У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 червня 2015 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Рівненської області в складі :

головуючого - судді : Оніпко О.В., суддів : Хилевича С.В., Гордійчук С.В.

секретар Демчук Ю.Ю.

розглянула у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Технобуд» на рішення Сарненського районного суду від 14 квітня 2015 р. у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Технобуд», треті особи, які не заявляють самостійних вимог : ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9,ОСОБА_10, ОСОБА_11,ОСОБА_12, ОСОБА_13 до приватного нотаріуса Сарненського районного нотаріального округу ОСОБА_14 про визнання незаконними дій, скасування постанов нотаріуса про відмову у посвідченні договорів міни земельних ділянок та зобов»язання вчинити дії.

Заслухавши доповідача, пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи і доводи апеляційної скарги, колегія суддів , -

в с т а н о в и л а :

Рішенням Сарненського районного суду від 14.04.2015 р. ТзОВ «Технобуд» в позові відмовлено.

В поданій на рішення апеляційній скарзі позивач вважає його незаконним, ухваленим з порушенням норм матеріального та процесуального права. Судом при розгляді справи не взято до уваги вимоги ст. 14 Конституції України, ст.ст. 319, 334, 627, 715 ЦК України, ст.ст. 82,131,132 ЗК України. Висновок суду про безпідставність позовних вимог з посиланнями на п.15 розділу Х Перехідних положень ЗК України, є необґрунтованим, як і посилання суду на те, що земельні ділянки третім особам були виділені, як власникам часток /паїв. Невірно застосовано судом норми ст.14 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)». Безпідставними є висновки суду щодо сумнівності обміну належними сторонам земельними ділянками, оскільки останні, як їхні власники, виразили своє волевиявлення щодо цього та ствердили своїми підписами у договорах. Не взято до уваги і судову практику у справах даної категорії, на яку посилався позивач. Просить рішення скасувати, ухвалити нове, яким позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду 1-ї інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді 1-ї інстанції, колегія суддів приходить до висновку про її відхилення, виходячи з наступного.

03.02.2015 р. ТзОВ «Технобуд» звернувся до суду з даним позовом та просив визнати незаконними дії приватного нотаріуса Сарненського районного нотаріального округу ОСОБА_14 про визнання незаконними дій, скасування постанов нотаріуса про відмову у посвідченні договорів міни земельних ділянок та зобов»язання вчинити дії.

Відмовляючи у задоволенні позову, місцевий суд прийшов до висновку про законність дій нотаріуса та послався на вимоги п.15 Перехідних положень ЗК України та ст. 14 Закону України «Про порядок виділення в натурі земельних ділянок власникам земельних часток», і з такими висновками суду 1-ї інстанції погоджується колегія суддів, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, треті особи, які приймають участь у справі та є стороною договорів міни земельних ділянок , що містяться у т. 1 а.с. 12- 316, отримали ці землі за рахунок земель, виділених на частку ( пай), що було посвідчено державними актами на право власності на земельні ділянки. Цільове призначення вказаних земельних ділянок для ведення особистого селянського господарства.

У судове засідання апеляційної інстанції треті особи не з»явилися, однак, представник позивача не заперечував вказані обставини та підтвердив про відсутність у нього доказів на їх спростування .

Також, згідно з матеріалами справи та з поясненнями представника позивача, ТзОВ «Технобуд» набуло право власності на земельні ділянки, які є предметом міни за вказаними договорами, на підставі договорів купівлі-продажу, тобто, цивільно-правових угод.

Постановами приватного нотаріуса Сарненського районного нотаріального округу ОСОБА_14 від 22.12 2014 р. було відмовлено ТзОВ «Технобуд» у посвідченні договорів міни земельних ділянок з посиланнями на ст. 14 Закону України «Про порядок виділення в натурі земельних ділянок власникам земельних часток», п.15 Перехідних положень ЗК України та у зв»язку із існуючою забороною закону проводити обмін земельної ділянки, виділеної власнику земельної частки (паю) на земельну ділянку, набуту в результаті цивільно-правової угоди ( т.1 а.с. 316-353).

Згідно з пунктом 15 розділу Х Перехідних положень ЗК України (у редакції, яка була чинною на момент виникнення спірних правовідносин) до набрання чинності законами України про державний земельний кадастр та про ринок земель, але не раніше 1 січня 2012 року, не допускається купівля-продаж або іншим способом відчуження земельних ділянок і зміна цільового призначення (використання) земельних ділянок, які перебувають у власності громадян та юридичних осіб, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, земельних ділянок, виділених у натурі (на місцевості) власникам земельних часток (паїв), крім передачі їх у спадщину, обміну на іншу земельну ділянку відповідно до закону та вилучення (викупу) земельних ділянок для суспільних потреб.

Законом України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)», зокрема статтею 14 передбачено, що у разі, якщо власник земельної ділянки, яка знаходиться всередині єдиного масиву, що використовується спільно власниками земельних ділянок чи іншими особами для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, виявляє бажання використовувати належну йому земельну ділянку самостійно, він може обміняти її на іншу земельну ділянку на межі цього або іншого масиву. Обмін земельними ділянками здійснюється за згодою їх власників відповідно до закону та посвідчується нотаріально. Пунктом 2 Прикінцевих положень цього Закону зобовязано Кабінет Міністрів України розробити рекомендації щодо обміну земельними ділянками, одержаними власниками земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості).

На реалізацію цієї норми Закону Наказом Державного комітету України по земельних ресурсах від 17 листопада 2003 року № 288 було затверджено рекомендації щодо обміну земельними ділянками, згідно з підпунктами 3,5 яких власник земельної ділянки, яка знаходиться всередині єдиного масиву, що використовується спільно власниками земельних ділянок чи іншими особами для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, звертається усно або письмово до власника іншої земельної ділянки на межі цього або іншого масиву, на яку він бажає обміняти свою земельну ділянку, із пропозицією укласти договір міни земельних ділянок. Оскільки обмін земельними ділянками здійснюється за згодою їх власників, то у разі відхилення пропозиції укласти договір міни земельних ділянок власник земельної ділянки, який виявив бажання її обміняти, має право звернутись із зазначеною вище пропозицією до власника іншої земельної ділянки на межі цього або іншого масиву.

Отже аналіз зазначених норм права дає можливість дійти висновку про те, що обміненими можуть бути тільки земельні ділянки за схемою «пай на пай».

Зазначена правова позиція висловлена Верховним Судом України в постанові від 5 листопада 2014 р. та у постанові від 11.02.2015 р. у справі № 6-5цс15.

Виходячи з наведеного, місцевий суд дійшов вірного висновку про безпідставність позову ТзОВ «Технобуд» та відмовив останньому у його задоволенні.

Оскільки висновки місцевого суду відповідають обставинам справи і рішення місцевим судом ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, підстави для його скасуванні відсутні.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 308, 313-315 ЦПК України, колегія суддів,-

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Технобуд» - відхилити.

Рішення Сарненського районного суду від 14 квітня 2015 р. залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею чинності.

Головуючий

Судді :