Справа № 502/577/15-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 червня 2015 року м. Кілія

Кілійський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді Балана М.В.,

при секретарі Урсул Г.К.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Кілія цивільну справу

за позовом

ОСОБА_1

до

ОСОБА_2

про

стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей та на утримання дружини, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 17.03.2015 року звернулась до Кілійського районного суду Одеської області з позовною заявою до ОСОБА_2 про стягнення на її користь аліментів на утримання ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, у твердій грошовій сумі, в розмірі 1000 гривень, щомісячно, на утримання кожної дитини, з моменту звернення до суду з позовом і до досягнення дітьми повноліття. Також позивач просила суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дружини, в розмірі 1000 гривень, щомісячно, з моменту звернення до суду з позовом і до досягнення дитиною трирічного віку.

Під час розгляду справи у суді, 22.06.2015 року ОСОБА_1 подала на адресу суду письмову заяву /а.с. 19/, згідно з якою позовні вимоги уточнила та просить суд стягнути на її користь з відповідача аліменти на утримання:

- ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, у твердій грошовій сумі, в розмірі 350 гривень, щомісячно, на утримання кожної дитини, з моменту звернення до суду з позовом і до досягнення дітьми повноліття;

- дружини, в розмірі 350 гривень, щомісячно, з моменту звернення до суду з позовом і до досягнення дитиною трирічного віку.

З позовної заяви ОСОБА_1 вбачається, що 17.02.2007 року вона зареєструвала шлюб з ОСОБА_2. У шлюбі народились двоє дітей: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, батьком яких є відповідач. Не зважаючи на те, що на теперішній час шлюб між сторонами не розірвано, відповідач ніякої матеріальної допомоги на утримання дітей та дружини у добровільному порядку не надає. ОСОБА_2 офіційно ніде не працює і постійного доходу не має, у звязку з чим позивач просить стягнути аліменти у твердій грошовій сумі. На підставі викладеного ОСОБА_1 просить суд задовольнити позов у повному обсязі.

В судове засідання призначене на 12.06.2015 року позивач ОСОБА_1 не зявилась, однак надала на адресу суду заяву, згідно з якою позовні вимоги уточнила та підтримала і просить суд задовольнити позов у повному обсязі, розглянувши справу за її відсутності, проти постановлення рішення при заочному розгляді справи не заперечує /а.с. 19/.

Відповідач ОСОБА_2, який про дату, час та місце слухання справи повідомлявся належним чином, в судове засідання повторно не зявився, про поважність причин неявки суд не повідомив, заяв про відкладання слухання по справі, або про розгляд справи за його відсутності не надав.

На підставі письмової заяви позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, за відсутності сторін, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, в порядку, передбаченому ст. ст. 169, 197, 224 ЦПК України.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

У відповідності зі ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Статтями 15 та 16 ЦК України передбачено право особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту права, встановлених цивільним законодавством, є, зокрема, його визнання.

Згідно зі ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Як зазначено у ч. 2 ст. 59 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Згідно зі ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Як зазначено у ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню.

Дослідивши надані письмові докази та розглянувши справу у межах заявлених позовних вимог, суд достовірно встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини:

17.02.2007 року ОСОБА_1 зареєструвала шлюб з ОСОБА_2, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії 1-ЖД № 048007 від 17.07.2007 року /а.с. 3/.

У шлюбі народились двоє дітей: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, батьком яких є відповідач, зазначене підтверджується свідоцтвом про народження серії 1-ЖД № 137102 від 26.06.2008 року /а.с. 6/ та свідоцтвом про народження серії І-ЖД № 405655 від 13.09.2014 року /а.с. 7/.

Згідно з довідкою виконавчого комітету Шевченківської сільської ради Кілійського району Одеської області № 261 від 12.03.2015 року ОСОБА_1 проживає в ІНФОРМАЦІЯ_3 і до складу її сімї входять: ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, чоловік; ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, син; ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 /а.с. 10/.

Суд вважає достовірно встановленим, що не зважаючи на те, що на теперішній час шлюб між сторонами не розірвано, відповідач, який є працездатним, жодної матеріальної допомоги на утримання неповнолітніх дітей та дружини у добровільному порядку не надає.

Згідно з ч. 2 та ч. 4 ст. 84 СК України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу.

Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Як зазначено в частині 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Згідно зі ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу.

У відповідності до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.

На підставі вищевикладеного суд приходить до висновку, що в судовому засіданні був достовірно встановлений обовязок ОСОБА_2 утримувати своїх неповнолітніх дітей та дружину, у звязку з чим позов є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

Згідно зі ст. 79 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи.

Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

На підставі викладеного з ОСОБА_2 в дохід держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 243 гривень 60 копійок.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 209, 212 - 215, 218, 224 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, РНОКПП НОМЕР_1, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5, РНОКПП НОМЕР_2, аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 350 гривень, щомісячно, починаючи стягнення з 17.03.2015 року і до повноліття дитини, а саме до 12.06.2026 року.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, РНОКПП НОМЕР_1, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5, РНОКПП НОМЕР_2, аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, в розмірі 350 гривень, щомісячно, починаючи стягнення з 17.03.2015 року і до повноліття дитини, а саме до 06.09.2032 року.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, РНОКПП НОМЕР_1, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5, РНОКПП НОМЕР_2, аліменти на її утримання, в розмірі 350 гривень, щомісячно, починаючи стягнення з 17.03.2015 року і до досягнення дитиною трирічного віку, а саме до 06.09.2017 року.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, РНОКПП НОМЕР_1, на користь держави судовий збір у розмірі 243 гривень 60 копійок.

Рішення в частині стягнення аліментів в межах платежу за 1 місяць підлягає негайному виконанню.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області через Кілійський районний суд Одеської області шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Згідно зі ст. 228 ЦПК України заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя Кілійського районного суду ОСОБА_5