Справа № 570/3167/15-ц
Номер провадження 2/570/1237/2015
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне рішення)

10 листопада 2015 року

Рівненський районний суд Рівненської області в особі:

судді Красовського О.О.

при секретарі Птюшинська І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Рівне в порядку заочного розгляду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно, -

в с т а н о в и в :

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що є єдиним спадкоємцем за заповітом після смерті батька ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 року, та який в свою чергу отримав свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті свого батька ОСОБА_4 на 1/3 частину земельної ділянки, площею 0,06 га, що розташована на території Новоукраїнської сільської ради Рівненського району. Іншими співвласниками даної земельної ділянки у частках по 1/3 кожному є відповідачка та її матір ОСОБА_5, спадкоємцем після смерті якої також є відповідачка у справі ОСОБА_2. Спадкодавець ОСОБА_3 вчасно не зареєстрував свідоцтво про право на спадщину у відділі земельних ресурсів. Позивач вчасно звернувся з заявою про прийняття спадщини до Другої Рівненської державної нотаріальної контори. Однак в отриманні свідоцтва про право на спадщину на дану земельну ділянку йому відмовлено у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів щодо належності майна спадкодавцю. За даних обставин, позивач змушена звертатися до суду з метою визнання за ним права власності на частину земельної ділянки в порядку спадкування за заповітом.

Позивач та його представник не з'явилися в судове засідання. Згідно до поданих заяв позов підтримують та просять справу розглядати без їх участі. В разі неявки відповідачки не заперечують щодо можливості проведення заочного розгляду справи.

Відповідачка не з'явилася в судове засідання. Згідно до положень ЦПК України про порядок повідомлення особи про час та місце судового засідання відповідачка є належним чином повідомленою про час та місце судового розгляду даної цивільної справи. Від сторони не надходили заяви про відкладення розгляду справи чи про слухання справи без її участі.

Судом приймається до уваги, що за положеннями частини 3 статті 27 ЦПК України особи, які беруть участь у справі, зобов'язані добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов'язки. Тому суд вважає за можливе застосувати положення ЦПК України щодо можливості проведення заочного розгляду справи.

Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає до задоволення.

Як встановлено в судовому засіданні, ОСОБА_1 є єдиним спадкоємцем за заповітом після смерті батька ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 року, та який в свою чергу отримав свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті свого батька ОСОБА_4 (помер ІНФОРМАЦІЯ_3 р.) на 1/3 частину земельної ділянки, площею 0,06 га, що розташована на території Новоукраїнської сільської ради Рівненського району. Іншими співвласниками даної земельної ділянки у частках по 1/3 кожному є відповідачка та її матір ОСОБА_5, спадкоємцем після смерті якої також є відповідачка у справі ОСОБА_2. Спадкодавець ОСОБА_3 вчасно не зареєстрував свідоцтво про право на спадщину у відділі земельних ресурсів.

Встановлено, що земельна ділянка, площею 0,06 га, що розташована на території Новоукраїнської сільської ради Рівненського району належала ОСОБА_4 (помер ІНФОРМАЦІЯ_3 р.) на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії НОМЕР_1 виданого Новоукраїнською сільської радою народних депутатів від 19.01.1998 р. та зареєстрованого у Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за р. № 4802. Оригінал Державного акту було втрачено, про що було опубліковано оголошення в газеті "Рівненська газета" № 28 (1253) за 09.07.2015 року.

Позивач вчасно звернувся з заявою про прийняття спадщини до Другої Рівненської державної нотаріальної контори. Однак в отриманні свідоцтва про право на спадщину йому відмовлено у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів щодо належності майна спадкодавцю. За даних обставин, позивач змушений звертатися до суду з метою визнання за ним права власності на частину земельної ділянки в порядку спадкування за заповітом.

Позивач є єдиним спадкоємцем майна згідно заповіту після смерті батька.

У відповідності до ч.1 ст. 1276 ЦК України, якщо спадкоємець за заповітом або за законом помер після відкриття спадщини і не встиг її прийняти, право на прийняття належної йому частки спадщини, крім права на прийняття обов'язкової частки у спадщині, переходить до його спадкоємців (спадкова трансмісія).

Статтею 1218 Цивільного кодексу України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч. 1 ст. 1225 Цивільного кодексу України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Відповідно до ст. 1216 Цивільного Кодексу України спадкування є перехід прав і обов'язків від фізичної особи, що померла до її спадкоємців. Позивачка, як спадкоємець, має право на спадкове майно, має обов'язок здійснити дії для державної реєстрації нерухомості, для чого звертається в суд з позовною заявою про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування у зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документа - державного акта на право власності на земельну ділянку.

Статтею 1297 ЦК встановлено обов'язок спадкоємця звернутися за свідоцтвом про право на спадщину на нерухоме майно. Проте нормами цієї статті, так само як й іншими нормами цивільного права, не визначено правових наслідків недотримання такого обов'язку у виді втрати права на спадщину.

Виникнення у спадкоємця права на спадщину, яке пов'язується з її прийняттям, як майнового права зумовлює входження права на неї до складу спадщини після смерті спадкоємця, який не одержав свідоцтва про право на спадщину (статті 1296, 1297 ЦК України) та не здійснив його державної реєстрації (ст. 1299 ЦК України).

Відповідно до ст. 125 ЗК право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають із моменту державної реєстрації цих прав.

Право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом, а також право власності на земельну ділянку, набуту у власність із земель приватної власності без зміни її меж, цільового призначення, посвідчується:

- цивільно-правовою угодою щодо відчуження земельної ділянки, укладеною у порядку, встановленому законом, у разі набуття права власності на земельну ділянку за такою угодою;

- свідоцтвом про право на спадщину (ч. 1 і ч. 2 ст. 126 ЗК).

Таким чином, позивач має намір успадкувати майно, яке належало його батьку за життя, а також на майно, яке його батько фактично успадкував після смерті свого батька (діда позивача), однак не встиг його юридично оформити.

Відповідно до Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України затвердженого Наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 № 296/5, встановлено:

4.18. Якщо до складу спадкового майна входить нерухоме майно, що підлягає реєстрації (за винятком земельної ділянки), нотаріус вимагає, крім правовстановлюючого документа, витяг з Реєстру прав власності. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз'яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку.

Відповідно до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно ст. 4 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб у спосіб, визначений законами України. Пунктом 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України визначено, що одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права.

Відповідно до положень статей 10 і 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позивачем вимог та зазначених і доведених ним обставин.

Зважаючи на наведене суд вважає, що заявлений позов є обґрунтованим та доведеним, а тому підлягає до задоволення. Розподіл судових витрат між сторонами відбувається за правилами статті 88 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 88, 209, 212, 214, 215, 225, 226 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно - задоволити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканцем АДРЕСА_1; паспорт серія НОМЕР_2, виданий 09.07.1997 р. Рівненським МУ УМВС України в Рівненській області) право власності на 1/3 частину земельної ділянки, площею 0,06 га, що розташована на території Новоукраїнської сільської ради Рівненського району Рівненської області в порядку спадкування за заповітом після смерті батька ОСОБА_3 (помер ІНФОРМАЦІЯ_2 р.), який фактично прийняв, але юридично не оформив спадкові права згідно згідно закону після смерті свого батька ОСОБА_4 (помер ІНФОРМАЦІЯ_3 р.). Дана ділянка належала ОСОБА_4 на підставі Державного акта на право приватної власності на землю серії НОМЕР_1 виданого Новоукраїнською сільською радою Рівненського району Рівненської області 19.01.1998 р. та зареєстрованого у Книзі записів Державних актів на право приватної власності на землю за р. № 4802.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яка може бути подана протягом десяти днів з дня отримання копії заочного рішення.

Позивач має право подати апеляційну скаргу на рішення суду до Апеляційного суду Рівненської області через Рівненський районний суд Рівненської області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу (заяву про перегляд заочного рішення) протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Красовський О.О.