Справа №173/2093/15-ц
Провадження №2/173/996/2015
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 листопада 2015 р. м. Верхньодніпровськ

Верхньодніпровський районний суд Дніпропетровської області у складі

головуючого судді Шевченко О.Ю.,

при секретарі судового засідання Демяненко С.І.,

за участю:

позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання осіб, такими, що втратили право користування жилим приміщенням, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: Верхньодніпровський РВ ГУ ДМС України в Дніпропетровській області,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області з позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання їх такими, що втратили право користування житловим приміщенням. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що позивач є власником квартири АДРЕСА_1. В січні 2015 року позивач помітив, що у домовій книзі прописані його донька ОСОБА_3 та її донька, онука позивача, ОСОБА_4. Дозволу на реєстрацію у квартирі позивач не надавав, тому позивач звернувся до відповідачів з проханням знятися з реєстрації, проте в добровільному порядку знятися з реєстрації вони не бажають, чим, на думку позивача порушуються його права, як власника житла. На підставі вищевикладеного позивач просив суд визнати ОСОБА_3 та ОСОБА_4 такими, що втратили право користування житлом, а саме квартирою № 4 в будинку № 6 по вул.. Вокзальній в м.Верхівцеве Верхньодніпровського району Дніпропетровської області.

В судовому засіданні позивач та його представник позов підтримали, просили суд задовольнити заявлені позовні вимоги. Позивач суду пояснив, що йому та його дружині належала квартира за адресою: вул.. Вокзальна, 6, кв.№4 у м. Верхівцеве. Після смерті дружини, він прийняв у спадщину її половину квартири. Він деякий час не мешкав у цій квартирі, а жив в сел.Новомиколаївка. Тоді його донька ОСОБА_3 мешкала цій у квартирі деякий час. Про те, що вона та онука прописалися у квартирі йому нічого не було відомо. Вони не живуть у цій квартирі більше 8 років. Він ніколи не перешкоджав їм користуватися цим житлом, вони самі обрали своїм місцем проживання інше житло. Будь-яких домовленостей щодо користування цим житлом між ними не було. Зараз виникла необхідність оформлення субсидії, але у звязку з тим, що відповідачі зареєстровані у квартирі позивача, він не має можливості оформити субсидію, хоча фактично вони не мешкають у квартирі.

Представник позивача суду пояснив, що оскільки відповідачі тривалий час не проживають у квартирі позивача без поважних причин, а саме більше року, є підстави для визнання їх такими, що втратили право користування житлом, що є підставою для зняття їх з реєстрації.

Відповідачі в судове засідання не зявилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, кожна окремо подала заяву про розгляд справи без їх участі та про визнання позову.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, Верхньодніпровський РВ ГУ ДМС України в Дніпропетровській області, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, подала заяву про розгляд справи без її участі.

Суд вислухавши пояснення позивача та його представника, дослідивши матеріали справи, допитавши свідка, оцінивши докази в їх сукупності, приходить до таких висновків.

Судом встановлені такі обставини та відповідні їм правовідносини.

На підставі свідоцтва про право власності на житло від 17 грудня 1997 року ОСОБА_1 є власником квартири за адресою: вул.. вокзальна, 6АДРЕСА_2 (а.с.5). За цією адресою з 1 серпня 2008 року зареєстрована ОСОБА_3 та ОСОБА_4, що підтверджується домовою книгою (а.с.10-11) та адресними довідками від 3 листопада 2015 року (а.с.17-18).

Згідно з актом обстеження житлово-побутових умов від 8 жовтня 2015 року, складеного депутатом Верхівцевської міської ради з 1 вересня 2009 року ОСОБА_3 та ОСОБА_4 не проживають в ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.8).

Свідок, ОСОБА_5, суду показала, що вона мешкає за адресою: АДРЕСА_3. Із відповідачами вона знайома, знає що це донька та онука позивача. Колись вони мешкали в квартирі позивача, проте більше пяти років вона їх там не бачила. Вона їх бачила у м. Верхівцеве, їй відомо, що вони мешкають у м. Верхівцеве, проте де сам, вона не знає. Ніяких конфліктів між позивачем та відповідачем щодо користування квартирою не було.

Згідно з ч 2 ст. 405 Цивільного кодексу України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Таким чином судом встановлено, що ОСОБА_3 та кочуєнко В.В. не проживають за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2 без поважних причин більше одного року, а тому вони є такими, що втратили право на користування цим житлом. Будь-яких домовленостей між позивачем та відповідачами щодо користування цим житлом в судовому засіданні не встановлено.

Враховуючи вищевикладене суд вважає позовні вимоги ОСОБА_1 щодо визнання ОСОБА_3 Василвіни та ОСОБА_4 такими, що втратили право користування його квартирою законними та обґрунтованими, а тому позов підлягає задоволенню.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст. 405 Цивільного кодексу України, ст.ст. 10,11,60, 88, 212-215Цивільного процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання осіб, такими, що втратили право користування жилим приміщенням - задовольнити.

Визнати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, такою, що втратила право користування квартирою № 4 в будинку № 6 по вул.. Вокзальній в м.Верхівцеве Верхньодніпровського району Дніпропетровської області.

Визнати ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4, такою, що втратила право користування квартирою № 4 в будинку № 6 по вул.. Вокзальній в м.Верхівцеве Верхньодніпровського району Дніпропетровської області.

Рішення суду може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги до апеляційного суду Дніпропетровської області через Верхньодніпровський районний суд Дніпропетровської області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, проте не були присутні під час його проголошення мають право оскаржити його протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя О.Ю.Шевченко