Єдиний унікальний номер: 448/466/15-ц
Провадження № 2/448/196/15
Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

08.06.2015 року Мостиський районний суд Львівської області в особі:

головуючого - судді Борисенко В.В.

при секретарі - Мриц Н.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Мостиська цивільну справу за позовом ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до Золотковицької сільської ради Мостиського району Львівської області з участю третіх осіб - Мостиської державної нотаріальної контори та Реєстраційної служби Мостиського РУЮ Львівської області - про визнання права власності на майно, -

В С Т А Н О В И В:

08.05.2015 року позивачі звернулися до суду із зазначеним позовом, покликаючись на те, що будинок, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 відноситься до суспільної групи «колгоспний двір», де станом на 1988-1991 роки були зареєстровані: їхній батько - ОСОБА_3 (голова двору), дядько ОСОБА_4 (вибув 19.01.1988 року), матір ОСОБА_5 (померла ІНФОРМАЦІЯ_3 року, була зареєстрована, однак не проживала), а також вони - позивачі у справі.

Позивачка ОСОБА_1 вказувала, що оскільки їхні батьки не були зареєстровані як подружжя і у її свідоцтві про народження в графі «батько» записано дівоче прізвище матері -ОСОБА_6, у графі «мати» - ОСОБА_7, відповідно в свідоцтві про народження її записано ОСОБА_8, а тому після смерті батька вона звернулася в Мостиський районний суд із заявою про встановлення факту родинних відносин та рішенням суду від 08.08.2013 року її заяву було задоволено. Таким чином, оскільки вона на час смерті батька проживала разом з ним, то у встановленому законом порядку звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, однак в такому їй було відмовлено через відсутність правовстановлюючих документів на спірний будинок.

В свою чергу, позивачка ОСОБА_2 зазначала, що не претендує на спадкове майно після смерті батька, однак як член колгоспного двору вважає, що їй належиться 1/3 частка спірного будинковолодіння.

З огляду на наведене, просили суд визнати право власності на будинковолодіння, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 в наступних частках: за ОСОБА_1 на 2/3 частки, а за ОСОБА_2 на 1/3 частку.

Позивачі в судове засідання не з'явилися, однак подали заяви, де вказали, що позовні вимоги підтримують в повному обсязі та просять суд слухати справу у їхній відсутності.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, однак надіслав заяву, в якій просив справу слухати без його участі; проти позову не заперечує.

Представник третьої особи - Реєстраційної служби Мостиського РУЮ Львівської області в судове засідання не з'явився, однак подав заяву, в якій просив розглянути справу без його участі, вирішення даного спору покладає на розсуд суду.

Представник третьої особи - Мостиської державної нотаріальної контори був своєчасно і належним чином повідомлений про час та місце розгляду даної справи, однак в суд не з'явився і не повідомив про причини своєї неявки, а також від нього не надходило клопотання про відкладення розгляду справи.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що даний позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Судом встановлено, що будинковолодіння, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 відноситься до суспільної групи колишній колгоспний двір, головою якого був ОСОБА_3.

Відповідно до п.6 постанови Пленуму Верховного Суду «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» від 22.12.1995 року № 20, до правовідносин, що виникли до прийняття 15.04.1991 Закону «Про власність», застосовується чинне на той час законодавство. Зокрема, спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, що регулюють власність цього двору, а саме: право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, які до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Такими, що втратили це право, вважаються працездатні члени двору, які не менше трьох років підряд до цієї дати не брали участі своєю працею і коштами у веденні спільного господарства двору (в цей строк не включається час перебування на дійсній строковій військовій службі, навчання в учбовому закладі, хвороба). Розмір частки члена двору визначається, виходячи з рівності усіх його членів, включаючи неповнолітніх.

Станом на 15.04.1988 року та станом на 15.04.1991 року в даному господарстві, крім останнього, проживали також його діти - позивачі у справі, а також була зареєстрована, однак не проживала його дружина - ОСОБА_5, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 року. Таким чином у кожного із проживаючих у дворі виникло право на 1/3 частину вищезазначеного будинковолодіння.

ІНФОРМАЦІЯ_4 року помер ОСОБА_3, який за життя власним майном не розпорядився. Спадкоємцями І-ої черги спадкування за законом майна померлого є лише його діти - позивачі у справі.

Позивачка ОСОБА_2 спадщину після смерті батька не прийняла та на неї не претендує.

Позивачка ОСОБА_1 спадщину після смерті батька прийняла, так як у встановлені строки звернулася в Мостиську нотаріальну контору із заявою про прийняття спадщини, однак в позасудовому порядку позбавлена можливості оформити свої спадкові права на спірний будинок через відсутність правовстановлюючих документів на такий.

Вказані обставини підтверджуються: копіями свідоцтв про смерть серії НОМЕР_1 від 20.09.2009 року; копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_2 від 28.06.1996 року та серії НОМЕР_3 від28.07.2007 року; копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_4 від 14.05.1983 року; копією рішення Мостиського районного суду Львівської області від 08.08.2013 року; довідками Золотковицької сільської ради Мостиського району Львівської області № 249 від 26.02.2015 року та № 92 від 28.05.2015 року, а також іншими матеріалами справи.

У відповідності до вимог ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Згідно ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Згідно ч.1 ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Ст.1273 ЦК України передбачає, що спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого ст.1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу за місцем відкриття спадщини. Відмова від прийняття спадщини є безумовною і беззастережною.

Таким чином, враховуючи, що позивачі спільно з батьком ОСОБА_3 станом на 15.04.1991 року проживали у будинковолодінні, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та відноситься до суспільної групи «колишній колгоспний двір», то такі включно з батьком набули право на 1/3 частку вищевказаного будинковолодіння за кожним; беручи до уваги, що спадщину після смерті батька прийняла лише позивачка ОСОБА_1 та така позбавлена можливості в позасудовому порядку оформити свої спадкові права, суд вважає, що за позивачами слід визнати право власності на спірне будинковолодіння згідно заявлених позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись роз'ясненнями п.6 постанови Пленуму Верховного Суду «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» від 22.12.1995 року № 20, ст.ст. 1261, 1268 - 1270, 1273, п.4 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України, ст.ст.10, 212, 214, 215 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов задоволити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, жителькою с. Золотковичі Мостиського району Львівської області, право власності на 2/3 частки будинковолодіння, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (1/3 частка як члена колгоспного двору та 1/3 частка в порядку спадкування після смерті батька - ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 року).

Визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, жителькою с. Арламівська Воля Мостиського району Львівської області, право власності на 1/3 частку будинковолодіння, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 як члена колгоспного двору.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга протягом десяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Львівської області через Мостиський районний суд. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

СуддяВ.В. Борисенко