Провадження № 2/537/1485/2015
Справа № 537/4613/15-ц
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
30.11.2015 Крюківський райсуд м Кременчука Полтавської області в складі головуючого судді Маханькова О.В.,
за участі секретаря судового засідання Скічко Н.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Кременчуці Полтавської області цивільну справу за позовом фізичної особи ОСОБА_1 до Приватного вищого навчального закладу «Кременчуцький університет економіки, інформаційних технологій і управління» про стягнення нарахованої, але не виплаченої заробітної плати ,
На обґрунтування позову зазначила, що 02 вересня 2013 року між нею як працівником та Кременчуцьким університетом економіки, інформаційних технологій і управління в особі ректора ОСОБА_2 як роботодавцем був укладений трудовий договір контракт № 4 «Про прийняття працівника на роботу». Відповідно до умов даного контракту вона була прийнята на роботу на посаду старшого викладача кафедри інформаційних управляючих систем та інформатики на строк з 01.09.2013 року до 31.08.2014 року з посадовим окладом 1450 грн. на місяць та з надбавкою до посадового окладу за науково-педагогічний стаж у розмірі 290грн.
Відповідно до запису у трудовій книжці 01.09.2014року у зв*язку з тим, що кафедра інформаційних управляючих систем та інформатики була перейменована, позивач був переведений на кафедру інформаційних технологій, системної інженерії та дизайну згідно наказу №79-К від 01.09.2014року.
В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав та прохав суд задовольнити позов в повному обсязі.
Відповідач приватний вищий навчальний заклад «Кременчуцький університет економіки, інформаційних технологій і управління» в судове засідання не з'явився, про час і місце слухання справи повідомлявся належним чином з дотриманням вимог ст. 76 ЦПК України, про причини не явки суду не повідомив. Суд вважає можливим слухати справу за відсутності вказаного відповідача згідно ст. 169 ЦПК України.
Визнавши подані представником позивача докази достатніми для встановлення фактів, що мають суттєве значення для вирішення спору, за наявності відповідної згоди, суд вважає за можливим проведення заочного розгляду справи.
Суд, заслухавши позивача по справі, вивчивши матеріали справи, оцінивши надані докази, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню.
Відповідно до ст.213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Обґрунтованим є рішення ухвалене на основі повно і всебічно зясованих обставин на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі мають рівні права щодо надання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.
Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Суд сприяє всебічному і повному зясуванню обставин справи.
Відповідно ст. 43 Конституції України кожен має право на належні , безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату , не нижчу від визначеної законом. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.
В силу вимог ч.1 ст. 21 КЗпП України трудовий договір є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов'язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов'язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін.
Відповідно до ст. 47 КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобов»язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статі 116 цього Кодексу.
Судом встановлено, що 02 вересня 2013 року між позивачем як працівником та Кременчуцьким університетом економіки, інформаційних технологій і управління в особі ректора ОСОБА_2 як роботодавцем був укладений трудовий договір контракт № 4 «Про прийняття працівника на роботу». Відповідно до умов даного контракту позивач була прийнята на роботу на посаду старшого викладача кафедри інформаційних управляючих систем та інформатики на строк з 01.09.2013 року до 31.08.2014 року з посадовим окладом 1450 грн. на місяць та з надбавкою до посадового окладу за науково-педагогічний стаж у розмірі 290грн.
Відповідно до запису у трудовій книжці 01.09.2014року у зв*язку з тим, що кафедра інформаційних управляючих систем та інформатики була перейменована, позивач був переведений на кафедру інформаційних технологій, системної інженерії та дизайну згідно наказу №79-К від 01.09.2014року.
31.08.2015 року позивач була звільнена з роботи у зв»язку із закінченням строку дії контракту.
Судом встановлено, що позивач до цього часу дійсно не отримав заробітну плату в з вини відповідача ОСОБА_3 відповідачем розрахунок заробітної плати позивачем не оспорюєтся, а тому судом приймається за основу.
Відповідно до ч.1 ст.115 КЗпП України заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом, але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семі днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата.
У наданому листі відповідач не заперечував проти наявності заборгованості, а тому до ч.1 ст.61 ЦПК України вказана обставина доказуванню не підлягає.
Відповідно до ч.1 ст. 116 КЗпП України, якщо працівник в день звільнення не працював, нараховані при звільненні суми, мають бути виплачені не пізніше наступного дня після предявлення звільненим працівником вимоги про розрахунок.
Судом встановлено вина підприємства, тому що з його боку не були намагання про проведення розрахунку, позивач неодноразово звертався до підприємства з вимогою про виплату заробітної плати, а тому вимоги щодо стягнення сум заборгованості по заробітній платі підлягають задоволенню.
Щодо вимоги позивача про стягнення з відповідача на її користь 2500 грн. витрат на правову допомогу суд приходить до наступних висновків.
Питання компенсації витрат на правову допомогу врегульовано ст. 84 ЦПК України.
Відповідно до ч.2 ст. 84 ЦПК України граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлюється законом.
З матеріалів справи вбачається, що 16.10.2015 року між адвокатом ОСОБА_4 та ОСОБА_1 був укладений договір про надання правової допомоги № 27.
Згідно умов даного договору ОСОБА_4 зобов»язувався надавати юридичні послуги щодо складання та подання позовної заяви ; надання правової допомоги, послуг адвоката, послуг захисту та представництва прав та інтересів ОСОБА_1 під час розгляду справи. За надані послуги позивачем було сплачено 2500 грн.
Відповідно до акту прийому-здачі виконаних робіт за договором № 27 про надання правової допомоги від 26.10.2015 року адвокатом ОСОБА_4 було затрачено 4 години за складання та подання позовної заяви.
Постановою Кабінету Міністрів України № 590 від 27.04.2006 року «Про граничні розміри компенсації витрат, пов»язаних з розглядом цивільних та адміністративних справ, і порядок їх компенсації за рахунок держави» витрати, пов»язані з правовою допомогою стороні, на користь якої ухвалено рішення, компенсуються іншою стороною у сумі, що не перевищує 40 % розміру мінімальної заробітної плати за годину роботи.
Відповідно до ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2015 рік» з 01.09.2015 року розмір мінімальної заробітної плати становить 1378 грн.
Тобто, граничний розмір компенсації витрат на 1 годину роботи становить 551 грн. 20 коп. ( 1378 грн. х 40 % : 100 %).
З матеріалів справи вбачається, що граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу в справі становить 551 грн. 20 коп. х 4 години = 2204 грн. 80 коп. та складання та подання позовної заяви.
За позовними вимогами позивач просить стягнути з відповідача на її користь 2500 грн. витрат на правову допомогу.
Відповідно до ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позовних вимог і на підставі наданих сторонами доказів .
З огляду на вищевикладене , суд вважає за доцільне розглядати позовні вимоги в межах, що заявлені позивачем.
Таким чином, аналізуючи зібрані у справі докази та вимоги чинного законодавства, приймаючи до уваги положення ст. 11 ЦПК України щодо розгляду справ в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги в частині стягнення з відповідача на користь позивача 2500 грн. витрат на правову допомогу.
Відповідно до ч.ч.1,3 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.
Суд при розподілі судових витрат у вигляді судового збору бере до уваги пільги позивача по сплаті судового збору з позову, що виникає з трудових правовідносин та присуджує до стягнення з відповідача в дохід держави 487,20 грн. судового збору.
Згідно ст. 88 ЦПК України, оскільки позов задоволений, тому з відповідача на користь держави необхідно стягнути судовий збір в сумі 487.20 грн.
Керуючись ст.ст.10,60,79,88, 212,213,215,224-226,367 ЦПК України, ст.ст.47, 116,117 КЗпП України, суд,-
Позов ОСОБА_1 до Приватного вищого навчального закладу «Кременчуцький університет економіки, інформаційних технологій і управління» про стягнення нарахованої, але не виплаченої заробітної плати задовольнити.
Стягнути з Приватного вищого навчального закладу «Кременчуцький університет економіки інформаційних технологій і управління» на користь ОСОБА_1 2500 (дві тисячі п*ятсот) грн. витрат на правову допомогу .
Стягнути з Приватного вищого навчального закладу «Кременчуцький університет економіки інформаційних технологій і управління» на користь держави 487 грн. 20 коп. судового збору.
Рішення в частині присудження працівникові заробітної плати за один місяць виконати негайно.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Полтавської області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: Маханьков О.В.

Повний текст рішення виготовлений 30.11.2015 року