Апеляційний суд Житомирської області
Справа №281/67/15-ц Головуючий у 1-й інст. Бичківська К. Г.
Категорія 26 Доповідач Борисюк Р. М.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 травня 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Житомирської області в складі:

головуючого судді Борисюка Р.М.

суддів Матюшенка І.В., Широкової Л.В.

з участю секретаря

судового засідання Гарбузюк Ю.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк" до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором

за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк" на рішення Лугинського районного суду Житомирської області від 10 березня 2015 року, -

встановила:

У січні 2015 року ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулось з даним позовом, в якому просило стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором від 28 серпня 2006 року в розмірі 8254 грн. 20 коп. та судові витрати.

В обґрунтування позовних вимог товариство зазначало, що 28.08.2006 року між Закритим акціонерним товариством Комерційний банк «ПриватБанк», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» та ОСОБА_2 було укладено кредитний договір, на підставі чого остання отримала кредитну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 48,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконувала, у зв'язку з чим станом на 21 грудня 2014 має заборгованість 10839 грн. 56 коп., яка складається з наступного:

- 1455,19 грн. - заборгованість за кредитом;

- 9384,37 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом.

Згідно рішення Лугинського районного суду Житомирської області від 24.01.2008 року з ОСОБА_2 на користь позивача ЗАТ КБ «ПриватБанк» стягнуто 2585 грн. 36 коп. боргу по вказаному кредиту, а тому позивач просить стягнути різницю заборгованості за даним кредитним договором, яка становить 8254 грн. 20 коп.

Рішенням Лугинського районного суду Житомирської області від 10 березня 2015 року в задоволенні позову відмовлено за безпідставністю.

Не погоджуючись із судовим рішенням, ПАТ КБ «ПриватБанк» подало апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та ухвалити нове про задоволення позовних вимог.

Товариство посилається на те, що вказане рішення ухвалено з порушенням норм матеріального та процесуального права. Суд не взяв до уваги ту обставину, що після ухвалення рішення від 24.01.2008 року його було виконано лише 12.04.2011 року. Даним судовим рішенням не було припинено дію договору, не було його розірвано, а відтак його дія для сторін продовжувалась, і Банком здійснювалось нарахування заборгованості.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах, визначених ст. 303 ЦПК України, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, виходячи з наступного.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції мотивував своє рішення тим, що ПАТ КБ «ПриватБанк», як кредитор за договором, позбавлений права вимагати повторного стягнення з боржника суми заборгованості за кредитом, оскільки рішенням Лугинського районного суду Житомирської області від 24 січня 2008 року було стягнуто з ОСОБА_2 на користь ЗАТ КБ «ПриватБанк» 2585,36 грн. заборгованості за вказаним кредитним договором і на час розгляду справи судове рішення виконано.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду із наступних підстав.

Відповідно до положень ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Як убачається із матеріалів справи, 28 серпня 2006 року між Закритим акціонерним товариством Комерційний банк «ПриватБанк» та ОСОБА_2 був укладений договір № SAMDN0573 про відкриття картрахунку і обслуговування кредитної карти. За умовами кредитного договору відповідачу був наданий кредитний ліміт «Фінансовий фіксований» на термін до 28 серпня 2009 року в сумі 2060 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 4% в місяць із рорзрахунку 360 днів в рік ( а.с. 11). ЗАТ КБ «ПриватБанк» виконало свої зобовязання у повному обсязі, у той же час ОСОБА_2 зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконувала. У зв'язку з чим рішенням Лугинського районного суду Житомирської області від 24 січня 2008 року було стягнуто з ОСОБА_2 на користь ЗАТ КБ «ПриватБанк» 2585,36 грн. кредитної заборгованості за період з 28.08.2006 року по 04.12.2007 року (а.с. 64-66).

Згідно статей 526, 527, 530 ЦК України зобов'язання повинно виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону.

За змістом ст.ст.6, 627 ЦК України - сторони є вільними в укладенні договору.

Відповідно до ч.2 ст.1054 ЦК та ч.2 ст.1050 ЦК України - наслідками порушення Боржником зобов'язання щодо повернення суми кредиту, що залишилася, є право заявника вимагати розірвання договору та повернення суми кредиту і сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 ЦК України.

Відповідно до п. 17 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року № 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» зобов'язання припиняється з підстав, передбачених договором або законом (частина перша стті 598 ЦК України). Такі підстави, зокрема, зазначені у статтях 599-601, 604-609 ЦК України. Наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконано боржником, не припиняє правовідносин сторін кредитного договору, не звільняє останнього від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених частиною другою статті 625 ЦК України, оскільки зобов'язання залишається невиконаним належним чином відповідно до вимог статей 526, 599 ЦК України.

Встановлено, що судове рішення від 24.01.2008 року було виконано лише 12 квітня 2011 року, що підтверджується копією постанови про закінчення виконавчого провадження (а.с. 36). Вказаним рішенням суду не було припинено дію договору, і Банком продовжувалось нарахування заборгованості за кредитним договором, зокрема по відсотках за користування кредитом.

У позовній заяві Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк" ставиться вимога про стягнення із відповідача боргу в розмірі 8254,2 грн. станом на 21.12.2014 року, тобто про стягнення заборгованості, яка виникла після ухвалення судового рішення від 24.01.2008 року.

Отже, висновок суду першої інстанції про повторність вимог банку є помилковим, оскільки з огляду на те, що правовідносини сторін кредитного договору не припинилися у зв'язку з ухваленням судового рішення, вимоги Банку в частині стягнення заборгованості за період з 04 грудня 2007 року по 28 серпня 2009 року, тобто по дату остаточного повернення кредиту згідно умов п. 1.1 (яким визначено строк остаточного повернення кредиту не пізніше 28.08.2009 року) є обґрунтованими в розмірі 497 грн. 21 коп. (1103,08 грн. - 605,87 грн. = 497,21 грн. (а.с.7-8, розрахунок заборгованості).

Відповідно до положень ст. 257 ЦК України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. В матеріалах справи наявна заява відповідача про застосування строку позовної давності (а.с. 31).

Відтак, у задоволенні позову ПАТ КБ "ПриватБанк" до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором за період з 04 грудня 2007 року по 28 серпня 2009 року слід відмовити в зв'язку із пропуском строку звернення до суду.

Позовні вимоги щодо стягнення кредитної заборгованості за період з 28.08.2009 року по 21.12.2014 року є безпідставними і також не підлягають задоволенню, оскільки дії кредитної картки, виданої Банком ОСОБА_2, як передбачено п.1.1. Кредитного договору, припиняється 28 серпня 2009 року. Доказів щодо пролонгації дії кредитної картки позивачем не надано і таких не встановлено судом. Питання відповідальності ОСОБА_2 в порядку ст. 625 ЦК України за період з 28.08.2009 року до 12.04.2011 року Банком у межах заявленого позову не порушено.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та скасовує рішення з ухваленням нового про відмову у задоволенні позову з інших правових підстав.

Керуючись ст.ст. 304, 307, 309, 313, 314, 316 ЦПК України, колегія судів, -

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк" задовольнити частково.

Рішення Лугинського районного суду Житомирської області від 10 березня 2015 року скасувати та ухвалити нове рішення.

У задоволенні позову Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк" до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором за період з 04 грудня 2007 року по 28 серпня 2009 року відмовити в зв'язку із пропуском строку звернення до суду.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити за безпідставністю.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржене у касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня проголошення.

Головуючий Судді: