Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний № 225/538/15-ц Головуючий у 1 інстанції: Челюбєєв Є.В.
Провадження № 22-ц/778/2980/15 Суддя-доповідач: ОСОБА_1
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«10» червня 2015 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого: Пільщик Л.В.

суддів: Сапун О.А.

ОСОБА_2

при секретарі: Евальд Д.Д.

розглянувши у відкритому судовому засіданні

апеляційну скаргу ОСОБА_3

на рішення Дзержинського міського суду Донецької області від 05 березня 2015 року по справі

за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на навчання, -

ВСТАНОВИЛА:

В лютому 2015 року ОСОБА_4 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на навчання.

В обґрунтування позовних вимог зазначила, що ОСОБА_3, відповідач по справі, є її батьком.

02.03.2013 року вона змінила прізвище з ОСОБА_3 на прізвище матері ОСОБА_4 згідно свідоцтва про зміну імені від 02.03.2013 року серії І-НО №015090.

На час подання позову є повнолітньою особою, однак продовжує навчання у Міжнародній академії управління персоналом. В зв'язку з навчанням не має можливості влаштуватись на роботу, щоб самостійно отримувати заробіток. Крім того, щороку сплачує за навчання згідно договору про надання освітніх послуг.

Відповідач працює на ВП «Шахта Дзержинського» ДП «Дзержинськвугілля», має можливість її утримувати.

На підставі зазначеного просила стягнути з ОСОБА_3 на її користь аліменти на її утримання у зв'язку продовженням навчання у навчальному закладі в розмірі 1/4 частини щомісяця з усіх видів прибутку, починаючи з дати подання позову та до закінчення навчання, та додаткові витрати на оплату її навчання в розмірі 1/2 частини витрат на навчання згідно договору про надання освітніх послуг до закінчення навчання чи до досягнення двадцятитрьохрічного віку; судові витрати покласти на відповідача.

Рішенням Дзержинського міського суду Донецької області від 05 березня 2015 року позов задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_3 аліменти на користь ОСОБА_4 на її утримання у розмірі 1/5 частини з усіх видів доходу щомісяця на період її навчання у навчальному закладі, починаючи з 04 лютого 2015 року по 01 травня 2019 року. В задоволенні інших позовних вимог відмовлено.

Вирішено питання про судові витрати.

Апеляційне провадження відкрито за апеляційною скаргою ОСОБА_3

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 зазначає, що судом першої інстанції не враховано матеріальне становище його та позивача, наявність у нього інших утриманців, позивач не скористалась пільгами на безкоштовне навчання, мешкання у гуртожитку та отримання стипендії.

Просить скасувати рішення суду в частині стягнення з нього на користь позивача аліментів на час навчання в розмірі 1/5 частини з усіх видів доходу щомісяця та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову в цій частині. В іншій частині рішення залишити без змін.

Відповідно до розпорядження Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 2710/38-14 від 02.09.2014 року про зміну територіальної підсудності судових справ, підсудність даної справи визначено апеляційному суду Запорізької області.

Відповідно до листа заступника директора Запорізької дирекції Українського державного підприємства поштового звязку «Укрпошта» від 01 квітня 2015 року №04-16-429 у м. Джержинськ Донецької області зупинено приймання поштових відправлень (а.с.48-49).

Відправити повідомлення про час і місце розгляду справи поштою є неможливим.

Разом з тим, ОСОБА_3 був повідомлений про дату і місце розгляду справи на номер телефону, зазначений ОСОБА_3 в апеляційній скарзі ( а.с.37,58).

Рішення суду було ухвалено в судовому засіданні, в якому приймав участь ОСОБА_3 і мав можливість доводити та відстоювати свою позицію у суді. ОСОБА_3 реалізував також право на апеляційне оскарження судового рішення і в апеляційній скарзі обґрунтував свої доводи.

Таким чином, апеляційним судом були прийняті всі процесуальні заходи для забезпечення сторонам їх прав.

Визначений ст. 303-1 ЦПК України двохмісячний строк розгляду апеляційної скарги закінчився.

Враховуючи, що сторони повідомлені про час і місце розгляду справи, будь-які нові докази після ухвалення рішення судом першої інстанції сторони не надавали, колегія суддів визнала можливим здійснити перевірку рішення суду першої інстанції у даній справі в апеляційному порядку за наявними матеріалами справи без участі сторін.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного процесуального законодавства і всебічно перевіривши обставини, вирішив справу відповідно до норм матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, а за їх відсутності - на підставі закону, що регулює подібні відносини, або виходячи із загальних засад і змісту законодавства України.

Обґрунтованим визнається рішення, в якому повно відображені обставини, що мають значення для даної справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні.

Рішення суду першої інстанції відповідає цим вимогам.

У відповідності до ч. ст. 199 Сімейного Кодексу якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

Згідно з п.20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року N 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Питання про аліментні зобовязання ОСОБА_3 щодо повнолітньої дочки вирішено відповідно до ст. ст.182, 199, 200 СК України.

Доводи апеляційної скарги про неспроможність надавати матеріальну допомогу та недоведеність потреби дочки у матеріальній допомозі є неприйнятними, виходячи з наступного.

Суд за правилами ст.212 ЦПК України дав оцінку всім доводам відповідача, на які він посилався, заперечуючи проти надання дочці матеріальної допомоги на період її навчання,у відповідності до вимог ст.ст.213,215 ЦПК України мотивував наявність у відповідача можливості надавати матеріальну допомогу повнолітній дочці, розмір стягнутих аліментів.

Судом встановлено, що ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, є дочкою відповідача, що підтверджується свідоцтвом про народження від 02.02.1997 року (а.с.8,9). Навчається на контрактній основі у Міжнародній академії управління персоналом за спеціальністю «правознавство» ( а.с.7,10,11).

Суд обґрунтовано відхилив доводи ОСОБА_3 про те, що дочка не скористалася пільгами, встановленими Законом України «Про підвищення престижності шахтарської праці», виходячи з того, що позивачка має право на обрання навчального закладу для здобуття освіти, і ця обставина сама по собі не звільняє відповідача від обовязку надавати допомогу дочці на період її навчання.

Відповідно до ч.1 ст. 200 ЦПК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника.

Згідно із п.2, 3 ч.1 ст. 182 Сімейного Кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина.

ОСОБА_3 є працездатною особою, має постійне місце роботи, отримує заробітну плату.

Разом з тим, частково задовольняючи позов, суд визначив аліменти у розмірі 1/5 усіх видів доходу, з врахуванням розміру доходів ОСОБА_3 та матеріальних можливостей відповідача, похилий вік його батьків.

Отже, розмір аліментів судом визначено, виходячи із принципів справедливості, добросовісності і розумності, закріплених у ст.7 Сімейного кодексу України, і з урахуванням інтересів дочки - студентки, а також, обставин, які відповідно до ст. 182 СК України могли вплинути на визначення розміру аліментів та на які посилається відповідач в апеляційній скарзі. Визначений судом розмір аліментів може забезпечити лише незначну частину першочергових потреб позивачки в період здобуття освіти і він не перевищує можливостей відповідача надавати допомогу дочці.

Частиною 3 ст. 10 і частиною 1 ст. 60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Будь-яких доказів наявності обєктивних причин неможливості виконувати обовязок, передбачений ст. 199 СК України в розмірі, визначеному рішенням суду, відповідач не надавав.

Суд встановив фактичну сторону справи з додержанням норм процесуального права, дав правильну юридичну оцінку встановленим обставинам, правильно застосував норми матеріального права.

Апеляційна скарга не містить доводів, які б свідчили про порушення норм матеріального і процесуального права, які призвели чи могли призвести до неправильного вирішення справи.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 307 ЦПК України за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право постановити ухвалу про відхилення апеляційної скарги і залишення рішення без змін.

Згідно ст.308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 307,308 ЦПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Дзержинського міського суду Донецької області від 05 березня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: