Справа № 405/1406/15-ц
Провадження №2-р/405/7/15
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 червня 2015 рокуЛенінський районний суд м.Кіровограда у складі:

головуючого судді Іванової Л.А.

при секретарі Волошиній І.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Кіровограді заяву позивача ОСОБА_1 про розяснення рішення суду від 27 травня 2015 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Фінансова ініціатива» про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И В:

25 лютого 2015 року позивач ОСОБА_1 звернувся до Ленінського районного суду м.Кіровограда з позовом до публічного акціонерного товариства «Комерційний Банк «Фінансова ініціатива», в якому просив стягнути з ПАТ «Комерційний банк «Фінансова ініціатива» на його користь:

суму заборгованості за банківським вкладом за договором №263960 від 26 грудня 2013 року з урахуванням встановленого індексу інфляції в розмірі 32 353 грн. 97 коп.;

суму процентів на банківський вклад згідно умов п.2 договору №263960 від 26 грудня 2013 року за період з 31 грудня 2014 року по 25 лютого 2015 року в розмірі 1 006 грн. 49 коп.;

три проценти річних від простроченої суми банківського вкладу за договором №263960 від 26 грудня 2013 року за період з 06 січня 2015 року по 25 лютого 2015 року в розмірі 182 грн. 34 коп.;

майнову шкоду внаслідок невиконання зобовязань відповідача з видачі грошових коштів за договором №263960 від 26 грудня 2013 року за період з 12 січня 2015 року по 25 лютого 2015 року в розмірі 1 124 грн. 56 коп.;

суму пені за невиконання платіжних доручень з розрахунку 0,1% згідно з п.8.4 ст.8, п.32.2 ст.32 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» в розмірі 3 707 грн. 08 коп.;

суму пені згідно з ч.5 ст.10 Закону України «Про захист прав споживачів» за договором №263960 від 26 грудня 2013 року за період з 06 січня 2015 року по 25 лютого 2015 року в розмірі 66 555 грн. 85 коп.

Ухвалою Ленінського районного суду м.Кіровограда від 02 березня 2015 року було відкрито провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ПАТ «Комерційний Банк «Фінансова ініціатива» про стягнення заборгованості за договором банківського вкладу.

Під час судового розгляду справи в порядку ч.2 ст.31 ЦПК України позивач ОСОБА_1 позовні вимоги неодноразово змінював та уточнював (заява від 15 квітня 2015 року, заява від 27 квітня 2015 року та заява від 28 квітня 2015 року), та з урахуванням уточнених позовних вимог, позивач ОСОБА_1 просив стягнути з відповідача ПАТ «Комерційний банк «Фінансова ініціатива», на свою користь:

інфляційні витрати внаслідок несвоєчасного виконання умов договору від 26 грудня 2013 року №263960 в розмірі 6 742 грн. 50 коп.,

суму процентів на банківський вклад згідно з п.2 договору банківського вкладу №263960 від 26 грудня 2013 року за період з 31 грудня 2014 року по 24 квітня 2015 року в розмірі 287 грн. 26 коп.;

3% проценти річних від простроченої суми банківського вкладу за період з з 06.01.2015 року по 24.04.2015 року в розмірі 255 грн. 21 коп.,

майнову шкоду внаслідок невиконання зобовязань з видачі грошових коштів за договором банківського вкладу №263960 від 26 грудня 2013 року за період з 06 січня 2015 року по 24 квітня 2015 року в розмірі 2 149 грн. 96 коп.;

суму пені за невиконання платіжних доручень з розрахунку 0,1% згідно з п.8.4 ст.8, п.32.2 ст.32 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» за період з 12 січня 2015 року по 24 квітня 2015 року в розмірі 21 178 грн. 26 коп.,

суму пені в розмірі 3% згідно з п.5 ст.10 Закону України «Про захист прав споживачів» за договором банківського вкладу №263960 від 26 грудня 2013 року за період з 06 січня 2015 року по 24 квітня 2015 року в розмірі 104 850 грн. 07 коп.

Рішенням Ленінського районного суду м.Кіровограда від 27 травня 2015 року позов ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Фінансова ініціатива» про стягнення заборгованості, - задоволено частково. Стягнуто з публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Фінансова ініціатива» на користь ОСОБА_1 проценти на банківський вклад згідно з п.2 договору банківського вкладу №263960 (Вклад «Лояльний») від 26 грудня 2013 року за період з 31 грудня 2014 року по 24 квітня 2015 року в розмірі 287 (двісті вісімдесят сім) грн. 26 коп., 3% проценти річних від простроченої суми банківського вкладу за період з з 06.01.2015 року по 24.04.2015 року в розмірі 255 грн. 21 коп., інфляційні витрати в розмірі 6 742 грн. 50 коп., матеріальну шкоду в розмірі 410 грн. 64 коп. за договором банківського вкладу №263960 (Вклад «Лояльний») від 26 грудня 2013 року.

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Фінансова ініціатива» про стягнення пені за невиконання платіжних доручень з розрахунку 0,1% згідно з п.8.4 ст.8, п.32.2 ст.32 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» за період з 12 січня 2015 року по 24 квітня 2015 року в розмірі 21 178 грн. 26 коп., про стягнення пені в розмірі 3% згідно з п.5 ст.10 Закону України «Про захист прав споживачів» за договором банківського вкладу №263960 (Вклад «Лояльний») від 26 грудня 2013 року за період з 06 січня 2015 року по 24 квітня 2015 року в розмірі 104 850 грн. 07 коп., - відмовлено.

15 червня 2015 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про розяснення рішення Ленінського районного суду м.Кіровограда від 27 травня 2015 року (уточнення до заяви позивача від 15 червня 2015 року про розяснення рішення від 27 травня 2015 року від 24 червня 2015 року) по зазначеній цивільній справі, в якій просив розяснити рішення Ленінського районного суду м.Кіровограда від 27 травня 2015 року по справі №405/1406/15-ц, провадження №2/405/317/15 стосовно того, що саме суд мав на увазі, зазначивши в резолютивній частині рішення інформацію щодо задоволення позовних вимог про стягнення матеріальної шкоди в розмірі 410 грн. 64 коп., що не відповідає позовним вимогам позивача, так як останній звертався до суду з вимогою про задоволення майнової шкоди. Крім того, просив розяснити рішення суду стосовно задоволення або незадоволення позовних вимог позивача про стягнення майнової шкоди внаслідок невиконання зобовязань відповідача з видачі грошових коштів за договором від 26 грудня 2013 року №263960 за період з 06 січня 2015 року по 24 квітня 2015 року в розмірі 2 149 грн. 96 коп.; розяснити рішення суду стосовно того, про які саме безпідставні та недоведені позовні вимоги йдеться в абзаці 6 на сторінці 8 рішення суду; розяснити рішення суду стосовно прийняття до уваги розрахунку майнової шкоди від невиконання зобовязань відповідача перед позивачем з видачі вкладу по договору від 26 грудня 2013 року №263960, що складений позивачем 27 квітня 2015 року на підставі договору від 26 грудня 2013 року між позивачем та ПАТ «Ідея Банк» від 16 січня 2015 року №90.69.000425 за ставкою 24,5%.

Заявник ОСОБА_1 в судове засідання не зявився, повідомлений належним чином про час та місце розгляду заяви про розяснення рішення, подав заяву про розгляд заяви про розяснення рішення суду від 27 травня 2015 року без його участі, заяву про розяснення рішення підтримав, просив її задовольнити.

Представник відповідача ПАТ «Комерційний банк «Фінансова ініціатива» в судове засідання не зявився, повідомлявся судом про час та місце судового розгляду заяви, разом з тим, відповідно до ч.3 ст.221 ЦПК України його неявка не перешкоджає розгляду зазначеного питання в судовому засіданні.

За правилом ч.1 ст.208 ЦПК України судові рішення викладаються у формі ухвали або рішення.

Відповідно до п.1 ст.221 ЦПК України якщо рішення суду є незрозумілим для осіб, які брали участь у справі, або для державного виконавця, суд за їхньою заявою постановляє ухвалу, в якій розяснює своє рішення, не змінюючи при цьому його змісту.

Розяснення рішення це повний, ясний, зрозумілий виклад тих фрагментів рішення, які здебільшого знаходяться у резолютивній частині та розуміння яких викликає труднощі, але не внесення змін у сутність рішення і не вирішення тих питань, що не були предметом судового розгляду.

За змістом та аналізом зазначеної статті незрозумілим є рішення, в якому припускаються кілька варіантів тлумачення, при цьому, розяснюються не мотиви та висновки, яких дійшов суд, а ухвалене судове рішення; підставою для розяснення рішення суду є утруднення чи неможливість його виконання.

Зрозумілість судового рішення полягає у тому, що його резолютивна частина не припускає кілька варіантів тлумачення.

В свою чергу, розяснення інших частин рішення (вступної, описової , мотивувальної) (крім резолютивної частини рішення) не має правового значення, оскільки вони не мають обовязкового характеру.

Згідно з розясненнями, викладеними в п.21 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судове рішення в цивільній справі» від 18 грудня 2012 року №14 відповідно до ст.221 ЦПК України розяснення рішення суду, а не ухвали, можливе тоді, коли воно не містить недоліків, що можуть бути усунені лише ухваленням додаткового рішення, а є незрозумілим, що ускладнює його реалізацію. Зазначене питання розглядається судом, що ухвалив рішення, і в ухвалі суд викладає більш повно та ясно ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не вносячи змін в суть рішення і не торкаючись питань, які не були предметом судового розгляду. Розяснення рішення суду не допускається, якщо воно виконане або закінчився установлений законом строк, протягом якого рішення може бути предявлене до виконання. Якщо фактично порушено питання про зміну рішення або внесення в нього нових даних, у т.ч. і розяснення мотивів ухваленого рішення, суд ухвалою відмовляє в розясненні рішення.

Із змісту поданої позивачем ОСОБА_1 заяви про розяснення рішення суду від 27 травня 2015 року, в якій останній просив розяснити рішення суду стосовно того, що саме суд мав на увазі, зазначивши в резолютивній частині рішення інформацію щодо задоволення позовних вимог про стягнення матеріальної шкоди в розмірі 410 грн. 64 коп., що не відповідає позовним вимогам позивача, так як останній звертався до суду з вимогою про задоволення майнової шкоди, а також стосовно задоволення або незадоволення позовних вимог позивача про стягнення майнової шкоди внаслідок невиконання зобовязань відповідача з видачі грошових коштів за договором від 26 грудня 2013 року №263960 за період з 06 січня 2015 року по 24 квітня 2015 року в розмірі 2 149 грн. 96 коп.; та, крім того, стосовно того, про які саме безпідставні та недоведені позовні вимоги йдеться в абзаці 6 на сторінці 8 рішення суду; розяснити рішення суду стосовно прийняття до уваги розрахунку майнової шкоди від невиконання зобовязань відповідача перед позивачем з видачі вкладу по договору від 26 грудня 2013 року №263960, що складений позивачем 27 квітня 2015 року на підставі договору від 26 грудня 2013 року між позивачем та ПАТ «Ідея Банк» від 16 січня 2015 року №90.69.000425 за ставкою 24,5%, вбачається, що позивач ОСОБА_1 фактично не погоджується з постановленим по справі рішенням в тій частині, в якій йому було відмовлено в задоволенні позовних вимог, та просить розяснити йому мотиви ухваленого по справі рішення.

З огляду на викладене вище, підстави для розяснення рішення Ленінського районного суду м.Кіровограда від 27 травня 2015 року по цивільній справі № 405/1406/15-ц, провадження №2/405/317/15 за позовом ОСОБА_1 до ПАТ «Комерційний банк «Фінансова ініціатива» про стягнення заборгованості, відсутні, у звязку з чим заяву позивача ОСОБА_1 про розяснення рішення суду від 27 травня 2015 року слід залишити без задоволення.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.221 ЦПК України, Постановою Пленуму Верховного Суду України «Про судове рішення в цивільній справі» від 18 грудня 2012 року №14, суд, -

У Х В А Л И В:

Заяву позивача ОСОБА_1 про розяснення рішення Ленінського районного суду м.Кіровограда від 27 травня 2015 року по цивільній справі №405/1406/15-ц, провадження №2/405/317/15 за позовом ОСОБА_1 до ПАТ «Комерційний банк «Фінансова ініціатива» про стягнення заборгованості, - залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Ленінського районного суду

м. Кіровограда Л.А. Іванова