У х в а л а

іменем україни

6 травня 2015 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Дьоміної О.О.,
суддів: Гримич М.К.,Мартинюка В.І.,
Колодійчука В.М.,Ступак О.В.,
розглянувши в судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_6 до Управління Міністерства внутрішніх справ України у Вінницькій області, Державної казначейської служби України про відшкодування шкоди, завданої у зв'язку з неоплатою листа непрацездатності по вагітності і пологам, несплатою допомоги по догляду за дитиною та стягнення моральної шкоди, за касаційною скаргою Управління Міністерства внутрішніх справ України у Вінницькій області на ухвалу судді апеляційного суду Вінницької області від 27 листопада 2014 року,

в с т а н о в и л а:

ОСОБА_6 звернулася до суду з позовом про відшкодування шкоди, завданої у зв'язку з неоплатою листа непрацездатності по вагітності і пологам, несплатою допомоги по догляду за дитиною та стягнення моральної шкоди.

Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 15 жовтня 2014 року позов задоволено частково.

Ухвалою судді апеляційного суду Вінницької області від 27 листопада 2014 року апеляційну скаргу Управління Міністерства внутрішніх справ України у Вінницькій області (далі - УМВС України у Вінницькій області) визнано неподаною та повернуто скаржникові.

Не погодившись з ухвалою судді апеляційного суду, УМВС України у Вінницькій області звернулося до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ з касаційною скаргою, в якій просило скасувати оскаржуване судове рішення та передати справу на новий розгляд до суду апеляційної інстанції для вирішення питання про відкриття апеляційного провадження, посилаючись на порушення норм процесуального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Вважаючи рішення суду першої інстанції незаконним та необґрунтованим, УМВС України у Вінницькій області звернулося до апеляційного суду Вінницької області з апеляційною скаргою.

Згідно з частиною 2 статті 297 ЦПК України до апеляційної скарги, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених статтею 295 цього Кодексу, а також у разі несплати суми судового збору застосовуються положення статті 121 цього Кодексу.

Відповідно до частин 1, 2 статті 121 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 119 і 120 цього Кодексу, або не сплачено судовий збір, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання позивачем ухвали. Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 119 і 120 цього Кодексу, сплатить суму судового збору позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Інакше заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Ухвалою судді від 18 листопада 2014 року апеляційна скарга залишена без руху в зв'язку з несплатою судового збору. Недоліки мали бути усунуті протягом п'яти днів з дня отримання ухвали (а.с. 123).

25 листопада 2014 року на виконання цієї ухвали до апеляційного суду надійшов оригінал квитанції № 0.0.320516572.1 від 25 листопада 2014 року про сплату 121,8 грн судового збору.

Суддя апеляційного суду, визнаючи апеляційну скаргу неподаною, повернув її скаржнику, так як надана ним квитанція не відповідала Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні», відповідним актам Національного банку України, та надійшла до суду з пропуском п'ятиденного строку.

Проте з такими висновками судді апеляційного суду повністю погодитися не можна, оскільки вони суперечать вимогам процесуального закону.

Відповідно до положень пункту 8 частини 3 статті 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є забезпечення апеляційного та касаційного оскарження рішення суду, крім випадків, встановлених законом.

Згідно зі статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) як джерело права.

Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення (стаття 6 Конвенції).

Відповідно до частини 1 статті 292 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їх права та обов'язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Згідно з абзацом третім підпункту 3.1 пункту 3 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 11 грудня 2007 року № 11-рп/2007 можливість (право) оскарження судових рішень у судах апеляційної та касаційної інстанцій є складовою права особи на судовий захист. Перегляд судових рішень в апеляційному та касаційному порядку гарантує відновлення порушених прав і охоронюваних законом інтересів людини і громадянина.

Згідно з частинами 1, 2 статті 79 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

За Законом України «Про судовий збір» за подання заяв, скарг до суду на всій території України справляється судовий збір.

Визнаючи апеляційну скаргу неподаною та повертаючи її скаржнику, суддя зазначав, що квитанція, надана на підтвердження сплати 121,8 грн судового збору, суперечила законодавству України.

Із квитанції № 0.0.320516572.1 від 25 листопада 2014 року вбачається, що УМВС України у Вінницькій області повністю виконало вимоги ухвали судді про залишення апеляційної скарги без руху, сплативши 121,80 грн судового збору, правильно вказало відповідні реквізити і надало оригінал квитанції установи банку встановленої форми (а.с. 127).

Досліджуючи вищезазначену квитанцію, суддя апеляційного суду належним чином не обґрунтував свій висновок про її невідповідність закону та не послався на конкретні норми законодавства. Посилання на роз'яснення, які містяться у абзаці 2 пункту 26 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 жовтня 2014 року № 10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» такий висновок не спростовують.

Крім цього, відповідно до положень статей 68, 69 ЦПК України строки, встановлені законом або судом, обчислюються роками, місяцями і днями, а також можуть визначатися вказівкою на подію, яка повинна неминуче настати. Перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок.

Останній день строку триває до 24 години, але коли в цей строк слід було вчинити процесуальну дію в суді, де робочий час закінчується раніше, строк закінчується в момент закінчення цього часу (частина 5 статті 70 ЦПК України).

Ухвалою судді апеляційного суду Вінницької області від 18 листопада 2014 року встановлено, що скаржник має надати квитанцію про сплату судового збору протягом п'яти днів з дня отримання ухвали. УМВС України у Вінницькій області отримало копію цієї ухвали 20 листопада 2014 року (а.с. 125).

Таким чином, перебіг строку на усунення недоліків почався 21 листопада 2014 року. За таких обставин останнім днем строку 25 листопада 2014 року.

Із матеріалів справи вбачається, що супровідний лист із доданою квитанцією про сплату УМВС України у Вінницькій області надало 25 листопада 2014 року, тобто із дотриманням п'ятиденного строку на усунення недоліків (а.с. 126, 127).

Отже, висновок про порушення УМВС України у Вінницькій області строку для усунення недоліків є безпідставним.

Зважаючи на це суддя апеляційного суду без достатніх на те підстав визнав апеляційну скаргу неподаною і повернув її скаржникові, порушивши право УМВС України у Вінницькій області на справедливий судовий розгляд, передбачене статтею 6 Конвенції про захист прав людини та основоположний свобод.

Згідно з нормою пункту 2 частини 1 статті 342 ЦПК України розглянувши касаційну скаргу на ухвалу суду, суд касаційної інстанції скасовує ухвалу і передає питання на новий розгляд до суду першої або апеляційної інстанції, якщо було порушено порядок, встановлений для його вирішення.

Враховуючи вищевикладене, ухвалу судді апеляційного суду про визнання апеляційної скарги неподаною та повернення скаржнику підлягають скасуванню з направленням справи на новий розгляд до суду апеляційної інстанції для вирішення питання про відкриття апеляційного провадження.

Керуючись статтями 336, 342 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Управління Міністерства внутрішніх справ України у Вінницькій області задовольнити.

Ухвалу судді апеляційного суду Вінницької області від 27 листопада 2014 року скасувати, справу передати до суду апеляційної інстанції для вирішення питання про відкриття апеляційного провадження.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий О.О. Дьоміна
Судді:М.К. Гримич
В.М. Колодійчук
В.І. Мартинюк
О.В. Ступак