Справа № 743/488/15-ц
Провадження № 2/743/175/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 червня 2015 року

Ріпкинський районний суд Чернігівської області у складі:
головуючого-судді ОСОБА_1,
при секретаріОСОБА_2,
за участю представника позивачки ОСОБА_3, представника співвідповідача Ріпкинської районної державної адміністрації Чернігівської області ОСОБА_4, представника Реєстраційної служби Ріпкинського районного управління юстиції Чернігівської області ОСОБА_5, представника відділу Держземагенства у Ріпкинському районі Чернігівської області ОСОБА_6,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Ріпки в залі суду справу

за позовомОСОБА_7
до- ОСОБА_8 сільської ради Ріпкинського району Чернігівської області, - Ріпкинської районної державної адміністрації Чернігівської області
провизнання права власності на земельні ділянки, в порядку спадкування, - визнання права на земельну частку (пай), в порядку спадкування, - визнання недійсним державного акту на право приватної власності на землю,

треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору

· відділ Держземагенства у Ріпкинському районі Чернігівської області;

· Реєстраційна служба Ріпкинського районного управління юстиції Чернігівської області, -

·

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_7 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_8 сільської ради Ріпкинського району Чернігівської області, в якому первісно просила визнати за нею, в порядку спадкування, право власності на:

- земельну ділянку загальною площею 4.42 га., з яких, рілля 4.1 га, кормові угіддя 0.32 га., цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташовані на території ОСОБА_8 сільської ради Ріпкинського району Чернігівської області, право власності на яке було посвідчене державним актом на право приватної власності на землю від 15.08.2001 р. серії ІІ-ЧН №004569, виданим ОСОБА_8 сільською радою Ріпкинського району Чернігівської області та зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 69;

- земельну ділянку загальною площею 4.42 га., з яких, рілля 4.1 га, кормові угіддя 0.32 га., цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташовані на території ОСОБА_8 сільської ради Ріпкинського району Чернігівської області, право власності на яке було посвідчене державним актом на право приватної власності на землю від 2003 р. серії ІІІ-ЧН №034412, виданим ОСОБА_8 сільською радою Ріпкинського району Чернігівської області та зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 148.

В обґрунтування позову зазначала, що вона є спадкоємцем даного майна за законом після смерті ОСОБА_9, який помер 21 березня 2011 р., вказані земельні ділянки належали померлому згідно державних актів на право приватної власності на землю від 15.08.2001 р. серії ІІ-ЧН №004569, та від 2003 р. серії ІІІ-ЧН №034412, які були видані ОСОБА_8 сільською радою Ріпкинського району Чернігівської області та зареєстровані в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №№ 69 та 148 відповідно. Проте, звернувшись до приватного нотаріуса ОСОБА_10, вона зясувала, що оригінали державних актів на даний момент втрачені, а отримати їх дублікати неможливо, що в свою чергу унеможливлює видачу нотаріусом свідоцтва про права на спадщину, та тягне визнання права власності на ці земельні ділянки в судовому порядку.

Позивач ОСОБА_7 в судове засідання не зявилася. Її представник ОСОБА_3 первісні вимоги підтримав.

Представник відповідача ОСОБА_8 сільської ради Ріпкинського району в судове засідання не зявився, надіслав суду заяву в якій просив розглядати справу у їх відсутність та вказав про визнання позову.

Представник співвідповідача Ріпкинської районної державної адміністрації Чернігівської області ОСОБА_4 визнав первісні позовні вимоги.

Представники третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору відділу Держземагенства у Ріпкинському районі Чернігівської області ОСОБА_6 та третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Реєстраційної служби Ріпкинського районного управління юстиції Чернігівської області ОСОБА_5А заперечували проти задоволення зазначених вимог, вказавши на недійсність вказаних актів та про доцільність визнання державних актів недійсними та визнання за позивачкою права на земельну частку (пай), в порядку спадкування, а не права власності на земельні ділянки, в порядку спадкування.

Під час розгляду справи по суті, представник позивача ОСОБА_3 подав змінену позовну заяву, в якій ставиться питання про визнання за ОСОБА_7, в порядку спадкування, права:

- на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності сільгосппідприємства «Україна» розміром 5,26 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), що належала померлому ОСОБА_9, на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 08.10.2002 р.;

- на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності сільгосппідприємства «Україна» розміром 5,26 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), що належала померлому ОСОБА_9, на підставі рішення Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 22 квітня 2002 року.

