Справа №560/905/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 червня 2015 року Дубровицький районний суд Рівненської області в складі:

головуючого - судді Сидоренко З.С.,

за участю секретаря Пінчук О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дубровиця справу за заявою ОСОБА_1, заінтересовані особи Відділ державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дубровицького районного управління юстиції у Рівненської області, Дубровицька міська рада про встановлення факту родинних відносин,

в с т а н о в и в:

Заявниця ОСОБА_1 звернулася в суд із заявою та просить встановити факт, що її батько ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, який помер 10 серпня 2009 року в м.Дубровиця Рівненської області і ОСОБА_3, вказаний в свідоцтві про право на спадщину по закону є однією і тою ж особою і її батьком.

Свої вимоги мотивує тим, що 10 серпня 2009 року помер її батько ОСОБА_2. Після смерті батька залишилось спадкове майно, а саме житловий будинок з господарськими будівлями, який знаходиться по вул.Нова,27 в м.Дубровиця Рівненської області. При житті батько не зробив заповіт. Так як вона є єдиним спадкоємцем майна свого батька за законом, вона бажає прийняти спадщину. При підготовці документів, які необхідно подати до Дубровицької нотаріальної контори для видачі свідоцтва про право на спадщину, вона виявила розбіжність у документах, а саме: прізвище батька вказане ОСОБА_3 у свідоцтві про право на спадщину по закону, складеному на її батька.

У судовому засіданні заявниця заявлені вимоги підтримала. Просила заяву задоволити.

Представник заінтересованої особи Відділу ДРАЦС Дубровицького районного управління юстиції Рівненської області в судове засідання не зявився. В своїй заяві просить справу розглянути без представника.

Представник заінтересованої особи Дубровицької міської ради в судове засідання не з'явився, подавши заяву про розгляд справи без участі представника, проти задоволеня заяви не заперечує.

Суд, вислухавши сторони, допитавши свідків, оцінивши докази по справі рахує, що заява підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Свідки ОСОБА_4 та ОСОБА_5 пояснили суду, що померлий ОСОБА_3 дійсно є батьком ОСОБА_1

Як вбачається із свідоцтва про народження серії І-ГЮ №227232 (а.с.6) батьком ОСОБА_1 вписаний ОСОБА_2.

Згідно витягу з державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відповіднодо статтей 126, 133, 135 Сімейного кодексу України та витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу із зазначенням відомостей про другого з подружжя та свідоцтва про смерть серії І-ГЮ №080543 (а.с.7, 8, 9) прізвище батька заявниці значиться як "Бернадський".

Однак, у свідоцтві про право на спадщину за законом (а.с.13) зважаючи на складення його російською мовою, прізвище батька заявниці зазначено як "Бернацкий".

Враховуючи пояснення свідків та аналіз долучених документів, суд не піддає сумніву той факт, що ОСОБА_6 є батьком ОСОБА_1, а тому вважає за необхідне встановити факт родинних відносин між заявницею та ОСОБА_6.

Щодо заявленої вимоги про встановлення факту, що померлий ОСОБА_2 і ОСОБА_6 є однією і тою ж особою, слід зазначити наступне.

Відповідно до ч.1 ст.3 ЦПК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизначених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України, як це передбачено в ст.4 ЦПК України.

Як випливає із ст.25 ЦК України фізичні особи мають здатність бути субєктом цивільних прав і обовязків, мати будь-яке право чи обовязок з тих, що надаються чи допускаються законом, тобто юридичну можливість, що випливає із закону.

Набуття конкретних субєктивних прав та володіння ними означає реалізацію правоздатності і здійснюється за наявності певних юридичних фактів.

Згідно ч.4 вищевказаної статті цивільна правоздатність особи є невіддільною від неї і припиняється з її смертю.

Як уже зазначалося вище, ОСОБА_2 помер 10.08.2009 року, про що в Книзі реєстрації смертей зроблено відповідний актовий запис за №83 (а.с.9), а тому правоздатність останнього припинилась в момент його смерті.

Виходячи із норм законодавства, можна зробити висновок, що заявниця не має права звертатися до суду за захистом прав померлого ОСОБА_2, оскільки до суду за захистом своїх порушених, невизначених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів може звернутися лише фізична особа наділена цивільною правоздатністю.

Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що немає підстав для задоволення заяви в частині встановлення, що ОСОБА_2 та ОСОБА_6 є однією і тією ж особою.

Керуючись ст.ст.10, 60, 212, 214, 259, 292, 294 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В :

Заяву задоволити частково.

Встановити факт, що ОСОБА_6, вказаний у свідоцтві про право на спадщину по закону, що посвідчене Дубровицькою державною нотаріальною конторою 01.08.1981 року №733, є батьком ОСОБА_1.

У решті заявлених вимог відмовити за безпідставністю..

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Рівненської області через Дубровицький районний суд з поданням апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя: підпис.

З оригіналом згідно.

Голова Дубровицького

районного суду ОСОБА_7