У х в а л а

іменем україни

30 квітня 2015 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і

кримінальних справ у складі:

Касьяна О.П., Гончара В.П., Остапчука Д.О.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом Новоград-Волинського міжрайонного прокурора в інтересах держави в особі фінансового управління Новоград-Волинської міської ради Житомирської області до ОСОБА_4, третя особа - Відкрите акціонерне товариство національна акціонерна страхова компанія «Оранта», про стягнення коштів затрачених на лікування потерпілих, за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 03 листопада 2014 року та ухвалу апеляційного суду Житомирської області від 04 лютого 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У вересні 2014 року Новоград-Волинський міжрайонний прокурор в інтересах держави в особі фінансового управління Новоград-Волинської міської ради Житомирської області звернувся до суду з позовом, у якому просив стягнути з ОСОБА_4 7 771 грн 68 коп. коштів, витрачених на лікування потерпілих у дорожньо-транспортній пригоді ОСОБА_5 та ОСОБА_6

На обґрунтування своїх вимог посилався на ті обставини, що ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, тому сума, витрачена на лікування потерпілих від злочину, підлягає стягненню з відповідача на користь бюджету, з якого фінансується лікувальний заклад.

Рішенням Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 03 листопада 2014 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Житомирської області від 04 лютого 2015 року, позов задоволено. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У касаційній скарзі відповідач просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалу апеляційного суду і ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову, мотивуючи свої вимоги порушенням судами норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Ухвалюючи рішення про задоволення позову, суд першої інстанції, з рішенням якого погодився апеляційний суд, надавши належну оцінку обставинам справи, повно та всебічно з'ясувавши та встановивши їх, правильно виходив з того, що відповідач визнаний винним у вчиненні злочину, від якого потерпіли ОСОБА_5 та ОСОБА_6, тому він повинен відшкодувати кошти, витрачені закладом охорони здоров'я на їх лікування, як передбачено ч.1 ст. 1206 ЦК України.

При цьому судами правильно застосовано закон, що регулює спірні відносини, оскаржувані судові рішення ухвалені з дотриманням норм процесуального права.

Доводи касаційної скарги не спростовують висновків судів, обґрунтовано викладених у мотивувальних частинах оскаржуваних судових рішень.

За таких обставин касаційну скаргу потрібно відхилити, рішення Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 03 листопада 2014 року та ухвалу апеляційного суду Житомирської області від 04 лютого 2015 року залишити без змін.

Керуючись ч. 3 ст. 332, ст. 337 ЦПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити, рішення Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 03 листопада 2014 року та ухвалу апеляційного суду Житомирської області від 04 лютого 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів: О.П. Касьян

В.П. Гончар

Д.О. Остапчук