В обґрунтування зміненої позовної заяви зазначено, що після смерті ОСОБА_9, який помер 21 березня 2011 р. залишилась спадщина у вигляді права на 2 земельні частки (паї) у землі, яка перебуває у колективній власності сільгосппідприємства «Україна» розміром 5,26 в умовних кадастрових гектарах кожна без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), що належали померлому ОСОБА_9, на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 08.10.2002 р. та на підставі рішення Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 22 квітня 2002 року відповідно. Також в обґрунтування позову вказано, що правовстановлюючі документи на право на земельні частки (паї) померлий у визначеному законодавством України порядку за життя не отримував, тому ОСОБА_7 просила захистити її права в такий спосіб.

Будучи допитаним в судовому засіданні представник позивача ОСОБА_3 уточнив, що має місце не зміна позовних вимог, а збільшення позовних вимог, що не заборонено ЦПК України. При цьому, він наполягає на задоволенні саме вимог про визнання за ОСОБА_7 права на 2 земельні частки (паї) у землі, яка перебуває у колективній власності сільгосппідприємства «Україна» розміром 5,26 в умовних кадастрових гектарах кожна без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), що належала померлому ОСОБА_9, на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 08.10.2002 р. та на підставі рішення Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 22 квітня 2002 року відповідно.

Представник співвідповідача Ріпкинської районної державної адміністрації Чернігівської області ОСОБА_4 підтримав позовні вимоги про визнання за ОСОБА_7 права на 2 земельні частки (паї) у землі, яка перебуває у колективній власності сільгосппідприємства «Україна» розміром 5,26 в умовних кадастрових гектарах кожна.

Представники третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору відділу Держземагенства у Ріпкинському районі Чернігівської області ОСОБА_6 та третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Реєстраційної служби Ріпкинського районного управління юстиції Чернігівської області ОСОБА_5 при розвязані позовних вимог про визнання за ОСОБА_7 права на 2 земельні частки (паї) у землі, яка перебуває у колективній власності сільгосппідприємства «Україна» розміром 5,26 в умовних кадастрових гектарах кожна поклались на розсуд суду.

Користуючись правами представника позивача ОСОБА_3 просив залишити без розгляду вимоги про визнання за ОСОБА_7 права власності на 2 земельні ділянки загальною площею 4.42 га. кожна, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташовані на території ОСОБА_8 сільської ради Ріпкинського району Чернігівської області.

Не заперечували проти залишення без розгляду позовних вимог про визнання права власності на земельні ділянки представник співвідповідача Ріпкинської районної державної адміністрації Чернігівської області ОСОБА_4, та представники третіх, осіб, що не заявляють самостійних вимог на предмет спору: Реєстраційної служби Ріпкинського районного управління юстиції Чернігівської області ОСОБА_5, відділу Держземагенства у Ріпкинському районі Чернігівської області ОСОБА_6.

Ухвалою Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 17 червня 2015 року позовні вимоги ОСОБА_7 до ОСОБА_8 сільської ради Ріпкинського району Чернігівської області, Ріпкинської районної державної адміністрації Чернігівської області про визнання права власності на 2 земельні ділянки були залишені без розгляду. Також вказаною на підставі ст. 194 ЦПК України, суд повернувся до зясування обставин у справі, а саме до перевірки дійсності державних актів на право приватної власності на землю від 15.08.2001 р. серії ІІ-ЧН №004569 та від 2003 р. серії ІІІ-ЧН №034412, які були видані ОСОБА_8 сільською радою Ріпкинського району Чернігівської області.

Після оголошення перерви, представник позивача ОСОБА_3 подав доповнену позовну заяву, в якій просив визнати недійсними:

- державний акт на право приватної власності на землю від 15.08.2001 р. серії ІІ-ЧН №004569, який був виданий ОСОБА_8 сільською радою Ріпкинського району Чернігівської області;

- державний акт на право приватної власності на землю від 2003 р. серії ІІІ-ЧН №034412, який був виданий ОСОБА_8 сільською радою Ріпкинського району Чернігівської області.

В обґрунтування заяви зазначено, що дані державні акти прийнятті з грубим порушення земельного законодавства, без достатніх на те підстав, без врахування того ОСОБА_9 успадкував земельну частку (пай), а не земельну ділянку, без розроблення технічної документації, виключно на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 08.10.2002 р. та на підставі рішення Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 22 квітня 2002 року відповідно, що не узгоджується з чинним законодавством.

Позицію щодо вказаних позовних вимог представники співвідповідача Ріпкинської районної державної адміністрації Чернігівської області ОСОБА_4, Реєстраційної служби Ріпкинського районного управління юстиції Чернігівської області ОСОБА_5, відділу Держземагенства у Ріпкинському районі Чернігівської області ОСОБА_6 не висловились, у звязку з неявкою на проголошення судового рішення по справі.

Суд, вислухавши пояснення представника позивачки ОСОБА_3, представника співвідповідача Ріпкинської районної державної адміністрації Чернігівської області ОСОБА_4, представника Реєстраційної служби Ріпкинського районного управління юстиції Чернігівської області ОСОБА_5, представника відділу Держземагенства у Ріпкинському районі Чернігівської області ОСОБА_6, дослідивши матеріали справи, матеріали справи № 2-115/2002 за позовом ОСОБА_9 до ОСОБА_8 сільської ради Ріпкинського району Чернігівської області про визнання права на земельну частку (пай), приходить до наступного висновку.

По справі встановлено, що на підставі рішення Ріпкинської районної державної адміністрації Чернігівської області від 10.06.1996 р. № 209, головою Ріпкинської районної державної адміністрації Чернігівської області ОСОБА_11 24 липня 1996 р. було видано на імя ОСОБА_12 сертифікат на право на земельну частку (пай), серії ЧН № 0124913, який посвідчував належність останній, як члену КСП «Україна», право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності сільгосппідприємства «Україна» (с.Гучин Ріпкинського району) розміром 5,26 в умовних кадастрових гектарах, без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості).

З спадкової справи № 91 за 2002 р. після померлої 28 січня 2002 р. ОСОБА_12 вбачається, що:

- спадкоємцем після смерті останньої був її син ОСОБА_9, який в строки, визначені ЦК 1963 р. подав заяву про прийняття спадщини;

- ОСОБА_9 отримав видані державним нотаріусом Ріпкинської районної державної нотаріальної контори ОСОБА_13 свідоцтва про право на спадщину за законом від 08.10.2002 р. за №№ 2669, 2670, 2671, на належні останній грошові вклади з відповідними відсотками та сумами компенсації, що зберігають в Ріпкинському відділенні Ощадбанку, права на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності сільгосппідприємства «Україна» (с.Гучин Ріпкинського району) розміром 5,26 в умовних кадастрових гектарах, без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), права на майновий пай у пайовому фонді СГП «Україна», видані державним нотаріусом Ріпкинської районної державної нотаріальної контори ОСОБА_14 свідоцтво про право на спадщину за законом від 25.12.2003 р. за №№ 3489, на належні останній грошові вклади з відповідними відсотками та сумами компенсації, що зберігають в Ріпкинському відділенні Ощадбанку.

По справі встановлено, що 15.08.2001 р. ОСОБА_8 сільською радою Ріпкинського району Чернігівської області, на підставі рішення ОСОБА_8 сільської ради Ріпкинського району Чернігівської області від 29 червня 2001 р. (17 сесія 23 скликання), на імя ОСОБА_12 був виданий Державний акт на право приватної власності на землю (ОСОБА_14 ІІ-ЧН №004569), який посвідчував право приватної власності останньої на земельну ділянку площею 4,42 га, з яких, рілля 4.1 га, кормові угіддя 0.32 га., в межах згідно плану, що розташована на території ОСОБА_8 сільської Ріпкинського району Чернігівської області, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, який зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 69.

В квітні 2003 р. начальником райземвідділу ОСОБА_15 в указаний акт були внесене напис: «Переоформлено згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 08.10.2002 р. № 2670 на імя ОСОБА_9».

Слід зазначити, що ОСОБА_9 успадкував після померлої 28 січня 2002 р. ОСОБА_12 саме право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності сільгосппідприємства «Україна» (с.Гучин Ріпкинського району) розміром 5,26 в умовних кадастрових гектарах, без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), а не право приватної власності останньої на земельну ділянку площею 4,42 га, з яких, рілля 4.1 га, кормові угіддя 0.32 га., в межах згідно плану, що розташована на території ОСОБА_8 сільської Ріпкинського району Чернігівської області, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Крім того, у відповідності до п. 2.9 Інструкції про порядок складання, видачі, реєстрації і зберігання державних актів на право власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою та договорів оренди землі, затвердженої наказом Державного Комітету України по земельних ресурсах 04.05.1999 р. за N 43, яка була чинна станом на квітень 2003 р., було встановлено, що виправлення в державному акті не допускаються. В указаній Інструкції не було передбачено, що перехід земельної ділянки заноситься та посвідчується підписом начальника земвідділу та скріплюється печаткою.

Також, при внесенні написів в указаний державний акт, не були враховані норми ст.ст. 2, 3, 12 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)», які регламентують підстави для виділення земельних ділянок у натурі (на місцевості) власникам земельних часток (паїв) та порядок оформлення державних актів на право власності на земельну ділянку власникам земельних часток (паїв).

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється згідно ч. 3 ст. 152 ЗК України шляхом: визнання прав; відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; визнання угоди недійсною; визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; відшкодування заподіяних збитків; застосування інших, передбачених законом способів захисту (стаття 16 ЦК України).

По справі встановлено, що ОСОБА_9 помер 21 березня 2011 р., що стверджується свідоцтвом про його смерть (ОСОБА_14 1-ЕЛ №155054).

З заведеної приватним нотаріусом Ріпкинського нотаріального округу ОСОБА_10 спадкової справи № 41/2015 після смерті ОСОБА_9 померлого 21 березня 2011 р. вбачається, що спадкоємцем за законом після смерті останнього є його дружина ОСОБА_7, як така, що постійно проживала з ним за однією адресою.

З постанови про відмову у вчиненні нотаріальних дій приватного нотаріуса Ріпкинського нотаріального округу ОСОБА_10 від 26.03.2015 р. № 161/02-31 ОСОБА_7 було відмовлено у видачі на її імя, після смерті ОСОБА_9 померлого 21 березня 2011 р. свідоцтв про право на спадщину за законом на земельну ділянку загальною площею 4.42 га., з яких, рілля 4.1 га, кормові угіддя 0.32 га., цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташовані на території ОСОБА_8 сільської ради Ріпкинського району Чернігівської області та земельну ділянку загальною площею 4.42 га., з яких, рілля 4.1 га, кормові угіддя 0.32 га., цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташовані на території ОСОБА_8 сільської ради Ріпкинського району Чернігівської області, у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів на вказані земельні ділянки через їх втрату та наявності в відділі Держземагенства у Ріпкинському районі Чернігівської області лише архівним примірників державних актів.

Факт втрати державних актів на право приватної власності на землю від 15.08.2001 р. серії ІІ-ЧН №004569 та від 2003 р. серії ІІІ-ЧН №034412, які були видані ОСОБА_8 сільською радою Ріпкинського району Чернігівської області підтверджено і листом відділу Держземагенства у Ріпкинському районі Чернігівської області.

Враховуючи наведене в сукупності, суд вважає, що слід визнати недійсним Державний акт на право приватної власності на землю (ОСОБА_14 ІІ-ЧН №004569), виданий 15.08.2001 р. ОСОБА_8 сільською радою Ріпкинського району Чернігівської області, на підставі рішення ОСОБА_8 сільської ради Ріпкинського району Чернігівської області від 29 червня 2001 р. (17 сесія 23 скликання), на імя ОСОБА_12, а в подальшому переоформлено згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 08.10.2002 р. № 2670 на імя ОСОБА_9, який посвідчував право приватної власності останнього на земельну ділянку площею 4,42 га, з яких, рілля 4.1 га, кормові угіддя 0.32 га., в межах згідно плану, що розташована на території ОСОБА_8 сільської Ріпкинського району Чернігівської області, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, який зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 69.

Крім того, судом встановлено, що рішенням Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 22 квітня 2002 року (справа № 2-115/2002) було визнано за ОСОБА_9 право на земельну частку (пай) у розмірі 5,26 в умовних кадастрових гектарів у резервному фонді земель ОСОБА_8 сільської Ріпкинського району Чернігівської області.

По справі встановлено, що в 2003 р. ОСОБА_8 сільською радою Ріпкинського району Чернігівської області, на підставі рішення ОСОБА_8 сільської ради Ріпкинського району Чернігівської області без дати та номеру, був виданий на імя ОСОБА_9, Державний акт на право приватної власності на землю (ОСОБА_14 ІІІ-ЧН №034412), який посвідчував право приватної власності останнього на земельну ділянку площею 4,42 га, з яких, рілля 4.1 га, кормові угіддя 0.32 га., в межах згідно плану, що розташована на території ОСОБА_8 сільської Ріпкинського району Чернігівської області, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, який зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 148.

Судом враховується, що в указаному державному акті відсутнє число та місяць його видачі, відсутнє конкретне рішення ОСОБА_8 сільської ради Ріпкинського району Чернігівської області, як підстава видачі вказаного державного акту.

В той же час, ОСОБА_8 сільська рада Ріпкинського району Чернігівської області видавши вказаний Державний акт про право власності на земельну ділянку, на підставі рішення ОСОБА_8 сільської ради Ріпкинського району Чернігівської області без дати та номеру, а фактично на підставі рішення суду, яким було визнано за ОСОБА_9 право на земельну частку (пай), що перебуває в колективній власності КСП «Україна» (с.Гучин), розміром 5,26 в умовних кадастрових гектарах, не врахувала норми ст.ст. 2, 3, 12 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)», які регламентують підстави для виділення земельних ділянок у натурі (на місцевості) власникам земельних часток (паїв) та порядок оформлення державних актів на право власності на земельну ділянку власникам земельних часток (паїв).

В даному випадку, ОСОБА_8 сільська рада Ріпкинського району Чернігівської області за заявою ОСОБА_9 про виділення йому земельної частки (паю) в натурі (на місцевості), повинна була приймати рішення про передачу земельної ділянки останньому, який і був би належною підставою для видачі державного акту.

Враховуючи наведене, суд вважає, що слід визнати недійсним Державний акт на право приватної власності на землю (ОСОБА_14 ІІІ-ЧН №034412), виданий в 2003 р. ОСОБА_8 сільською радою Ріпкинського району Чернігівської області, на підставі рішення ОСОБА_8 сільської ради Ріпкинського району Чернігівської області без дати та номеру, на імя ОСОБА_9, який посвідчував право приватної власності останнього на земельну ділянку площею 4,42 га, з яких, рілля 4.1 га, кормові угіддя 0.32 га., в межах згідно плану, що розташована на території ОСОБА_8 сільської Ріпкинського району Чернігівської області, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, який зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 148.

Враховуючи те, що в судовому порядку був визнаний недійсним державний акт на земельну ділянку площею 4,42 га, з яких, рілля 4.1 га, кормові угіддя 0.32 га., в межах згідно плану, що розташована на території ОСОБА_8 сільської Ріпкинського району Чернігівської області, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яким було порушено порядок виділення земельних ділянок у натурі (на місцевості) власникам земельних часток (паїв) та оформлення державних актів на право власності на земельну ділянку власникам земельних часток (паїв), суд вважає, що за ОСОБА_7, в порядку спадкування, слід визнати право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності сільгосппідприємства «Україна» (с.Гучин Ріпкинського району) розміром 5,26 в умовних кадастрових гектарах, без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), що належала померлому 21 березня 2011 року ОСОБА_9, на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 08.10.2002 р. за № 2670, яке видано державним нотаріусом Ріпкинської районної державної нотаріальної контори ОСОБА_13 після померлої 28 січня 2002 року ОСОБА_9 ОСОБА_16.

Враховуючи те, що в судовому порядку був визнаний недійсним державний акт на земельну ділянку площею 4,42 га, з яких, рілля 4.1 га, кормові угіддя 0.32 га., в межах згідно плану, що розташована на території ОСОБА_8 сільської Ріпкинського району Чернігівської області, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яким було порушено порядок виділення земельних ділянок у натурі (на місцевості) власникам земельних часток (паїв) та оформлення державних актів на право власності на земельну ділянку власникам земельних часток (паїв), суд вважає, що за ОСОБА_7, в порядку спадкування, слід визнати право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності сільгосппідприємства «Україна» (с.Гучин Ріпкинського району) розміром 5,26 в умовних кадастрових гектарах, без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), що належала померлому 21 березня 2011 року ОСОБА_9, як колишньому члену КСП «Україна», на підставі рішення Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 22 квітня 2002 року (справа № 2-115/2002) про визнання за ним права на земельну частку (пай) у розмірі 5,26 в умовних кадастрових гектарів у резервному фонді земель ОСОБА_8 сільської Ріпкинського району Чернігівської області.

Керуючись ст.ст. 3, 10, 13, 14, 60, 174, 208, 209, 212, 215, 218 ЦПК України, ст.ст. 15, 16 ЦК України, ст.ст. 116, 126, 152 ЗК України, ст. 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)», Указами Президента України від 08.08.1995 року № 720/95 „Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність, та від 10.11.1994 р. № 666/94 «Про невідкладні заходи щодо прискорення земельної реформи у сфері сільськогосподарського виробництва», суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_7 до ОСОБА_8 сільської ради Ріпкинського району Чернігівської області, Ріпкинської районної державної адміністрації Чернігівської області, з урахуванням заяв про доповнення позовних вимог, про визнання права на земельну частку (пай), в порядку спадкування та визнання недійсним державного акту на право приватної власності на землю - задовольнити.

Визнати недійсним Державний акт на право приватної власності на землю (ОСОБА_14 ІІІ-ЧН №034412), виданий в 2003 р. ОСОБА_8 сільською радою Ріпкинського району Чернігівської області, на підставі рішення ОСОБА_8 сільської ради Ріпкинського району Чернігівської області без дати та номеру, на імя ОСОБА_9, який посвідчував право приватної власності останнього на земельну ділянку площею 4,42 га, з яких, рілля 4.1 га, кормові угіддя 0.32 га., в межах згідно плану, що розташована на території ОСОБА_8 сільської Ріпкинського району Чернігівської області, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, який зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 148.

Визнати недійсним Державний акт на право приватної власності на землю (ОСОБА_14 ІІ-ЧН №004569), виданий 15.08.2001 р. ОСОБА_8 сільською радою Ріпкинського району Чернігівської області, на підставі рішення ОСОБА_8 сільської ради Ріпкинського району Чернігівської області від 29 червня 2001 р. (17 сесія 23 скликання), на імя ОСОБА_12, а в подальшому переоформлено згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 08.10.2002 р. № 2670 на імя ОСОБА_9, який посвідчував право приватної власності останнього на земельну ділянку площею 4,42 га, з яких, рілля 4.1 га, кормові угіддя 0.32 га., в межах згідно плану, що розташована на території ОСОБА_8 сільської Ріпкинського району Чернігівської області, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, який зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 69.

Визнати за ОСОБА_7, в порядку спадкування, право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності сільгосппідприємства «Україна» (с.Гучин Ріпкинського району) розміром 5,26 в умовних кадастрових гектарах, без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), що належала померлому 21 березня 2011 року ОСОБА_9, на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 08.10.2002 р. за № 2670, яке видано державним нотаріусом Ріпкинської районної державної нотаріальної контори ОСОБА_13 після померлої 28 січня 2002 року ОСОБА_12, якій право на цю земельну частку (пай) належала, як члену КСП «Україна», на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай), серії ЧН № 0124913, виданого 24.07.1996 р. на підставі рішення Ріпкинської районної державної адміністрації Чернігівської області від 10.06.1996 р. № 209 та зареєстрованого в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай), Ріпкинської районної державної адміністрації Чернігівської області за № 325 від 30 липня 1996 року.

Визнати за ОСОБА_7, в порядку спадкування, право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності сільгосппідприємства «Україна» (с.Гучин Ріпкинського району) розміром 5,26 в умовних кадастрових гектарах, без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), що належала померлому 21 березня 2011 року ОСОБА_9, як колишньому члену КСП «Україна», на підставі рішення Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 22 квітня 2002 року (справа № 2-115/2002) про визнання за ним права на земельну частку (пай) у розмірі 5,26 в умовних кадастрових гектарів у резервному фонді земель ОСОБА_8 сільської Ріпкинського району Чернігівської області.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Чернігівської області через Ріпкинський районний суд Чернігівської області шляхом подання в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги - особами, які брали участь, і були присутніми в судовому засіданні під час проголошення рішення, або протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення - особами, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення.

Головуючий В.Б.Сташків