Справа № 190/867/15-ц
Провадження №2/190/427/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 червня 2015 року м.П"ятихатки

П'ятихатський районний суд Дніпропетровської області

у складі: головуючого-судді Резніченка М.С.,

за участю секретаря

судового засідання Москалець А.В.,

позивача ОСОБА_2,

представника позивача ОСОБА_3,

представника третьої особи Черняк О.М.,

прокурора Романової К.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 в інтересах неповнолітніх дітей ОСОБА_5, ОСОБА_6 до ОСОБА_7, треті особи - орган опіки та піклування П'ятихатської районної державної адміністрації Дніпропетровської області, виконавчий комітет Саксаганської сільської ради П'ятихатського району Дніпропетровської області, про позбавлення батьківських прав, встановлення опіки та піклування, стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей,

в с т а н о в и в:

02.06.2015 р. ОСОБА_2 звернувся до суду із зазначеним позовом, в якому просить позбавити ОСОБА_7 відносно дітей ОСОБА_5 і ОСОБА_6 батьківських прав, призначити його опікуном дітей та стягнути аліменти на їх утримання у розмірі 1/3 частини заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на його користь, обґрунтовуючи вимоги тим, що мати ОСОБА_8 і ОСОБА_6, а його рідна сестра ОСОБА_9 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 р.. З 2006 р. відповідач не знайомий з дітьми, не приймає участі у їх вихованні та утриманні, тому після смерті ОСОБА_9 він з дружиною забрали дітей у свою сім'ю. Він має власний будинок, працює і має заробітну плату, позитивно характеризується, забезпечує дітей всіма умовами для проживання і навчання.

У судовому засіданні позивач і його представник ОСОБА_3 позовні вимоги підтримали, посилаючись на обставини, викладені у позові.

Відповідач про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, про що свідчать розписка про одержання судової повістки і довідка про доставку SMS-повідомлення, в судове засідання не з'явився повторно і причини неявки суду не повідомив. З нотаріально посвідченої заяви ОСОБА_7 (зареєстровано в реєстрі за № 392 від 15.04.2014 р.) вбачається, що цією заявою він не заперечує проти позбавлення його батьківських прав стосовно неповнолітніх дітей ОСОБА_6 та ОСОБА_10, які проживають в АДРЕСА_1 (а.с. 22).

Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.. 224 ЦПК України.

Представник третьої особи Черняк О.М. позов підтримала і пояснила, що проведеною службою у справах дітей роботою було встановлено, що відповідач проживає в іншій місцевості, не спілкується з дітьми, а ті його взагалі не пам'ятають. ОСОБА_7 вихованням і утриманням дітей також не займається, діти позбавлені батьківського піклування, адже і мати дітей у 2013 р. померла. Обстеживши житлово-побутові умови позивача було встановлено, що умови проживання відповідають всім нормам, діти забезпечені харчами, одягом, шкільним та іншим приладдям для їх розвитку. Рідні ОСОБА_2 підтримують позивача, не заперечують проти проживання дітей у їх сім'ї, підтримують здорові родинні стосунки як у повній сім'ї.

Прокурор Романова К.С. позов підтримала і вважає, що є всі підстави для позбавлення батьківських прав батька неповнолітніх дітей.

Вислухавши сторони, думку прокурора, дослідивши наявні у справі письмові докази суд дійшов висновку про задоволення позову з наступних підстав.

Матеріалами справи встановлено, що батьками неповнолітньої ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_2, та малолітнього ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3, є ОСОБА_7 і ОСОБА_11, актові записи №№ 1605, 287 відповідно (а.с. 6, 7).

ОСОБА_7 і ОСОБА_11 шлюб розірвали, про що в Книзі реєстрації розірвань шлюбів зроблено відповідний актовий запис за № 25 від 01.03.2006 р.. Після реєстрації розірвання шлюбу ОСОБА_11 присвоєно прізвище ОСОБА_9 (а.с. 8).

Згідно свідоцтва про смерть серія НОМЕР_3 від 09.12.2013 р., актовий запис № 76, ОСОБА_9 померла ІНФОРМАЦІЯ_6 року в м. П'ятихатки (а.с. 9).

З досліджених свідоцтв про народження ОСОБА_2 і ОСОБА_9 слідує, що їх матір'ю записана ОСОБА_12, актові записи №№ 660, 49 відповідно, що свідчить про те, що ОСОБА_2 і ОСОБА_9 є рідними братом та сестрою по матері (а.с. 4, 5).

З акту обстеження матеріально-побутових умов сім'ї ОСОБА_2 вбачається, що діти забезпечені нормальними умовами проживання, забезпечені одягом, шкільним приладдям, постільною білизною, наявний власний куточок, персональний комп'ютер, кімната відпочинку. Стосунки у сім'ї доброзичливі, члени сім'ї до рішення про прийняття на виховання дітей ставляться позитивно (а.с. 12).

Висновок П'ятихатської райдержадміністрації від 28.05.2015 р. № 51-1870/0/363-15 вказує на доцільність позбавлення ОСОБА_7 батьківських прав відносно неповнолітніх ОСОБА_10 і ОСОБА_6 (а.с. 23).

З характеристики на ОСОБА_2 з місця його роботи вбачається, що він працює електромонтером в ПАТ «ДТЕК Дніпрообленерго» з 2007 р., відповідальний, працьовитий, добрий сім'янин, надійна та чуйна людина (а.с. 15).

Згідно довідки № 2721 від 02.12.2014 р. середньомісячний заробіток ОСОБА_2 становить 3031,50 гривень (а.с. 16).

За обліками МВС ОСОБА_2 до кримінальної відповідальності не притягувався, не знятої чи не погашеної судимості не має та в розшуку не перебуває (а.с. 14).

Крім того, за дружиною позивача ОСОБА_13 на підставі договору дарування від 10.12.1997 р. зареєстрований на праві власності житловий будинок по АДРЕСА_2 (а.с. 10-11).

Слід звернути увагу на те, що ОСОБА_5 і ОСОБА_6 за місцем навчання в Саксаганській ЗШ І-ІІІ ступенів характеризуються виключно позитивно. В характеристиках вказано, що рідні піклуються про дітей, підтримують тісний зв'язок зі школою, забезпечені одягом та шкільним приладдям, добре навчаються, заняття не пропускають, домашні завдання виконують, на уроках активні, уважні (а.с. 17, 18).

Виходячи з вищенаведеного судом встановлено, що своїми діями відповідач порушує свої зобов'язання, закріплені в ст.. 51 Конституції України, а саме, «Батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття».

Аналогічне твердження закріплене і у ст.. 150 СК України, якою передбачені обов'язки батьків щодо виховання та розвитку дитини, де батьки зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.

Відповідно до ч. 4 ст.. 155 СК України ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

Згідно ч. 1 ст.. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.

Відповідно до ст.. 8 Закону України «Про охорону дитинства» від 26.04.2001 р. № 2402 (далі - Закон) «Кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України».

Статтею 11 Закону передбачено, що «Сім'я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім'ї разом з батьками або в сім'ї одного з них та на піклування батьків. Предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини».

У відповідності до ст. 12 Закону на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Наведені обставини дають підстави для висновку, що ОСОБА_7 свідомо ухиляється від своїх обов'язків по вихованню неповнолітньої ОСОБА_5 і малолітнього ОСОБА_6, оскільки не піклується про фізичний та духовний розвиток дітей, підготовку їх до самостійного життя, не спілкується і фактично не знайомий з ними, перешкод в спілкуванні з ними йому ніхто не чинив і не чинить, тому з врахуванням інтересів дітей відповідача слід позбавити батьківських прав.

Суд роз'яснює відповідачеві у справі, що відповідно до ст.. 169 СК України «Мати, батько, позбавлений батьківських прав, має право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав, якщо дитина не була усиновлена і усиновлення не скасоване або не визнане недійсним судом».

Крім того, судом встановлено, що батько на виховання і утримання дітей матеріальну допомогу не надає, тобто свій обов'язок щодо матеріального забезпечення дочки ОСОБА_8 і сина ОСОБА_14 не виконує, тому суд вважає, що сукупність наведених фактів утворюють юридичний склад, необхідний і достатній для виникнення зазначеного аліментного зобов'язання, а аліменти підлягають примусовому стягненню.

Відповідно до положень ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття.

Згідно вимог ч. 2 ст. 182, 191 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і присуджуються рішенням суду від дня пред'явлення позову.

Вирішуючи питання про встановлення опіки та призначення опікуна суд виходить з наступного.

Статтею 6 СК України визначено, що малолітньою вважається дитина до досягнення нею чотирнадцяти років. Неповнолітньою вважається дитина у віці від чотирнадцяти до вісімнадцяти років.

Відповідно до ст. 58 ЦК України опіка встановлюється над малолітніми особами, які позбавлені батьківського піклування, та фізичними особами, які визнані недієздатними, а у відповідності до положень ст. 59 цього Кодексу піклування встановлюється над неповнолітніми особами, які позбавлені батьківського піклування, та фізичними особами, цивільна дієздатність яких обмежена.

Згідно статті 60 частин 3, 4 ЦК України суд встановлює опіку над малолітньою особою, а піклування над неповнолітньою особою, якщо протягом розгляду справи буде встановлено, що вони позбавлені батьківського піклування, і призначає опікуна або піклувальника відповідно за поданням органу опіки та піклування.

З наведеного слідує, що ОСОБА_5 має статус неповнолітньої, а ОСОБА_6 є малолітнім. Виходячи з цього суд вважає, що позивач помилково просить визнати його «опікуном» над обома «неповнолітніми дітьми», оскільки над неповнолітньою ОСОБА_5 слід встановити піклування, а лише над малолітнім ОСОБА_6 - опіку.

Відповідно до ст. 88 ч. 3 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

На підставі ст.ст. 6, 155, 164-166, 169, 179, 180, 182, 191 СК України, ст.ст. 58-60, 62, 63 ЦК України, ст. 8, 11, 12 Закону України «Про охорону дитинства» від 26.04.2001 р. № 2402, керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88, 209, 212, 214-215, 224-226, 367 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

Позов задовольнити.

Позбавити ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_4, який народився в м. Миколаїв, батьківських прав відносно неповнолітніх дітей ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3.

Встановити над неповнолітньою ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_2, піклування, а над малолітнім ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3, - опіку, призначивши ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5, який народився в м. Дніпродзержинську Дніпропетровської області, зареєстрованого та проживаючого в АДРЕСА_2, піклувальником над ОСОБА_10 та опікуном над ОСОБА_6.

Стягнути з ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_4, який народився в м. Миколаїв (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1) аліменти на утримання неповнолітньої ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_2, та малолітнього ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3, у розмірі 1/3 частки всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 02 червня 2015 року до досягнення найстаршою дитиною повноліття на користь ОСОБА_2 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2), а також 243 гривні 60 копійок судового збору в дохід держави.

Рішення суду в частині стягнення аліментів підлягає обов'язковому негайному виконанню у межах суми платежу за один місяць.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Дніпропетровської області через суд першої інстанції протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя М.С.Резніченко