АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/1629/15 Справа № 175/3388/14-ц Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - Макаров М.О.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 березня 2015 року м. Дніпропетровськ

Колегія суддів судової палати по цивільним справам Апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді Макарова М.О.

суддів Максюти Ж.І., Прозорової М.Л.,

при секретарі Самокиші О.В.,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в м.Дніпропетровську цивільну справу

за апеляційними скаргами ОСОБА_2, ОСОБА_3 та заявою про приєднання до апеляційної скарги представника ОСОБА_3 ОСОБА_4 Вікторівни

на рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 10 грудня 2014 року

по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, Кіровської селищної ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області, ОСОБА_5 третя особа: приватний нотаріус Дніпропетровського районного нотаріального округу ОСОБА_6, ОСОБА_7, про визнання права власності в порядку спадкування, за зустрічним позовом ОСОБА_3 до Кіровської селищної ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області, ОСОБА_2, ОСОБА_5, третя особа: приватний нотаріус Дніпропетровського районного нотаріального округу ОСОБА_6, ОСОБА_7, про визнання права власності в порядку спадкування за законом, та за позовом третьої особи із самостійними вимогами ОСОБА_7 до ОСОБА_2, Кіровської селищної ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області, ОСОБА_3, ОСОБА_5, третя особа: Приватний нотаріус Дніпропетровського районного нотаріальноого округу ОСОБА_6, про визнання добросовісним набувачем,-

ВСТАНОВИЛА:

У серпні 2014 року ОСОБА_2 звернулася до суду із зазначеним позовом, в якому просила визнати за нею право власності в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_8, померлого 10 вересня 2013 року, на: 1/4 частину автомобіля MITSUBISHI PAJERO, 2007 року випуску, номерний знак НОМЕР_1; 1/4 частину квартири, що знаходиться за адресою: Автономна Республіка Крим, м. Феодосія, Сімферопольське шосе, будинок № 41 А, квартира №21; 1/2 частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, та 1/2 частину земельної ділянки, що розташована на вул. Будівельників, 88-а у смт. Кіровське Дніпропетровського району Дніпропетровської області (а.с. 2 Т.1).

У вересні 2014 року ОСОБА_3 звернувся до суду із зустрічним позовом, в якому також просив визнати за ним в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_8 померлого 10 вересня 2013 року, право власності на: 1/8 частину автомобіля MITSUBISHI PAJERO, 2007 року випуску, номерний знак НОМЕР_1; 1/8 частину квартири, що знаходиться за адресою: Автономна Республіка Крим, м. Феодосія, Сімферопольське шосе, будинок № 41 А, квартира №21; на 1/4 частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, та 1/4 частину земельної ділянки по вулиці Будівельників, 88-а у смт. Кіровське Дніпропетровського району Дніпропетровської області (а.с. 49 Т.1).

Крім того, у жовтні 2014 року третя особа ОСОБА_7 звернувся до суду із самостійними позовними вимогами, в яких просив визнати його добросовісним набувачем житлового будинку та земельної ділянки, що розташовані в смт. Кіровське, по вул. Будівельників, 88-а, Дніпропетровського району Дніпропетровської області згідно рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 26 листопада 2013 року (а.с. 214 Т.1).

Рішенням Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 10 грудня 2014 року позов ОСОБА_2 та зустрічний позов ОСОБА_3 задоволено частково та ухвалено: визнати за ОСОБА_2 право власності 1/4 частину автомобіля MITSUBISHI PAJERO, 2007 року випуску, номерний знак НОМЕР_1 та на 1/4 частину квартири, що знаходиться за адресою: Автономна Республіка Крим, м. Феодосія, Сімферопольське шосе, будинок № 41 А, квартира №21, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_8 померлого 10 вересня 2013 року; визнати за ОСОБА_3 право власності 1/8 частину вказаного автомобіля та на 1/8 частину квартири, що знаходиться за адресою: Автономна Республіка Крим, м. Феодосія, Сімферопольське шосе, будинок № 41 А, квартира №21, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_8, померлого 10 вересня 2013 року.

