право власності в порядку спадкування, яке не може бути оформлене інакше, ніж через суд.

Верховний суд України в п. 23 Постанови Пленуму «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року за № 7 роз'яснив, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися д осуду з правилами позовного провадження.

Якщо документи, що засвідчують право власності на нерухоме майно, існували, проте були втрачені власником та не можуть бути відновлені в передбаченому законом порядку, застосуванню підлягає ст. 392 ЦК, відповідно до якої позов про визнання права власності може бути пред'явлений, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати власником документа, який засвідчує його право власності.

Таким чином, колегія суддів вважає, необґрунтованими доводи апелянта про можливість позивачки оформити спадкові права в нотаріальному порядку, оскільки позивачка не мала можливості відновити правовстановлюючі документи на житловий будинок та земельні ділянки чи отримати їх дублікати в установленому порядку, а копії правовстановлюючих документів не можуть бути підставою для оформлення права на спадщину, а тому отримавши відмову про видачу свідоцтва про право на спадщину в нотаріальному порядку, позивачка реалізувала захист своїх спадкових прав в судовому порядку

Також, колегія суддів вважає безпідставними доводи апелянта про відкриття провадження у справі, що переглядається з порушенням правил підсудності, виходячи з наступного.

Підсудність справ про спадкування визначається за правилами ст. 109 ЦПК. Позови щодо права спадкування за загальними правилами підсудності подаються до суду за місцем проживання (знаходження) відповідача, за винятком позовів щодо нерухомого спадкового майна, які подаються до суду за місцезнаходженням цього майна. Відповідно до ч. 1 ст. 114 ЦПК позови, що виникають з приводу нерухомого майна, пред'являються за місцезнаходженням майна або основної його частини.

Таким чином, судова колегія вважає, що доводи апеляційної скарги суттєвими не являються і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

Також, відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 308, 314, 317 ЦПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргуОСОБА_2 -- відхилити.

Рішення Кременчуцького районного суду Полтавської області від 22 квітня 2015 року та ухвалу Кременчуцького районного суду Полтавської області від 03 вересня 2014 про відкриття провадження у справі - залишити без змін, уточнивши рішення суду в частині стягнення судових витрат.

Стягнути з ОСОБА_2 на користьОСОБА_3 сплачений судовий збір в сумі 229, 41 грн.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ.

Головуючий суддя : ______________ О.О. Буленко

Судді: ______________ С.М.Бондаревська _______________ В.М.Триголов