Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" листопада 2015 р. Дніпровський районний суд м.Києва у складі:

головуючого-судді Марцинкевича В.А.,

при секретарі Іова О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, цивільну справу за позовом Органу опіки та піклування Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації до ОСОБА_1, ОСОБА_2, третя особа: ОСОБА_3 про позбавлення батьківських прав,

встановив:

Представник позивача звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1, ОСОБА_2, третя особа: ОСОБА_3 про позбавлення батьківських прав відносно їх малолітнього сина ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1.

Свої вимоги позивач мотивує тим, що відповідачі ухиляються від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню сина. ОСОБА_4 був народжений в Київській міській клінічній лікарні № 1 та був залишений в лікарні, що підтверджується актом закладу охорони здоров'я та органу внутрішніх справ України.

Відповідно до розпорядження Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації від 11.06.2015 року № 275 ,,Про надання статусу малолітній дитині" ОСОБА_4 встановлено статус дитини, позбавленої батьківського піклування.

Відповідно до розпорядження Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації від 17.06.2015 року № 288 ОСОБА_4 було влаштовано до Київського міського будинку дитини ,,Берізка" на повне державне забезпечення.

Відповідачі ніяких взаємин з дитиною не підтримують, не відвідують, не цікавляться станом здоров'я та умовами утримання.

Після встановлення опіки дитина проживає з ОСОБА_3.

В судове засідання представник позивача не з'явилася, надала суду заяву, в якій просить слухати справу у її відсутність, позовні вимоги підтримала в повному обсязі.

Відповідачка ОСОБА_1 в судове засідання не з'явилася , надіслала суду електронне повідомлення про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги визнає.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з'явився про день, час та місце розгляду справи був повідомлений судом, про причини неявки суд не повідомив.

Третя особа : ОСОБА_3 в судове засідання не з'явився про день, час та місце розгляду справи був повідомлений судом, про причини неявки суд не повідоми.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 155 СК України батьківські права не можуть здійснюватись всупереч інтересам дитини.

Відповідно до ч. 1 ст. 152 СК України право дитини на належне батьківське виховання забезпечується системою державного контролю, що встановлена законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 150 СК України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Згідно до ст. 165 Сімейного кодексу України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.

Відповідно до ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30 березня 2007 р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених статтею 164 СК. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.

Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 79 Сімейного кодексу України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 народився ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвом про народження. Батьками ОСОБА_4 є мати - ОСОБА_1 та батько - ОСОБА_2

Відповідачка ОСОБА_1 залишила сина в Київській міській клінічній лікарні № 1, що підтверджується актом закладу охорони здоров'я та органу внутрішніх справ України.

Відповідно до висновку органу опіки та піклування Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації № 15 від 10.08.2015 року вважає за можливе позбавити батьківських прав ОСОБА_1 та ОСОБА_2 відносно їх сина ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2

Суд вважає висновок Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації обґрунтованим та таким, що відповідає інтересам малолітнього ОСОБА_4 та узгоджується з дослідженими в суді матеріалами справи.

З огляду на викладене, суд вважає встановленим, що відповідачі самоусунулись від виконання свої батьківських обов'язків відносно їх малолітнього сина .

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених вимог позивача, позов підлягає задоволенню в порядку, передбаченому ст.174 ЦПК України, оскільки визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи та інтереси інших осіб.

Керуючись Постановою Пленуму Верховного Суду України №3 від 30 березня 2007 р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», ст. ст. 150, 152, 155, 164, 165 Сімейного Кодексу України, ст. ст. 3, 4, 10-11, 57-60, 88, 174, 209, 212-215, 218, 294 ЦПК України, суд -

вирішив:

Позов Органу опіки та піклування Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації до ОСОБА_1, ОСОБА_2, третя особа: ОСОБА_3 про позбавлення батьківських прав - задовольнити.

Позбавити ОСОБА_1 та ОСОБА_2 батьківських прав відносно сина ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду м.Києва через Дніпровський районний суд м.Києва. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: