Справа № 166/205/15-ц Провадження № 22-ц/773/786/15 Головуючий у 1 інстанції: Фазан О.З.
Категорія: 39 Доповідач: Антонюк К. І.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 червня 2015 року місто Луцьк

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Волинської області в складі:

головуючого-судді - Антонюк К.І.,

суддів - Лівандовської-Кочури Т.В., Русинчука М.М.,

при секретарі - Кирилюку О.О.,

з участю:

представника позивача - ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9 про визнання права власності на спадкове майно, за апеляційною скаргою позивача ОСОБА_2 на рішення Ратнівського районного суду Волинської області від 09 квітня 2015 року,

В С Т А Н О В И Л А :

ОСОБА_6 звернувся до суду з позовом про визнання права власності на житловий будинок з надвірними будівлями, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті дядька - ОСОБА_10. Вимоги обгрунтовані тим, що ОСОБА_10 помер ІНФОРМАЦІЯ_1, після його смерті залишилось спадкове майно - житловий будинок по АДРЕСА_1. У зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів, він позбавлений можливості оформити право власності на будинок в нотаріальній конторі. Спадкоємцями першої черги після смерті ОСОБА_10 є його син ОСОБА_11, який не прийняв спадщини, оскільки не проживав з батьком та не був зареєстрований по місцю проживання у с.Видраниця Ратнівського району, також не звернувся в нотаріальну контору з заявою про прийняття спадщини.

Оскільки син спадкодавця не прийняв спадщину, тому він як племінник спадкодавця має право на спадкування за правом представлення у другу чергу. Інші спадкоємці другої черги за законом рідні сестри спадкодавця - ОСОБА_8, ОСОБА_9 та племінники: ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 за правом представлення не звертались в нотаріальну контору про прийняття спадщини, подали заяви про відмову від спадщини.

В нотаріальну контору про прийняття спадщини він звернувся в строк, передбачений ч.2 ст.1270 ЦК України.

Рішенням Ратнівського районного суду Волинської області від 09 квітня 2015 року у задоволенні позову ОСОБА_6 відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач, покликаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги.

В суді апеляційної інстанції представник позивача ОСОБА_1 підтримав апеляційну скаргу з підстав в ній наведених.

Колегія суддів, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог заявлених в суді першої інстанції приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити, а рішення суду скасувати з ухваленням нового з огляду на наступне.

Відмовляючи в позові суд першої інстанції виходив з того, що позивач ОСОБА_6 не мав права звертатися з заявою про прийняття спадщини в серпні 2014 року, у зв'язку з тим, що факт родинних стосунків з спадкодавцем встановлено рішенням суду тільки 23.12.2014 року. Крім того, спадкоємець першої черги, який був зареєстрований у будинку разом зі спадкодавцем не відмовився від прийняття спадщини.

Однак, колегія суддів вважає, що висновки суду не відповідають обставинам справи та нормам матеріального права, що врегульовують ці правовідносини.

Відповідно до ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки (ст.1261 ЦК України).

У другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері (ст.1262 ЦК України).

Згідно з ч.3 ст.1266 ЦК України племінники спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові (сестрі, братові спадкодавця), якби вони були живими на час відкриття спадщини.

Як вбачається з матеріалів справи, що ОСОБА_10, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1, належав на праві власності житловий будинок з господарськими спорудами та надвірними будівлями по АДРЕСА_1, який був побудований в 1957 році. Ці обставини підтверджуються витягом з погосподарської книги №2 за 2014 рік Видраницької сільської ради (а.с. 9).

Довідкою сільської Ради від 07.10.2014 року підтверджено, що будинок був побудований на виділеній ОСОБА_10 земельній ділянці і не є самочинним будівництвом (а.с. 10).

Також довідками сільської Ради, які містяться в матеріалах справи та в спадковій справі встановлено, що в будинку за адресою АДРЕСА_1 спадкодавець ОСОБА_10 до дня смерті проживав один. Спадкоємцем першої черги є його син ОСОБА_11, який на день смерті батька з ним не проживав і не проживає з 2001 року, місце його перебування невідоме (а.с. 8, 31, 38). Ці обставини підтвердив допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_12

За даними адресно-довідкового підрозділу УДМС України у Волинській області, ОСОБА_11 був зареєстрований у с.Видраниця Ратнівського району, Волинської області до 26.02.2000 року, з цієї дати знятий з реєстрації.

Відповідно до спадкової справи, відкритої за заявою позивача ОСОБА_6 ОСОБА_11 не звертався до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини. Нотаріусом 06.08.2014 року повідомлено ОСОБА_11 за відомою адресою про смерть батька та вчинення дій щодо прийняття спадщини.

Відповідно до ч.ч. 1,3 ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Згідно із ч.1 ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Частиною 1 статті 1270 ЦК України встановлено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її (ч.1 ст.1272 ЦК України).

Отже, відповідно до вищезазначених норм закону, якщо спадкоємець не проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини і не подав заяву в нотаріальну контору про прийняття спадщини протягом шести місяців з часу відкриття спадщини, він є таким, що її не прийняв.

У зв'язку з тим, що ОСОБА_11 як спадкоємець першої черги не проживав разом з батьком ОСОБА_10 на день його смерті, не був зареєстрований за адресою місця проживання батька, не подавав заяву про прийняття спадщини, тому він є таким, що неприйняв спадщину у відповідності до ч.1 ст.1269 ЦК України.

Відсутність заяви ОСОБА_11 про відмову від прийняття спадщини не може спростовувати встановлених в судовому засіданні обставин щодо неприйняття ним спадщини.

Відповідно до положень ст.ст. 1273, 1268-1270, 1272 ЦК України способами відмови від прийняття спадщини може бути фактична відмова, тобто неприйняття спадщини протягом шести місяців або подача заяви до нотаріального органу про відмову від спадщини.

Крім того, висновок суду про те, що позивач ОСОБА_6 не мав права звертатися із будь-якими заявами про прийняття спадщини, так як рішенням Ратнівського районного суду встановлено факт родинних відносин між позивачем та спадкодавцем ОСОБА_10 лише 23.12.2014 року, не грунтується на нормах закону, оскільки наявність або відсутність підстав для видачі свідоцтва про право на спадщину з'ясовується нотаріусом при видачі цього свідоцтва та не позбавляє особу права звертатися із заявами про прийняття спадщини.

Інші спадкоємці, відповідачі у справі - ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9 подали заяви нотаріусу про відмову від спадщини.

Отже, враховуючи встановлені в судовому засіданні обставини неприйняття спадщини після смерті ОСОБА_10 спадкоємцями першої черги, тому відповідно до положень цивільного законодавства право на спадщину мають спадкоємці другої черги.

У зв'язку з тим, що позивач як спадкоємець другої черги подав заяву нотаріусу про прийняття спадщини в передбачений ч. 2 ст. 1270 ЦК України строк, інші спадкоємці другої черги не прийняли її, тому за законом він має право на спадкування після смерті ОСОБА_10

Також в судовому засіданні встановлено, що правовстановлюючі документи на будинок, який не відноситься до самочинного будівництва, відсутні, а отже позивач позбавлений можливості оформити спадщину в нотаріуса. За таких обставин вимоги ОСОБА_6 про визнання права власності на спадкове майно є правомірними та підлягають задоволенню.

В зв'язку з неправильним застосуванням судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права рішення суду підлягає скасуванню з ухваленням нового про задоволення позову.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 309, 313, 314, 316 ЦПК України, колегія суддів,

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу позивача ОСОБА_2 задовольнити.

Рішення Ратнівського районого суду Волинської області від 09 квітня 2015 року в даній справі скасувати та ухвалити нове рішення.

Позов ОСОБА_2 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, право власності на житловий будинок з надвірними будівлями, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_10, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржене в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий

Судді: