Справа № 579/747/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

04 червня 2015 року Кролевецький районний суд Сумської області

в складі головуючого судді - Бєгунової О.В.,

за участі секретаря судового засідання - Малик Г.М.,

з участю: позивачки - ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Кролевці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на дитину,

в с т а н о в и в:

позивачка звернулася до суду з указаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що 26 вересня 2009 року вони з відповідачем уклали шлюб, від якого мають двох дітей: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2. Сімейне життя у них не склалося, у травні вони припинили шлюбні відносини і ведення спільного господарства. З цього часу відповідач проживає окремо. Вона не працює, єдиним джерелом існування є соціальна допомога на дочку ОСОБА_5. Відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дітей та не бере участі у їх вихованні. Відповідач не працює, але є працездатним; інших утриманців у нього немає, а тому на її думку він може сплачувати аліменти. Через різні погляди на розмір щомісячних коштів, необхідних для утримання дітей, вони не можуть самостійно домовитись з приводу участі ОСОБА_2 в їх утриманні.

Посилаючись на викладене, позивачка просить стягнути з відповідача аліменти на двох дітей у твердій грошовій сумі у розмірі 400 грн. щомісяця з подальшою індексацією відповідно до закону до досягнення дітьми повноліття.

В судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги у повному обсязі, посилаючись на обставини, зазначені у позові.

Відповідач, належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи, в судове засідання не зявився, надав суду клопотання про розгляд справи у його відсутність, зазначивши, що позовні вимоги визнає частково і згоден сплачувати аліменти у розмірі 250 грн. на кожну дитину щомісяця. Будучи присутнім на попередньому судовому засіданні він не заперечував обставини, зазначені позивачкою у позовній заяві на обґрунтування позовних вимог, при цьому пояснив, що на даний час ніде не працює, власного житла і землі не має, проживає разом зі своїми батьками в с.Буйвалове Кролевецького району Сумської області у належному їм будинку.

Заслухавши пояснення позивачки, перевіривши матеріали справи і дослідивши надані сторонами докази, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

З 26 вересня 2009 року сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Кролевецького районного управління юстиції Сумської області 26 вересня 2009 року, актовий запис за №104 (а.с.7).

Під час шлюбу у подружжя народилося двоє дітей: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, у свідоцтві про народження яких ОСОБА_2 записаний батьком, ОСОБА_1 - матірю (а.с.8, 9).

З пояснень позивачки вбачається, що з 1 травня 2015 року вони припинили шлюбні відносини і ведення спільного господарства і з цього часу відповідач проживає окремо від позивачки та дітей разом зі своїми батьками в належному їм будинку в с.Буйвалове Кролевецького району Сумської області. Діти постійно проживають разом з матірю в м.Кролевець Сумської області в будинку її батьків.

Відповідно до ст.27 Конвенції про права дитини, держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Проживання батьків окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обовязків щодо дитини (ч.2 ст.141 СК України).

Відповідно до ст.141 СК України мати і батько мають рівні права та обовязки щодо дитини.

Між сторонами відсутня домовленість про сплату аліментів на дітей.

При визначенні розміру аліментів суд враховує майнове становище дітей, яке на сьогодні залежить від доходів матері, яка не працює, здійснює догляд за дитиною до трьох років. Соціальної допомоги в розмірі 850 грн., яку вона отримує на меншу дитину недостатньо для забезпечення усім необхідним, створення нормальних умов для життя та розвитку двох дітей, при тому, що з 1 січня 2015 року прожитковий мінімум для дитини віком до 6 років становить 1032 грн. При цьому суд бере до уваги, що позивачка щомісячно несе витрати у розмірі 300 грн. за перебування дітей в дитячому садку, що вбачається з її пояснень.

Також суд враховує, що відповідач на даний час не працює, власного житла не має, проживає разом з батьками, про що він пояснив на попередньому судовому засіданні. Відповідно до довідки виконкому Буйвалівської сільської ради відповідач земельних ділянок у своїй власності не має (а.с.28). Дані обставини не заперечуються позивачкою. Систематичних витрат на утримання дітей відповідач не несе, домовленості щодо утримання дітей між сторонами немає. Поряд з цим суд враховує, що відповідач працездатний, інших утриманців не має і повинен організувати своє життя так, щоб утримувати себе та виконувати свої батьківські обовязки щодо своїх малолітніх дітей, в тому числі утримувати в обсязі, що задовольнятиме їх життєві потреби. Що стосується його згоди сплачувати по 250 грн. на утримання кожної дитини щомісячно, то ця сума аліментів замала, щоб задовольнити мінімальні потреби дітей. Поряд з цим, суд враховує, що позивачка не надала суду доказів на підтвердження тієї обставини, що відповідач на сьогодні має фінансову можливість сплачувати аліменти у розмірі 400 грн. щомісяця на кожну дитину.

За таких обставин, враховуючи викладене вище, положення ст.ст.182, 184 СК України, оцінивши надані сторонами на підтвердження своїх вимог та заперечень докази, з метою захисту інтересів дітей, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову та стягнення з відповідача на користь позивачки аліментів на двох дітей в твердій грошовій сумі в розмірі 350 грн. на кожну дитину щомісяця з індексацією відповідно до закону до досягнення дітьми повноліття.

В іншій частині позову необхідно відмовити за безпідставністю.

Згідно з ч.3 ст.88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню в дохід держави 243 грн. 60 коп. судового збору і на користь позивачки понесені нею і документально підтверджені витрати на правову допомогу у розмірі 300 грн. (а.с.10- 14).

Відповідно до ст.ст.180-182, 184, 191 Сімейного кодексу України, керуючись ст.ст.10, 11, 88, 213, 215, 218 Цивільного процесуального кодексу України,-

в и р і ш и в:

позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_4, на користь ОСОБА_1 аліменти на дітей: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, в твердій грошовій сумі у розмірі 350 (триста пятдесят) гривень щомісяця на кожну дитину з індексацією відповідно до закону до досягнення дітьми повноліття.

Стягнення аліментів проводити з 21 травня 2015 року.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір у розмірі 243 (двісті сорок три) грн. 60 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 300 (триста) гривень судових витрат, понесених на правову допомогу.

В іншій частині позову відмовити.

Допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів в межах платежу аліментів за один місяць.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Сумської області через Кролевецький районний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом 10 днів з дня його проголошення; особами, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення - протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя

ОСОБА_6