Справа № 477/3365/13-ц
Провадження № 2/477/259/15
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 червня 2015 року м. Миколаїв

Жовтневий районний суд Миколаївської області в складі: головуючого судді Козаченка Р.В.,

при секретарі Бітюковій С.В.,

за участю:

позивачки ОСОБА_1, її представника ОСОБА_2,

відповідача ОСОБА_3, його представника ОСОБА_4,

розглянувши в м. Миколаєві у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Жовтневого районного суду Миколаївської області цивільну справу за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_3 про визнання батьківства та стягнення аліментів,

В С Т А Н О В И В:

У листопаді 2013 року позивачка звернулася до суду із зазначеним позовом, в якому просила визнати відповідача батьком її дочки ОСОБА_1, 10 серпня 2012 року, та стягнути з нього аліменти на свою користь на утримання дочки в розмірі 1/4 частини всіх його доходів щомісячно.

В обґрунтування вимог вказувала наступне.

З відповідачем вона проживала спільно однією сімєю з квітня 2011 року по квітень 2013 року. За час спільного проживання в них народилася дочка ОСОБА_1, яку в органах РАГС вона зареєструвала самостійно, так як ОСОБА_3 відмовився визнавати її своєю дочкою.

Посилаючись на те, що ОСОБА_1 народилася 10 серпня 2012 року за час їх спільного проживання сім'єю, просила визнати відповідача її батьком та стягнути з нього на свою користь зазначені аліменти на її утримання.

В судовому засіданні позивачка та її представник позов підтримали та просили задовольнити.

Відповідач та його представник під час розгляду справи позов не визнали та заперечували проти його задоволення, вказуючи, що він не є батьком ОСОБА_1, так як у нього були обґрунтовані підозри щодо вірності позивачки йому. На останнє судове засідання вони не зявилися, надіславши електронною поштою заяву з проханням завершити розгляд справу без їх участі. Крім того представник зазначив у заяві, що при вирішенні вимог щодо стягнення аліментів необхідно враховувати наявність у

ОСОБА_3 ще двох неповнолітніх дітей та тяжко хворого батька.

Суд, заслухавши під час розгляду справи пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення свідків, в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих сторонами доказів, прийшов до висновку, що позов в частині визнання батьківства необхідно задовольнити повністю, а в частині стягнення аліментів - частково, виходячи з наступних підстав.

Сторони спільно проживали разом однією сімєю в період з 2011 року по квітень 2013 року.

За цей час, у позивачки ОСОБА_5 народилася дочка ОСОБА_1, 10 серпня 2012 року.

Її народження було зареєстровано виконавчим комітетом Котляревської сільської ради Жовтневого району Миколаївської області, актовий запис № 19.

В актовому записі відомості про батька - Юскевич Сергій Миколайович, зроблені відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України зі слів матері, тобто позивачки у справі.

Згідно з цією нормою закону при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім'я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою.

Відповідач заперечував своє батьківство відносно ОСОБА_1, вказуючи мав обґрунтовані підозри що ОСОБА_5 під час їх спільно проживання була невірною йому.

Проте ці підозри не можуть спростувати факт батьківства.

Так, згідно з висновками проведеної під час провадження у справі генетичної експертизи №52 (розпочата була 9 квітня, а закінчена 7 травня 2014 року) громадянин ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, може являтися біологічним батьком дитини ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, народженою громадянкою ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_3, з ймовірністю 99,9999 %, тобто батьківство практично доведено.

Відповідно до ст. 126 СК України походження дитини від батька визначається за заявою жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою. Така заява може бути подана як до, так і після народження дитини до органу державної реєстрації актів цивільного стану.

Згідно зі ст. 128 СК України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільно-процесуального кодексу України. ОСОБА_6 про визнання батьківства може бути пред'явлений матір'ю. ОСОБА_6 про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу.

Враховуючи висновки генетичної експертизи та інші докази у справі, та беручи до уваги, що батьківство ОСОБА_1 записано зі слів матері згідно зі ст. 135 СК України, тому суд вважає, що позовні вимоги в частині визнання відповідача її батьком підлягають задоволенню.

Що ж стосується стягнення аліментів, то суд зазначає наступне.

Згідно зі ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати свою дитину до досягнення нею повноліття.

Частина 3 ст. 181 та ч. 1 ст. 183 СК України передбачають, що за рішенням суду кошти (аліменти) на утримання дитини присуджуються в частині від доходу її батька або у твердій грошовій сумі. Розмір частки заробітку (доходу) батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Відповідно до ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу отримує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Враховуючи обовязок батька утримувати свою дитину до її повноліття, передбачений ст. 180 СК України, встановлення під час розгляду цієї справи факт батьківства, вимоги ст. 182 СК України, в тому числі матеріальне становище дитини, стан її здоровя та стан здоровя і матеріальне становище платника аліментів, суд прийшов до висновку, що відповідач зобовязаний та має можливість сплачувати аліменти на утримання своєї дочки ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, в розмірі 1/6 частини всіх його заробітків доходів. Розмір аліментів при цьому повинен бути не меншим 30% прожиткового мінімуму, визначеного законом на дитину відповідного віку.

При визначенні розміру аліментів, які підлягають стягненню з відповідача, судом враховано, що він має ще двох неповнолітніх дітей.

Проте, суд не бере до уваги його посилання про наявність на утриманні батька, який хворіє на бронхіальну астму, оскільки суду не представлено доказів про те, що відповідач несе в звязку з цим витрати.

Посилання представника відповідача на те, що в задоволенні позову слід відмовити через пропуск строку позовної давності, визначеного ст. 138 СК України, суд не приймає до уваги, оскільки положення цієї статті не стосуються заявленого позову та встановлених правовідносин. Цією нормою передбачено право жінки на оскарження батьківства свого чоловіка щодо дитини, народженої у шлюбі, а нашому випадку дитина була народжена від чоловіка та жінки, які не перебували у зареєстрованому шлюбі.

Згідно зі ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню на користь позивачки судовий збір, сплачений нею при поданні позову до суду в сумі 229 грн. 40 коп. та витрати за проведену генетичну експертизу в сумі 1831 грн.

В звязку з тим, що ухвалою суду від 13 лютого 2014 року про призначення генетичної експертизи було визначено, що її оплату здійснюють сторони в рівних частках, але відповідач відмовився оплачувати свою частину проведеної експертизи, тому вона підлягає стягненню з нього на користь експертної установи Одеського обласного бюро судово-медичної експертизи, в сумі 1805 грн. 25 коп.

Щодо оплати правової допомоги в сумі 2500 грн., які позивачка просила їй компенсувати за рахунок відповідача, то належних документів про їх сплату суду не представлено.

Згідно зі ст. 84 ЦПК України, склад та розмір витрат, пов'язаних з оплатою правової допомоги, входять до предмету доказування по справі. На підтвердження цих обставин, суду повинні бути надані не лише договір про надання правової допомоги, а й документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов'язаних з наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанції до прибуткового касового ордеру, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ , касові чеки тощо).

На підтвердження витрат на правову допомогу, позивачка надала договір про надання правової допомоги та акт приймання-передачі виконаних робіт допомоги на суму 2500 грн. Проте ці документи не можуть вважатися належним та допустимим доказом оплати правової допомоги, оскільки з них не вбачається, що така оплата була проведена.

Крім цього суд вважає за необхідне відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України допустити виконання рішення про стягнення аліментів в межах платежу за один місяць.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 88, 130, 209, 212-215, 367 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В:

ОСОБА_6 Юріївни до ОСОБА_3 про визнання батьківства та стягнення аліментів задовольнити частково.

Визнати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 батьком ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Стягувати з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, на користь ОСОБА_5 кошти (аліменти) на утримання неповнолітньої ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, у розмірі 1/6 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 21 листопада 2013 року і до її повноліття.

Допустити негайне виконання рішення про стягнення аліментів в межах платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_3 користь ОСОБА_5 судові витрати в загальній сумі 2060 грн. 40 коп.

Стягнути з ОСОБА_3 користь комунальної установи Одеське обласне бюро судово-медичної експертизи оплату проведеної судової експертизи в сумі 1805 грн. 25 коп.

Рішення може бути оскаржене в апеляційний суд Миколаївської області через Жовтневий районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів після проголошення рішення.

Суддя Р.В. Козаченко