Справа № 369/6241/15-ц
Провадження № 2/369/2764/15
УХВАЛА

Іменем України

18.06.2015 року м. Київ

Суддя Києво-Святошинського районного суду Київської області Волчко А.Я., вирішуючи питання про відкриття провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розподіл спільного сумісного майна подружжя, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 про розподіл спільного сумісного майна подружжя.

Суддя, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовну заяву слід залишити без руху з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.3 ЦПК України кожен має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч.5 ст.119 ЦПК України встановлено, що до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору.

Так, відповідно до п.1 ч.2 ст. 4 Закону України Про судовий збір розмір ставки судового збору за подання позовної заяви майнового характеру становить 1 відсоток від ціни позову, але не менше 0,2 відсотки розміру мінімальної заробітної (243,60 грн.) та не більше 3 розмірів мінімальної заробітної плати (3654,00 грн.)

Враховуючи, що предметом даного спору є визнання права власності на автомобіль Mitsubishi Grandis, 2006 року, тому позивачу необхідно вказати у позовній заяві ціну позову виходячи з дійсної вартості вказаного автомобіля, на яке претендує позивач, що окрім того повинно бути підтверджено належними та допустимими доказами.

Позивач ОСОБА_1 хоч і зазначає у своїй позовній заяві ціну позову в розмірі 105 000 гривень, проте оскільки ним заявляються вимоги майнового характеру про поділ спільного сумісного подружжя, то ціна позову повинна визначатися, виходячи із дійсної вартості зазначеного майна. Однак в позовній заяві відсутні посилання на докази на підтвердження того, що дійсна вартість вказаного автомобіля відповідає, тій вартості, яка зазначена позивачем (відсутні висновки (звіти) про оцінку автомобіля).

Згідно ст. 121 ЦПК України, суддя встановивши, що позовну заяву (заяву, скаргу) подано без додержання вимог, викладених у статтях 119 і 120 ЦПК України, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача (заявника, скаржника) і надає йому строк для усунення недоліків.

Якщо позивач (заявник, скаржник), відповідно до ухвали суду, у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 119 і 120 ЦПК України, позовна заява (заява, скарга) вважається поданою в день її первісного подання до суду. Інакше заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Додатково суд роз'яснює, відповідно до ч. 5 ст. 121 ЦПК України у випадку повернення позовної заяви позивачу це не перешкоджає повторному зверненню до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення.

За таких обставин, керуючись ч. 1 ст. 121 ЦПК України, суддя, -

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розподіл спільного сумісного майна подружжя - залишити без руху та надати позивачу строк на усунення недоліків тривалістю пять днів з дня отримання позивачем цієї ухвали.

У випадку, якщо недоліки позовної заяви у визначений строк не будуть усунені, позовна заява вважатиметься неподаною та буде повернута позивачеві.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя А.Я.Волчко