АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 532/2328/14-ц Номер провадження 22-ц/786/1828/15Головуючий у 1-й інстанції Рожкова Н. М. Доповідач ап. інст. Прядкіна О. В.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 червня 2015 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Полтавської області в складі:

Головуючого судді: Прядкіної О.В.,

Суддів: Бутенко С.Б., Панченка О.О.,

При секретарі: Лимар О.М.,

За участі: позивача ОСОБА_2, відповідача ОСОБА_3 та його представника ОСОБА_4, представника третьої особи ОСОБА_5

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві цивільну справу

за апеляційною скаргою ОСОБА_3

на рішення Кобеляцького районного суду Полтавської області від 05 травня 2015 року

по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про витребування земельних ділянок з чужого незаконного користування та стягнення коштів, отриманих внаслідок незаконного користування земельними ділянками, -

В С Т А Н О В И Л А :

У листопаді 2014 року ОСОБА_2 звернулась до суду із вказаним позовом. Посилалась на те, що є власником земельних ділянок площею 4,6099 га кадастровий номер НОМЕР_1 та площею 5,2812 га кадастровий номер НОМЕР_2. Однак навесні 2014 року ОСОБА_3 без її дозволу засіяв вказані земельні ділянки насінням соняшника, врожай якого зібрав в серпні-вересні 2014 року. Зазначала, що середня урожайність соняшника в 2014 році склала 22,5 центнерів з 1 гектара, що з двох земельних ділянок становить 22,25 тони. Вартість отриманого врожаю становить 89000 грн.

Просила витребувати у відповідача належні їй земельні ділянки та стягнути з ОСОБА_3 на її користь отримані доходи в результаті незаконного користування в 2014 році належними їй земельними ділянками у вигляді 22,25 тони врожаю соняшнику, або його вартість 89 000 грн.

В ході розгляду справи відмовилась від вимог в частині витребування земельних ділянок з чужого незаконного користування. Відмова прийнята судом та провадження по справі в цій частині закрито.

Рішенням Кобеляцького районного суду Полтавської області від 05 травня 2015 року позовні вимоги ОСОБА_2 задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 кошти за 22,25 тони врожаю соняшника в сумі 89000 грн., отримані ним внаслідок незаконного користування земельними ділянками площею 4,6099 га кадастровий номер НОМЕР_1 та площею 5,2812 га кадастровий номер НОМЕР_2 та судовий збір 890 грн.

Рішення оскаржив ОСОБА_3,який в апеляційній скарзі, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

Колегія суддів, перевіривши справу в межах заявлених вимог і апеляційного оскарження, приходить до висновку про задоволення апеляційної скарги з таких підстав:

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 належить на праві власності земельна ділянка площею 4,6099 га кадастровий номер НОМЕР_1 та земельна ділянка площею 5,2812 га кадастровий номер НОМЕР_2, які розташовані на території Озерянської сільської ради Кобеляцького району Полтавської області (а.с.39-42).

Крім того, згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 20 листопада 2012р. ОСОБА_2 після смерті двоюрідного брата ОСОБА_6 належить земельна частка (пай) розміром 4,40 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі у землі, яка перебуває у колективній власності КСП «Промінь»на території Озерянської сільської ради Кобеляцького району (а.с.7).

16.05.2014 року та 01.06.2014 року між позивачем та СФГ « Шанс» були укладені договори оренди земельних ділянок площею 4,6099 га та площею 5,2812 га., відомості про які внесені до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права 10.06.2014р. ( а.с.99,116).

Обґрунтовуючи позовні вимоги щодо самовільного захоплення, засіяння та збирання врожаю відповідачем ОСОБА_3 на двох земельних ділянках, належних позивачу площею 4,6099 га та 5,2812 га, ОСОБА_2 посилається на акти обстеження спірних земельних ділянок, складених 15,31 травня та 16 вересня 2014р. агрономом СФГ « Шанс» з участю ніби-то суміжних землекористувачів ОСОБА_7 та ОСОБА_8 ( а.с.43-46).

Задовольняючи позовні вимоги, районний суд виходив з того, що відповідач знав що незаконно користується земельними ділянками площею 4,6099 га та 5,2812 га, які належать на праві власності позивачу, тому на підставі положень ст. 390 ЦК України стягнув з ОСОБА_3 кошти за 22,25 тони врожаю соняшника в сумі 89000 грн., отримані ним внаслідок збирання врожаю на земельних ділянках, які ним незаконно використовувались.

Однак колегія суддів не може погодитись з таким висновком суду, так як допущена невідповідність висновків суду обставинам справи.

Так, згідно довіреності від 24 квітня 2012 року, ОСОБА_2 уповноважила ОСОБА_3 представляти її інтереси у відповідних органах для подальшого переоформлення спадщини після померлих матері та брата (а.с.168) та передала оригінали відповідних правовстановлюючих документів, які до даного часу знаходяться у відповідача.

Крім того, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 10 січня 2013 року укладені договори оренди про строкове безоплатне користування земельними ділянками:

· загальною площею 4,40 га, відповідно до сертифікату на право на земельну частку (пай), виданого на ім'я ОСОБА_6 Серії НОМЕР_3 від 04 листопада 1996 року, що зареєстрований у Кобеляцькій РДА 19 грудня 1996 року та внесеними змінами від 03.12.2012р. до сертифікату з передачею права на цю земельну ділянку ОСОБА_2;

· загальною площею 4,70 га, відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку виданого на ім'я ОСОБА_9 Серії НОМЕР_4 від 23 грудня 2004 року,

·

· загальною площею 4,40 га, відповідно до сертифікату на право на земельну частку (пай) Серії НОМЕР_5 від 04 листопада 1996 року, зареєстрованого у Кобеляцькій РДА 19 грудня 1996 року та внесеними змінами від 03.12.2012р. до сертифікату з передачею права на цю земельну ділянку на ім'я ОСОБА_2

( а.с.231-239,243-247).

З перелічених договорів оренди земельних ділянок, укладених з ОСОБА_3, підпис на яких вчинений їх власником - ОСОБА_2, стосовно чого у неї відсутні заперечення, вбачається, що позивач добровільно передала у користування відповідачу спірні земельні ділянки.

Зазначені договори жодною із сторін договору не оспорювались, використовувались відповідачем за згодою позивача, а тому відсутні підстави стверджувати про самовільність їх захоплення ОСОБА_3

Посилання позивача на акти від 15,31 травня та 16 вересня 2014р. не можуть бути прийняті до уваги як належні та допустимі докази, так як обстеження здійснено в односторонньому порядку з участю ОСОБА_2 та зацікавленої сторони - СФГ « Шанс» , без участі відповідача, якого не запрошували на складання цих актів.

Участь в комісії ОСОБА_7 та ОСОБА_8, як суміжних землекористувачів, спростовується відомостями технічної документації, складеної Озерянською сільською радою, з участю землевпорядників ( а.с.21,36 ,108,125).

Крім того, акти передачі ОСОБА_2 господарству« Шанс» земельних ділянок від 16.05.2014р. та від 01.06.2014р. не містять жодних застережень про те, що ділянки, які передаються не є вільними та засіяні сторонньою особою ( а.с.109, 126 ).

19 березня 2014 року ОСОБА_2 у газеті «Колос», випуск № 23, подала оголошення про втрату сертифікатів на земельні ділянки-пай серія НОМЕР_6 та НОМЕР_7 (площа 4,40 ум. га), зареєстровані у Кобеляцькій РДА 19 грудня 1996 року на її ім'я ( а.с.181,248).

Натомість оригінали зазначених документі наявні у відповідача та пред'явлені суду апеляційної інстанції. Доказів про їх витребування у позивачем у ОСОБА_3 не надані.

Не повідомлявся відповідач також про скасування у лютому 2014р. ОСОБА_2 довіреності, виданій йому на вчинення дій по переоформленню спадщини ОСОБА_9 та ОСОБА_6 (а.с. 166,169).

Згідно з ч.1 ст. 179 цього ж Кодексу предметом доказування під час судового розгляду є факти, які обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для вирішення справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Оцінюючи надані позивачем докази в розумінні положень ст.212 ЦПК, не підтверджено самовільність користування спірними земельними ділянками відповідачем.

Помилковим є застосування районним судом ст.390 ЦК України, так як зазначеною нормою регулюються питання про розрахунки у випадку задоволення віндикаційного позову, який в даному випадку не заявлявся.

Крім того, стягуючи з відповідача вартість отриманого врожаю в розмірі 89000 грн., суд не уточнив у позивача підстав заявленого позову, так як із змісту позовних вимог ОСОБА_2,вбачається, що вона просила стягнути з ОСОБА_3 на її користь отримані доходи в результаті незаконного користування в 2014 році належними їй земельними ділянками у вигляді 22,25 тони врожаю соняшнику, або його вартість.

З врахуванням викладеного колегія суддів приходить до висновку про те, що рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.

Керуючись ст.ст.303, 307, 309 п.3,4 ч.1, 316 ЦПК України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Рішення Кобеляцького районного суду Полтавської області від 05 травня 2015 року скасувати та ухвалити нове.

У задоволенні позову ОСОБА_2 відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржене в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги протягом 20 днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

СУДДІ: