МАЛИНОВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ОДЕСИ
Пр. № 2/521/5802/15
25 листопада 2015 року м. Одеса
Малиновський районний суд міста Одеси в складі:
головуючого - судді Сегеди О.М.,
при секретарі - Зубковій Д.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Одесі цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Страхова компанія «Країна» до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальних збитків,
У вересні 2015р. Публічне акціонерне товариство «Страхова компанія «Країна» (далі - ПАТ «СК «Країна») звернулося до суду з зазначеним позовом до ОСОБА_2, посилаючись на те, що 13.01.2013р. між ОСОБА_3 та ПАТ «СК «Країна» був укладений договір №34/1350/2.1.5.1 добровільного страхування наземного транспорту (автомобільного), відповідно до умов якого останній, як страховик прийняв на себе обов'язок на умовах Правил відшкодувати збитки, які може зазнати Страхувальник у результаті пошкодження, знищення або втрати застрахованого транспортного засобу та додаткового обладнання до нього. Предметом страхування став автомобіль марки «ЗАЗ 110 307», д.н. НОМЕР_7, 2004 року випуску.
Постановою Малиновського районного суду м.Одеси від 20.01.2014р. відповідач був визнаний винний у вчинені правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП та притягнений до адміністративної відповідальності.
У зв'язку із тим, що пошкоджений автомобіль «ЗАЗ 110 307», д.н. НОМЕР_7 був застрахований у ПАТ «СК «Країна», відповідно до договору добровільного страхування наземного транспортного засобу №34/1350/2.1.5.1 від 13.01.2013р., страхувальник - ОСОБА_3 звернувся до страховика із заявою про сплату страхового відшкодування.
Вартість збитків визначалась у відповідності до умов Договору на підставі Висновку експертного автотоварознавчого дослідження №364/13 та рахунку СТО, а саме рахунку-фактури №056 від 11.12.2013р., який виставило СТО, що здійснювало ремонт та склала 3210,00грн.
На підставі зібраних документів ПАТ «СК «Країна» прийняло рішення про визнання даної події страховим випадком та виплату страхового відшкодування у розмірі відновлювальної вартості ремонту за мінусам франшизи в сумі 80,00грн., тобто 3130,00грн. (3210,00-80,00).
Оскільки позивач повністю виконав покладенні на нього обов'язки щодо виплати страхового відшкодування, посилаючись на положення ст. 27 ЗУ «Про страхування» та ст. 993 ЦК України, ПАТ «СК «Країна» просило суд винести рішення, яким стягнути з ОСОБА_2 матеріальну шкоду в розмірі 3130,00грн. та судові витрати по сплаті судового збору в сумі 243,60грн.
Представник ПАТ «СК «Країна» діюча за довіреністю від 24.11.2014р., в судове засідання не з'явилась, надала до суду заяву, якою позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила їх задовольнити та розглянути поданий позов за її відсутності в порядку заочного провадження, у зв'язку з систематичної неявкою відповідача в судові засідання (а.с.22,23).
Відповідач в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, відповідно до ст. 74 ЦПК України (а.с. 49,50).
Згідно ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
У зв'язку з неявкою відповідача та не повідомленням ним про поважні причини такої неявки в судове засідання в порядку статті 169 ЦПК України, суд зі згоди представника позивача вважає за можливе розглядати справу в заочному порядку та ухвалити заочне рішення, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України.
Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши і оцінивши надані докази у їх сукупності, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.
Згідно ч.3 ст.10, ч.1 ст.60 ЦПК України кожна із сторін повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених Кодексом.
Суд вважає, що правовідносини, які виникли між сторонами, регулюються главою 82 книги п'ятої ЦК України та Законом України «Про страхування», тому при винесенні рішення суд застосовує норми матеріального права, якими вказані правовідносини регулюються.
З матеріалі справи вбачається, що ПАТ «СК «Країна» є юридичною особою.
13 січня 2013р. між ОСОБА_3 та ПАТ «СК «Країна» був укладений договір №34/1350/2.1.5.1 добровільного страхування наземного транспорту (автомобільного), відповідно до умов якого останній, як страховик прийняв на себе обов'язок на умовах Правил відшкодувати збитки, які може зазнати Страхувальник у результаті пошкодження, знищення або втрати застрахованого транспортного засобу та додаткового обладнання до нього. Предметом страхування став автомобіль марки «ЗАЗ 110 307», д.н. НОМЕР_7, 2004 року випуску (а.с.7-13).
Постановою Малиновського районного суду м.Одеси від 20.01.2014р. відповідач був визнаний винний у вчинені правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП та притягнений до адміністративної відповідальності (а.с.3).
Згідно ч. 3, 4 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.
Встановлено, що на момент ДТП автомобіль марки «ЗАЗ 110 307», НОМЕР_7 був застрахований ПАТ СК «Країна», що договором страхування наземного транспорту (автомобільного) №34/1350/2.1.5.1 від 13.01.2013р. (а.с.7).
У зв'язку із тим, що пошкоджений автомобіль «ЗАЗ 110 307», д.н. НОМЕР_7 був застрахований у ПАТ «СК «Країна», страхувальник - ОСОБА_3 звернувся до страховика із заявою про сплату страхового відшкодування (а.с.14).
Відповідно до страхового звіту експортного автотоварознавчого дослідження по визначенню вартості матеріального збитку, спричиненого власнику автомобіля «ЗАЗ 110 307», д.н. НОМЕР_7 - ОСОБА_3 вартість матеріальних збитків з урахуванням НДВ на замінювані деталі склала 3215,27грн. (а.с.20).
Вартість збитків визначалась у відповідності до умов Договору на підставі Висновку експертного автотоварознавчого дослідження №364/13 та рахунку СТО, а саме рахунку-фактури №056 від 11.12.2013р., який виставило СТО, що здійснювало ремонт та склала 3210,00грн. (а.с.25).
На підставі зібраних документів ПАТ «СК «Країна» прийняло рішення про визнання ДТП, що сталася 03.12.2013р. - страховим випадком та виплату страхового відшкодування у розмірі відновлювальної вартості ремонту за мінусам франшизи, яка за умовами договору становить 80,00грн., тобто 3210,00грн.- 80,00грн.=3130,00грн.
Вказані звіт та розрахунок сторонами не оскаржувалися.
27 грудня 2013р. страхове відшкодування було виплачено ОСОБА_3, що підтверджується платіжним дорученням (а.с.27).
Згідно ст. 27 ЗУ «Про страхування» та ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.
Відповідно до електронної бази МТСБУ, ОСОБА_2 на момент ДТП був застрахований в ПрАТ «СК «ТАСТ-Гарантія» на підставі полісу АЕ 1783479, у зв'язку із чим, ПАТ «СК «Країна» після виплати страхового відшкодування, звернулась до страхової компанії відповідача із претензією про відшкодування шкоди (а.с.29).
ПрАТ «СК «ТАСТ-Гарантія» відмовила у відшкодуванні збитків, мотивуючи це тим, що відповідач не повідомив свою страхову компанію про ДТП у порядку передбаченому ст. 33 Закону України «Про загальнообов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (а.с.30).
Згідно ч.2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
Таким чином, позивач має право на стягнення з відповідача на свою користь суми, що була виплачена ОСОБА_3 в рахунок страхового відшкодування в порядку регресу.
На підставі ч.ч.1 та 3 ст.212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів в їх сукупності.
Суд вважає, що позивачем вчинено всі дії, згідно із законом для досудового врегулювання спірних правовідносин.
Відповідачем не було надано до суду жодних заперечень проти позову та доказів у підтвердження цих заперечень.
Своїм правом бути присутнім у судових засіданнях відповідач також розпорядився на свій розсуд.
За таких обставин суд вважає, що позовні вимоги позивача про стягнення з відповідача на його користь в порядку регресу страхового відшкодування в розмірі 3130,00грн. підлягають задоволенню у повному обсязі.
Відповідно до ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд також вирішує питання щодо розподілу між сторонами судових витрат.
Судовий збір у справі складає 243,60грн., які сплачені позивачем при зверненні до суду (а.с.31).
Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.
На підставі ст. ст. 993, 1187, 1191 ЦК України, ст. 27 Закону України «Про страхування», керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 61, 88, 209, 214, 218, 224-226 ЦПК України, суд
Позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Страхова компанія «Країна» до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальних збитків - задовольнити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Іншими особами, які брали участь у справі, заочне рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня його проголошення.
Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Суддя: О.М. Сегеда