В інший частині позовних вимог відмовлено.

Цим же рішенням відмовлено в задоволенні позову ОСОБА_7 (а.с. 42 Т.2)

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить рішення суду в частині відмови в задоволенні первісного позову скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення її позову у цій частині в повному обсязі, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Не погоджуючись із зазначеним рішення ОСОБА_3М, також звернувся до апеляційного суду із апеляційною скаргою в якій просив рішення суду в частині відмови в задоволенні зустрічного позову скасувати, ухваливши в цій частині нове рішення про задоволення позову, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, неправильне застосування норм матеріального права та на невідповідність висновків суду обставинам справи.

Також представник ОСОБА_3 ОСОБА_9 в заяві про приєднання до апеляційної скарги ОСОБА_10 просить рішення суду в частині відмови в задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 та ОСОБА_3 скасувати, ухвалити нове рішення про задоволення цих позовних вимог у повному обсязі.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення в межах доводів апеляційних скарг, заяви про приєднання до апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги підлягають задоволенню, з наступних підстав.

Судом встановлено, що 10 вересня 2013 року помер ОСОБА_8 (свідоцтво про смерть серії І-КИ №542765 видане 11 листопада 2013 року відділом державної реєстрації смерті реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції, актовий запис №6147), який був батьком ОСОБА_10 та ОСОБА_3, чоловіком ОСОБА_5 та сином ОСОБА_11 (а.с. 108, 117, 126, 132 Т.1).

Після смерті ОСОБА_8 відкрилася спадщина на: житловий будинок та земельної ділянки по вулиці Будівельників, 88-а у смт. Кіровське Дніпропетровського району Дніпропетровської області; квартири за адресою Автономна Республіка Крим, місто Феодосія, Сімферопольське ШосеАДРЕСА_1; автомобіль марки MITSUBISHI PAJERO, 2007 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1, які належало останньому на праві власності, що підтверджується договором про надання у безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку від 25 травня 1992 року, державним актом на право приватної власності на землю, договоромкупівлі-продажу квартири від 13 березня 2007 року та повідомлення Управління ОСОБА_12 України в Дніпропетровській області від 18 березня 2014 року за №14/1823 про реєстрацію за померлим автомобіля марки MITSUBISHI PAJERO, 2007 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 та видано свідоцтво АЕС №128888 (а.с. 28, 33, 168, 169, 181, 192, 194 Т.1).

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст. 1217 ЦК України).

Згідно ст. 1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, а статтею 1261 ЦК України передбачено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Як вбачається з матеріалів справи після смерті ОСОБА_8 залишилося чотири спадкоємці першої черги, а саме: ОСОБА_11 (мати померлого), ОСОБА_2 (донька померлого), ОСОБА_3 (син померлого), та ОСОБА_5 (дружина померлого).

Відповідно до ч.ч. 1 та 2 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто.

Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ст. 1270 ЦК України).

Згідно спадкової справи №41/2013 після смерті ОСОБА_8, померлого 10 вересня 2013 року, яка зареєстрована у приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_6, до приватного нотаріуса у встановлений законом строк звернулися ОСОБА_5, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 із заявами про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_8, а мати померлого ОСОБА_11 подала заяву про відмову від прийняття спадщини після померлого ОСОБА_8 на корить доньки померлого ОСОБА_2 (а.с. 104, 113, 122, 128 Т.1).

Відповідно до постанов про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 17 червня 2014 року та від 08 вересня 2014 року ОСОБА_2 та ОСОБА_9, яка діяла в інтересах ОСОБА_3 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на майно померлого, у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів на майно (а.с. 198, 208 Т.1).

Враховуючи те, що сторони не змогли своєчасно надати правовстановлючі документи на рухоме та нерухоме майно колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно визнав за ОСОБА_2 право власності на 1/4 частину автомобіля MITSUBISHI PAJERO, 2007 року випуску, номерний знак НОМЕР_1 та на 1/4 частину квартири, що знаходиться за адресою: Автономна Республіка Крим, м. Феодосія, Сімферопольське шосе, будинок № 41 А, квартира №21, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_8, та визнав за ОСОБА_3 право власності на 1/8 частину вказаного автомобіля та на 1/8 частину цієї квартири в порядку спадкування за законом після смерті батька.

Рішення суду в цій частині, прийняте з додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому колегія суддів вважає його таким, що підлягає залишенню без змін.

Разом з цим з рішенням суду в частині відмови в задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 та відмови в задоволенні зустрічного позову ОСОБА_3, колегія суддів не може погодитися з наступних підстав.

Так, відмовляючи в задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 та зустрічних позовних вимог ОСОБА_3 суд першої інстанції виходив з того, що нерухоме майно, а саме: житловий будинок з господарськими спорудами, що знаходиться по вулиці Будівельників, 88-а у смт. Кіровське Дніпропетровського району Дніпропетровської області та земельна ділянка, що знаходиться за цією адресою, належать ОСОБА_7 та його право власності ніхто не оскаржує.

Проте з такими висновками погодитися не можна, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень від 10 вересня 2014 року та витягу з Державного земельного кадастру від 17 березня 2014 року спірна земельна ділянка та житловий будинок належать ОСОБА_7, а підставою для реєстрації права власності за останнім стало заочне рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 26 листопада 2013 року по справі за позовом ОСОБА_7 до ОСОБА_5 та ОСОБА_8 про стягнення боргу та визнання права власності, згідно якого за ОСОБА_7 визнано право власності на вказане вище спірне нерухоме майно. (а.с. 216-224 Т.1).

Крім того, відповідно до листа КП «Господарсько-архітектурне бюро Кіровської селищної ради» за вих №112 від 07 серпня 2014 року вказаним земельній ділянці та житловому будинкуприсвоєно нову адресу, а саме: Дніпропетровська область, Дніпропетровський район, смт. Кіровське, вул. Будівельників, 88-а. (а.с. 230 Т.1)

Проте, згідно ухвали Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 04 червня 2014 року було скасовано вказане заочне рішення цього ж суду від 26 листопада 2013 року (а.с. 22 Т.2).

Також, відповідно до постанови Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 12 листопада 2014 року було визнано протиправними рішення про Державну реєстрацію речових прав на житловий будинок та земельну ділянку, що розташовані за адресою: Дніпропетровська область, Дніпропетровський район, смт.Кіровське, вул. Будівельників, 88-А, від 11 липня 2014 року проведеної Реєстраційною службою Дніпропетровського районного управління юстиції, з якої вбачається, що право власності на це майно за ОСОБА_7 було визнано заочним рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 26 листопада 2013 року після смерті спадкодавця-Тацюлі М.І., а в подальшому вказане заочне рішення було скаовано ухвалою цього ж суду від 06 червня 2014 року, а тому ОСОБА_7 не мав законних підстав для звернення до Реєстраційної служби Дніпропетровського районного управління юстиції із заявою про проведення Державної реєстрації прав на нерухоме майно (а.с. 118-121 Т.2).

А згідно витягів з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 29 грудня 2014 року та 30 грудня 2014 року право власності на вказані земельну ділянку та житловий будинок, які були зареєстровані за ОСОБА_7- скасовані, про що внесено відповідний запис про державну реєстрацію (а.с. 122-124 Т.2)

У звязку з чим колегія суддів вважає, що висновок суду першої інстанції про те, що право власності на вказане нерухоме майно, що зареєстровано за ОСОБА_7 ніхто не оскаржує є безпідставним.

Крім того, колегія суддів звертає увагу, що у звязку з вищевикладеним, право власності на спірні житловий будинок та земельну ділянку повернуто у первісний стан, тобто належить померлому ОСОБА_8, а тому це майно є спадковим.

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Враховуючи, що після смерті ОСОБА_8, до приватного нотаріуса у встановлений законом строк звернулися ОСОБА_5, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 із заявами про прийняття спадщини, а відповідно до постанов про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 17 червня 2014 року та від 08 вересня 2014 року останнім було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на майно померлого, у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів на майно померлого, а також спірні житловий будинок та земельна ділянка, що знаходяться за адресою: Дніпропетровська область, Дніпропетровський район, смт.Кіровське, вул. Будівельників, 88-А, належали спадкодавцеві на праві власності, колегія суддів вважає, позов ОСОБА_2 та зустрічний позов ОСОБА_3 в частині визнання права власності на зазначене вище нерухоме майно підлягає задоволенню у повному обсязі.

За таких обставин колегія суддів вважає, що апеляційні скарги підлягають задоволенню у повному обсязі, а рішення суду в частині відмови в задоволенні позову ОСОБА_2 та зустрічного позову ОСОБА_3 підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про задоволення позовних вимог в цій частині.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.209, 218, 303,307,309, 313-317 ЦПК України, колегія суддів,

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційні скарги ОСОБА_2, ОСОБА_3 та заяву про приєднання до апеляційної скарги представника ОСОБА_3 ОСОБА_4 Вікторівни - задовольнити.

Рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 10 грудня 2014 року в частині відмови в задоволенні позову ОСОБА_10 та в частині відмови в задоволенні зустрічного позову ОСОБА_3 скасувати та ухвалити нове рішення в цій частині.

Визнати за ОСОБА_2 (іпн. НОМЕР_2) право власності в порядку спадкування за законом на 1/2 частину житлового будинку №88-а по вул. Будівельників в смт. Кіровське Дніпропетровського району Дніпропетровської області, що складається з житлового будинку А (А-1Ж, А-2Ж), загальною площею 268,1 кв.м., житловою площею 106,5 кв.м., а також господарських будівель та споруд: ганок, ганок, козирок, ПД-підвал, Б-гараж, В-сарай, Г-літня кухня, Д-вбиральня, з.я.-зливна яма, №1-ворота, №2-огорожа, а також на 1/2 частину земельної ділянки, площею 0,24 га, що розташована на території с. Кіровське Дніпропетровського району Дніпропетровської області по вул. Строітелей, 88, яка належала ОСОБА_8, на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії ДП Дн №007070 від 11 липня 1996 року за р. №7052, який виданий на підставі рішення виконкому Кіровської селищної ради від 24 січня 1996 року №4, зареєстрованих в Комунальному підприємстві «Новомосковське міське бюро технічної інвентаризації» за №18-245 від 23 липня 1996 року, після смерті ОСОБА_8, який помер 10 вересня 2013 року.

Визнати за ОСОБА_3 (іпн. НОМЕР_3) право власності в порядку спадкування за законом на право власності в порядку спадкування за законом на 1/4 частину житлового будинку №88-а по вул. Будівельників в смт. Кіровське Дніпропетровського району Дніпропетровської області, що складається з житлового будинку А (А-1Ж, А-2Ж), загальною площею 268,1 кв.м., житловою площею 106,5 кв.м., а також господарських будівель та споруд: ганок, ганок, козирок, ПД-підвал, Б-гараж, В-сарай, Г-літня кухня, Д-вбиральня, з.я.-зливна яма, №1-ворота, №2-огорожа, а також на 1/4 частину земельної ділянки, площею 0,24 га, що розташована на території с. Кіровське Дніпропетровського району Дніпропетровської області по вул. Строітелей, 88, яка належала ОСОБА_8, на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії ДП Дн №007070 від 11 липня 1996 року за р. №7052, який виданий на підставі рішення виконкому Кіровської селищної ради від 24 січня 1996 року №4, зареєстрованих в Комунальному підприємстві «Новомосковське міське бюро технічної інвентаризації» за №18-245 від 23 липня 1996 року, після смерті ОСОБА_8, який помер 10 вересня 2013 року.

В решті рішення суду залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту оголошення і протягом двадцяти днів може бути оскаржено шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий

Судді