У х в а л а

іменем україни

25 листопада 2015 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Дьоміної О.О.,

суддів: Завгородньої І.М., Коротуна В.М., Парінової І.К., Cтупак О.В.,

розглянувши в судовому засіданні справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Руновщина» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Петроліум Ойл Юкрейн», ОСОБА_1 про визнання правочинів недійсними, за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Руновщина» на ухвалу апеляційного суду Харківської області від 25 травня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У лютому 2015рокуТовариство з обмеженою відповідальністю «Руновщина» (далі - ТОВ «Руновщина») звернулося до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Петроліум Ойл Юкрейн» (далі - ТОВ «Петроліум Ойл Юкрейн»), ОСОБА_1 про визнання правочинів недійсними.

Рішенням Зачепилівського районногосуду Харківськоїобласті від 24 лютого 2015 року позовзадоволено.

Визнано недійсним договір позики грошей від 18 листопада 2013 року № 27, укладений між ТОВ «Руновщина» та ТОВ «Петроліум Ойл Юкрейн».

Визнано недійсним іпотечний договір від 30 листопада 2013 року, укладений між ТОВ «Руновщина» та ТОВ «Петроліум Ойл Юкрейн».

Скасовано та вилучено з Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна заборону на відчуження зазначеного в іпотечному договорі від 30 листопада 2013 року майна, а саме: нежитлові будівлі склад ангар - 2 літ. «Б», - загальною площею 349,4 кв. м; погріб літ. «В», загальною площею 50,5 кв. м; прохідна-тік літ. «Г», загальною площею 23,2 кв. м; склад ангар - 1 літ. «Д», загальною площею 764,2 кв. м; склад «Баку» літ. «Є», загальною площею 686,1 кв. м; склад літ. «Ж», загальною площею 146,0 кв. м; склад запчастин і продуктів літ. «З», загальною площею 162,6 кв. м, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1; нежитлові будівлі: корівник № 6 «К» - 669,5 кв. м; корівник № 5 «Н» - 152,02 кв. м; ПТО «П» - 247 кв. м; телятник № 8 «Р» - 701,6 кв. м; сінник «С» - 182,7 кв. м; фуражний склад «Ф» - 23,5 кв. м, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1; нежитлові будівлі: свинарник-пташник «Б», загальною площею 538,2 кв. м; кормокухня СТФ «В», загальною площею 114,8 кв. м; свинарник-нагул «Г», загальною площею 486,5 кв. м; свинарник-маточник «Д», загальною площею 1 780,1 кв. м, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1; нежитлові будівлі: корівник № 3 літ. «Б», загальною площею 1580,9 кв. м; корівник № 7 літ. «В», загальною площею 626,6 кв. м; молочний блок МФТ літ. «Г», загальною площею 331,0 кв. м; кормоцех літ. «Д», загальною площею 191,6 кв. м; свинарник-маточник літ. «Є», загальною площею 542,4 кв. м; ветдільниця літ. «Ж», загальною площею 74,3 кв. м, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1; нежитлова будівля - насіннєвий склад літ. «М», площею 681,1 кв. м, що розташовані: АДРЕСА_1, накладену 30 листопада 2013 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гунько І.І., зареєстрованою в реєстрі за № № 2518, 2519, 2520, 2521, 2522.

Не погодившись із рішенням Зачепилівського районного суду Харківської області від 24 лютого 2015 року, ТОВ «Петроліум Ойл Юкрейн» подало апеляційну скаргу.

Ухвалою апеляційного суду Харківської області від 25 травня 2015 року рішення Зачепилівського районного суду Харківської області від 24 лютого 2015 року скасовано, провадження у справі закрито з підстав, передбачених ст. 205 ЦПК України.

У касаційній скарзі ТОВ «Руновщина» просить скасувати ухвалу апеляційного суду та залишити в силі рішення суду першої інстанції, посилаючись на порушення судом норм процесуального права.

Касаційна скарга підлягає відхиленню з таких підстав.

Задовольняючи позовні вимоги ТОВ «Руновщина», суд першої інстанції виходив з того, що договір позики грошей від 18 листопада 2013 року № 27 та іпотечний договір від 30 листопада 2013 року, укладені між ТОВ «Руновщина» та ТОВ «Петроліум Ойл Юкрейн», є недійсними у зв'язку з перевищенням представником ТОВ «Руновщина» наданих йому повноважень.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та закриваючи провадження у справі, апеляційний суд виходив з того, що справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Згідно із ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні суду чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Згідно зі ст. 1 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин; інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 12 ГПК України встановлено, що господарським судам підвідомчі справи у спорах, що виникають при укладенні, зміні, розірванні і виконанні господарських договорів.

Відповідно до ст. ст. 2, 3 ГПК України правовідносини між юридичними особами є господарськими.

Судами встановлено, що 18 листопада 2013 року між ТОВ «Руновщина» та ТОВ «Петроліум Ойл Юкрейн» був укладений договір позики грошей № 27, згідно з яким відповідач передав кошти у розмірі 2 900 000 грн.

30 листопада 2013 року на забезпечення вищевказаного договору позики грошей між ТОВ «Руновщина» та ТОВ «Петроліум Ойл Юкрейн» був укладений іпотечний договір, відповідно до умов якого позивач передав відповідачу в іпотеку майно.

08 жовтня 2014 року між ТОВ «Руновщина» та ОСОБА_1 був укладений договір переведення боргу, відповідно до якого ОСОБА_1 стала новим позичальником за договором позики грошей від 18 листопада 2013 року № 27 та набула відповідних прав і обов'язків позичальника.

Відповідно до п. 4.1 договору переведення боргу від 08 жовтня 2014 року договір вступає в силу з моменту його підписання сторонами та діє до 01 січня 2015 року.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 205 ЦПК України суд закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Отже постановляючи ухвалу про закриття провадження у справі, апеляційний суд, дослідивши оскаржувані договори у справі й давши їм належну оцінку в силу вимог ст. ст. 10, 60, 212 ЦПК України, правильно виходив з того, що відкриваючи провадження у справі у лютому 2015 року, суд першої інстанції не врахував, що відповідно до п. 4.1 вказаного договору переведення боргу від 08 жовтня 2014 року, строк його дії закінчився 01 січня 2015 року та згідно п. 4.2, 4.2.3 договір вважається припиненим, а тому правовідносини між юридичними особами згідно зі ст. ст. 2, 3 ГК України є господарськими.

Зазначені висновки суду апеляційної інстанції відповідають обставинам справи та узгоджуються з наданими доказами.

Відповідно до ст. 342 ЦПК України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу і залишає ухвалу без змін, якщо судом прийнято ухвалу з додержанням вимог закону.

Керуючись ст. ст. 336, 342 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Руновщина» відхилити.

Ухвалу апеляційного суду Харківської області від 25 травня 2015 року залишити без змін.

Головуючий О.О. Дьоміна

Судді: І.М. Завгородня

В.М.Коротун

І.К. Парінова

О.В. Cтупак