У Х В А Л А

04 червня 2015 року м. Ужгород

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Закарпатської області в складі :

Головуючого судді Бондаренко Ю.О.

судді: Собослой Г.Г., Куцина М.М.

при секретарі : Чейпеш С.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Свалявського районного суду від 15 квітня 2015 року про повернення позовної заяви, -

в с т а н о в и л а :

Ухвалою Свалявського районного суду від 15 квітня 2015 р. позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення права від спадкування - повернута позивачці, та розяснено їй, що для вирішення спору потрібно звернутися до належного суду Російської Федерації.

На ухвалу суду позивачем по справі подано апеляційну скаргу з проханням ухвалу Свалявського районного суду скасувати а справу направити на для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Вимоги апелянта мотивовані тим, що суд не застосував положення ст. 114 ЦПК України щодо виключної підсудності, а застосована стаття матеріального права яка не регулює правовідносини, що виникли між сторонами.

В судовому засіданні представник апелянта підтримав апеляційну скаргу.

Дослідивши матеріали справи судом встановлено, що ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, про усунення ОСОБА_2 від права на спадкування на спадкове майно ОСОБА_3, яка померла 10 липня 2014 року в м. Свалява, вул. Мукачівська, 77. (а.с.2-3) Згідно позовної заяви відповідач ОСОБА_2 проживає в ІНФОРМАЦІЯ_1, Російської Федерації.

Свалявський районний суд при ухваленні рішення виходив з того, що відповідно до ст. 20 Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах (далі Конвенція), яка була ратифікована Верховною Радою України 10 листопада 1994 р. і набула чинності для України 14 липня 1995 р, позови до фізичних осіб, які мають місце проживання на території однієї з Договірних Сторін, подаються, незалежно від їх громадянства, в суди цієї Договірної Сторони. Крім того предметом позову є усунення ОСОБА_2 від права на спадкування яка не повинна розглядатися за принципом виключної підсудності, оскільки за рішенням суду по такій категорії справ суд встановить наявність або відсутність права на спадкування взагалі, а не конкретного рухомого чи нерухомого майна.

Зазначений висновок суду не в повній мірі відповідає вимогам діючого процесуального законодавства.

Статтею 20 Конвенції, визначено що якщо частинами II-V цього розділу не встановлено інше, позови до фізичних осіб, які мають місце проживання на території однієї з Договірних Сторін, подаються, незалежно від їх громадянства, в суди цієї Договірної Сторони.

Відповідно до ст. 48 частини V Конвенції, провадження по справам про спадщину рухомого майна повноважені вести установи Договірної Сторони, на території якої мав місце проживання спадкодавець на час своєї смерті. Провадження по справам про спадщину нерухомого майна повноважені вести установи Договірної Сторони, на території якої знаходиться майно. Положення пунктів 1 и 2 цієї статті застосовуються також при розгляді спорів, що виникають в зв'язку с провадженням по справам про спадщину.

Частиною 10 ст. 110 ЦПК України визначено, що позови до відповідача, який не має в Україні місця проживання чи перебування, можуть пред'являтися за місцезнаходженням його майна або за останнім відомим зареєстрованим місцем його проживання чи перебування в Україні.

Беручи до уваги , що на час смерті, ОСОБА_3 проживала в ІНФОРМАЦІЯ_2, який належав їй на праві власності і входить до спадкового майна разом земельною ділянкою, (а.с.7,8,11) а відповідач є сином померлої і останнім відомим місцем його проживання в Україні було саме м.Свалява, спір підсудний Свалявському районному суду.

Суд першої інстанції не врахував наведеного, та ухвалив рішення з порушення норм процесуального права.

Положеннями ст. 311 ЦПК України визначено, що підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є невідповідність висновків суду обставинам справи та порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.121,209,218,303,307,311,313,314,315,317, 319 ЦПК України, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволити.

Ухвалу Свалявського районного суду від 15 квітня 2015 року про повернення позовної заяви скасувати, а матеріали направити до Свалявського районного суду Закарпатської області для вирішення питання про відкриття провадження у справі.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню не підлягає.

Головуючий:

Судді: