АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний номер 647/1256/15-ц
Номер провадження:22-ц/791/2959/15
Головуючий в І інстанції Захарчук В.В.
Категорія Доповідач: Колісниченко А.Г.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 листопада 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Херсонської області в складі:

Головуючого:Колісниченка А.Г.,
суддів:Вербицької Л.І.,
Капітан І.А.,
при секретарі:Сікорі О.В,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Херсоні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_5 на рішення Бериславського районного суду Херсонської області від 06.10.2015 року у справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_6, ОСОБА_7, треті особи ОСОБА_8, служба у справах дітей Бериславської райдержадміністрації про визнання договору купівлі-продажу дійсним та визнання права власності на нерухоме майно, -

В С Т А Н О В И Л А:

Рішенням Бериславського районного суду Херсонської області від 06.10.2015 року у задоволенні позову ОСОБА_5 відмовлено.

Не погодившись з таким рішенням суду ОСОБА_5 подала апеляційну скаргу, в якій зазначає, що у ході судового засідання на підставі п.4 ч.1 ст.169 ЦПК України, суду неодноразового було заявлено клопотання про виклик відповідачки ОСОБА_6, для дачі особистих пояснень оскільки її представник, ОСОБА_9, не змогла надати відповіді щодо обставин вчинення правочину купівлі-продажу спірного житлового будинку, суд до даного клопотання віднісся критично відмовивши безпідставно у його задоволенні. Крім того, самостійно та безпідставно у рішенні зазначив, що розписка надана позивачем є доказом про отримання відповідачкою грошей у борг, хоча в розписці від 26.05.2015 року ОСОБА_6 зазначає, що вона зобов'язується повернути гроші у розмірі 13263 грн., отримані щодо усної домовленості відносно купівлі- продажу житлового будинку та її представник у судовому засіданні зазначив, що гроші її довірителька від позивачки отримала в рахунок укладення правочину. Таким чином суд першої інстанції вибірково проаналізував наявні в матеріалах справи докази, і не дослідив усі наявні у справі докази, а тому зробив неправильні висновки. Також в рішенні суд посилається на відповідь, що надійшла від приватного нотаріуса де вказано, що приватним нотаріусом І.А. Литовченко 10.06.2015 року посвідчено договір купівлі- продажу 45/100 частки житлового будинку, але судом не було притягнуто в якості сторони осіб, які придбали частку у житловому будинку. На підставі чого, просила суд рішення суду скасувати, справу направити на новий розгляд у іншому складі суду.

ОСОБА_5 та її представник ОСОБА_10., у судовому засіданні на задоволенні апеляції наполягали, з підстав зазначених у скарзі.

Інші учасники процесу до суду не з'явилися, про причини неявки не повідомили, заяв про розгляд справи за їх відсутності не подали. За таких обставин, колегія суддів, вважає за можливе розглянути справу без їх участі на підставі ч. 2 ст. 305 ЦПК України.

Заслухавши доповідача, учасників процесу, які з'явилися до суду, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, у визначених цивільно- процесуальним законом межах, колегія суддів вважає, що скарга задоволенню не підлягає.

З матеріалів справи вбачається та судом першої інстанції правильно встановлено, що 24.12.2013 року ОСОБА_6 надала письмову розписку ОСОБА_5 щодо отримання нею в борг у останньої грошові кошти в розмірі 2000 грн. ( а.с. 10).

26.05.2015 року ОСОБА_6 надала письмову розписку ОСОБА_5 в якій взяла на себе зобов'язання щодо повернення останній кошти в розмірі 13263 грн. отриманні згідно усної домовленості відносно наміру продажу відповідачкою будинку (а.с.9).

Частиною 1 ст.220 ЦК України визначено, що у разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним.

Відповідно до ч.2 ст.220 ЦК України якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається.

Відповідно до роз'яснень Пленуму Верховного суду України, які містяться у п. 13 постанови «Про судову практику розгляду цивільних справ, про визнання правочинів недійсними» від 06.11.2009 року № 9, вирішуючи спір про визнання правочину, який підлягає нотаріальному посвідченню, дійсним, судам необхідно враховувати, що норма частини другої ст.220 ЦК не застосовується щодо правочинів, які підлягають і нотаріальному посвідченню, і державній реєстрації, оскільки момент вчинення таких правочинів відповідно до статей 210 та 640 ЦК України пов'язується з державною реєстрацією, тому вони не є укладеними і не створюють прав та обов'язків для сторін.

Згідно з ч.1 ст.210 ЦК України правочин підлягає державній реєстрації лише у випадах встановлених законом. Такий правочин є вчиненим з моменту його державної реєстрації.

Відповідно до ч.3 ст.640 ЦК України договір, який підлягає нотаріальному посвідченню або державній реєстрації, є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення або державної реєстрації, а в разі необхідності нотаріального посвідчення, і державній реєстрації - з моменту державної реєстрації.

Згідно до ст.657 ЦК України договір купівлі- продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації.

З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що відмовляючи у задоволенні позовних вимог ОСОБА_5 суд першої інстанції дійшов правильного висновку, так як до усного договору купівлі- продажу нерухомого майна не може бути застосована норма ч.2 ст.220 ЦК України, оскільки укладення та виникнення правових наслідків за договором Закон пов'язував з його письмовою формою, нотаріальним посвідченням та державною реєстрацією.

Доводи апеляційної скарги про те, що розписка від 24.12.2013 року та розписка від 26.05.2015 року є належними доказами в підтвердження того, що між сторонами досягнуто усної домовленості щодо купівлі- продажу житлового будинку, колегія суддів до уваги не приймає, оскільки дані розписки передбачають лише боргові зобов'язання ОСОБА_6 перед ОСОБА_5, і не можуть слугувати доказом того, що сторони по справі дійшли згоди щодо усіх істотних умов договору купівлі-продажу житлового будинку,які передбачені законодавством,

Інші доводи апеляції колегія суддів також до уваги не приймає, оскільки вони не спростовують висновків суду і не містять посилання на нові факти або засоби доказування, які мають значення для справи.

Зважаючи на наведене, колегія суддів не вбачає підстав для скасування чи зміни рішення суду першої інстанції, а відтак і для задоволення апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 315 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 відхилити, а рішення Бериславського районного суду Херсонської області від 06.10.2015 року залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги.

Головуючий:

Судді: