Справа № 368/478/15-ц
провадження № 4-с/368/3/15
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" травня 2015 р. Кагарлицький районний суд Київської області

в складі: головуючого судді Шевченко І.І.

при секретарі Гребеневич А.І.

під час розгляду в судовому засіданні в залі суду м. Кагарлик цивільну справу за скаргою ОСОБА_1, заінтересована особа: Відділ державної виконавчої служби Кагарлицького районного управління юстиції, ОСОБА_2 на постанову про повернення виконавчого документу, -

ВСТАНОВИВ:

скаржник просить суд постанову старшого державного виконавця ВДВС Кагарлицького РУЮ ОСОБА_3 про повернення виконавчого документа стягувачеві від 27 листопада 2014 року скасувати, визнати дії старшого державного виконавця ВДВС Кагарлицького РУЮ ОСОБА_3 неправомірними, зобовязати старшого державного виконавця ВДВС Кагарлицького РУЮ ОСОБА_3 вчинити передбачені Законом України «Про виконавче провадження» дії для виконання рішення Кагарлицького районного суду Київської області від 03 липня 2014 року про стягнення ОСОБА_2 на її користь пеню за прострочення сплати аліментів на утримання сина - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 за період з 10 травня 2012 року по 01 травня 2014 року в розмірі 4 200 грн., посилаючись на те, що на виконанні у відділі Державної виконавчої служби Яготинського районного управління юстиції у Київській області знаходився виконавчий лист № 368/726/14-ц згідно рішення Кагарлицького районного суду Київської області від 03 липня 2014 року про стягнення ОСОБА_2 на її користь пеню за прострочення сплати аліментів на утримання сина - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 за період з 10 травня 2012 року по 01 травня 2014 року в розмірі 4 200 грн.

27 листопада 2014 року старший державний виконавець Воронова І.О. винесла постанову про повернення виконавчого документу на підставі п. 2 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження».

При винесенні постанови про повернення виконавчого документа стягувачеві старший державний виконавець Воронова І. О. виходила з того, що нею здійснені усі заходи, необхідні для своєчасного виконання рішення суду, у спосіб та в порядок, які встановлені виконавчим документом і діючим законодавством України.

Проте з таким висновком погодитись не можна.

Статтею 11 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що державний виконавець повинен здійснювати заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення, у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і Законом.

Відповідно до ст. 14 ЦПК України при набранні рішенням законної сили, воно є обов'язковими до виконання на всій території України, а державна виконавча служба, як єдиний орган примусового виконання, зобов'язана прийняти всі необхідні заходи для його виконання.

Статтею 47 Закону України «Про виконавче провадження» встановлений вичерпний перелік підстав для повернення виконавчого документу стягувачу.

Зокрема, відповідно до пункту 2 частини 1 статті 47 Закон України «Про виконавче провадження» виконавчий документ, на підставі якого відкрито виконавче провадження, за яким виконання не здійснювалося або здійснено частково, повертається стягувачу у разі, якщо у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернуто стягнення, а здійснені державним виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними.

Однак, в порушення ч. 1 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження», державним виконавцем не в повному обсязі вчинено виконавчі дії.

У зв'язку з відсутністю в матеріалах виконавчого провадження повних даних щодо майнового стану боржника, на її думку, відсутні правові підстави для повернення виконавчого документа їй на підставі п. 2 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження».

Згідно із частиною 1 статті 383 ЦПК України учасники виконавчого провадження та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Згідно роз'яснень п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 26.12.2003 року "Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження", учасник виконавчого провадження (особа, залучена до проведення виконавчих дій), який звернувся до суду із скаргою, заявою (поданням), бере участь у їх розгляді як заявник, а інші учасники цього провадження, прав і обов'язків яких безпосередньо стосується зазначене звернення, - як заінтересовані особи.

Окрім, дану постанову нею було отримано 03 березня 2015 року.

Представник заінтересованої особи в особі Відділу державної виконавчої служби Кагарлицького РУЮ вважає, що подана скарга не підлягає до задоволення. Державним виконавцем виконанні всі дії, які передбачені Законом України «Про виконавче провадження». Окрім того, скаржник не позбавлений повторно звернутися із виконавчим листом до виконання.

Заінтересована особа ОСОБА_2 в судове засідання не зявився, про час і місце розгляду справи був повідомлений завчасно, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене йому належним чином, а тому суд вважає рішення на підставі наявних в справі матеріалів.

Суд, вислухавши представника заінтересованої особи, вивчивши матеріали справи та матеріали виконавчого провадження, приходить до наступного висновку.

Відповідно до пункту 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 26.12.2003 року № 14 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження» за змістом ст. 98 ЦПК УРСР (ст. 26 ЦПК України 2004 року) учасник виконавчого провадження (особа, залучена до проведення виконавчих дій), який звернувся до суду зі скаргою, заявою (поданням), бере участь у їх розгляді як заявник, а інші учасники цього провадження, прав і обов'язків яких безпосередньо стосується зазначене звернення, - як заінтересовані особи.

У відповідності до ч. 2 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець здійснює необхідні заходи щодо своєчасного і повного виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення, у спосіб і порядок, які визначені виконавчим документом.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 19 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець відкриває виконавче провадження на підставі виконавчого документа, зазначеного в статті 17 цього Закону за заявою стягувача або його представника про примусове виконання рішення.

Частиною 1 ст. 25 Закону передбачено обов'язок державного виконавця прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред'явлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом і пред'явлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби.

Постановою старшим державним виконавцем відділу ДВС Кагарлицького РУЮ ОСОБА_3 від 27 листопада 2014 року повернуто виконавчий документ стягувачеві з підстав, передбачених п. 2 ч. 1 ст. 47, ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження». Зокрема зазначено, що в ході вжитих державним виконавцем заходів та отриманих відповідей на запити державного виконавця, майна та коштів належних боржнику на які можливо звернути стягнення не було виявлено. Дана постанова затверджена начальником відділу ОСОБА_5 (а.с.2).

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий документ, на підставі якого відкрито виконавче провадження, за яким виконання не здійснювалося або здійснено частково, повертається стягувачу у разі, якщо у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернуто стягнення, а здійснені державним виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними.

У відповідності до ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які проводяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Однак, з матеріалів справи вбачається, що державним виконавцем не вжито в повній мірі всіх заходів щодо розшуку майна боржника, не перевірено майновий стан за місцем проживання, про що не складено відповідний акт державного виконавця.

Зокрема, 15 липня 2014 року старшим державним виконавцем відділу ДВС Кагарлицького РУЮ було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження.

Проведено певні дії, а саме: зроблено запит про наявність нерухомого майна ОСОБА_2, наявність автотранспортних засобів, наявність рахунків у банках та його місце роботи. Відповіді щодо вказаних запитів надійшов негативний.

Окрім того, державний виконавцем було викликано боржника, який не зявився до відділу ДВС Кагарлицького РУЮ. Проте, до боржника не було застосовано привід через органи внутрішніх справ, так як матеріали виконавчого провадження не містять таких відомості.

Окрім того, не було здійснено виїзд до боржника та не перевірено його майновий стан, оскільки матеріали виконавчого провадження відсутній акт.

Тобто, державним виконавцем проводилися певні дії щодо виконання рішення Кагарлицького районного суду Київської області від 03 липня 2014 року, однак не в повній мірі.

Зокрема, відсутнє подання до Кагарлицького районного суду Київської області щодо обмеження у праві виїзду боржника за кордон.

Тобто, суд прийшов до висновку щодо необхідності задоволення скарги і визнати дії державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Кагарлицького районного управління юстиції Київської області щодо повернення виконавчого документу стягувачу за виконавчим листом № 368/726/14-ц від 03.07.2014 року неправомірними, а також скасувати постанову Відділу державної виконавчої служби Кагарлицького районного управління юстиції Київської області від 27.11.2014 року про повернення виконавчого документу стягувану, зобов'язано Відділу державного виконавчої служби Кагарлицького районного управління юстиції вчинити необхідні виконавчі дії для виконання рішення Кагарлицького районного суду Київської області від 03 липня 2014 року по виконавчому провадженню ВП № 44030060 у відповідності до чинного законодавства.

Керуючись ст.ст. 209, 210, 377 ЦПК України та Законом України «Про виконавче провадження», суд, -

УХВАЛИВ:

Скаргу ОСОБА_1, заінтересована особа: Відділ державної виконавчої служби Кагарлицького районного управління юстиції, ОСОБА_2 на постанову про повернення виконавчого документу задовольнити.

Визнати дії старшого державного виконавця Відділу державного виконавчої служби Кагарлицького районного управління юстиції ОСОБА_3 неправомірними.

Постанову старшого державного виконавця Відділу державного виконавчої служби Кагарлицького районного управління юстиції ОСОБА_3 про повернення виконавчого документа стягувачеві від 27 листопада 2014 року скасувати.

Зобов'язано Відділу державного виконавчої служби Кагарлицького районного управління юстиції вчинити необхідні виконавчі дії для виконання рішення Кагарлицького районного суду Київської області від 03 липня 2014 року по виконавчому провадженню ВП № 44030060 у відповідності до чинного законодавства.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом пяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

С Cуддя:

ОСОБА_6