Провадження № 2/369/4763/15
РІШЕННЯ

Іменем України

05.11.2015 року Києво-Святошинськийрайонний суд Київськоїобласті в складі:

головуючого судді Волчка А.Я.,

за участю секретаря Раситюк М.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів та способу їх присудження, -

В С Т А Н О В И В :

У жовтні 2015 року ОСОБА_1 звернувся до Києво-Святошинського районного суду Київської області з позовом до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів та способу їх присудження.

Заявлені позовні вимоги обґрунтовував тим, що на підставі рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 16 квітня 2010 року стягнуто з ОСОБА_1 аліменти на користь ОСОБА_2 аліменти у твердій грошові сумі в розмірі 750 грн. 00 коп. ну утримання їхніх спільних неповнолітніх дітей Валентини та Юлії.

На даний час в нього кардинально змінилися життєві обставини, а саме: у нього народилася дитина від шлюбу з іншою жінкою та він змушений був змінити місце роботи. На цей час він офіційного працює в ТОВ «СНАЙТ» з 18.08. 2010 року і отримує заробітну плату у розмірі 1257 грн. 73 грн. на місяць. Інших джерел доходу він на сьогоднішній день не має. Призначені судом раніше аліменти ставить в дискримінаційне положення його сина, який народився 01 грудня 2010 року, який на даний час проживає зі мною та знаходиться на моєму утриманні.

Позивач зазначив, що його матеріальний стан не дає йому можливості сплачувати аліменти на утримання дітей на користь ОСОБА_2 у твердій грошові сумі 750 грн. 00 коп., оскільки він працює в ТОВ «СНАЙТ». Його середньомісячна заробітня плата складає 1 257 грн. 00 коп., яка не є достатньою для його утримання, утримання дітей Валентини та Юлії, сина ОСОБА_3.

Позивач просив суд встановити розмір аліментів на утримання спільних з відповідачкою неповнолітніх дітей Валентини та Юлії у вигляді 1/3 частки від розміру його заробітної плати з урахуванням видів надбавок до неї та скасувати виконавчий лист за № 2-1244 виданий Києво-Святошинським районним судом Київської області 16.04. 2010 року.

Відповідач подала до суду письмові докази, відповідно до яких вбачається, що вона працює фасувальником медичних виробів, іншого доходу для утримання дітуй вона не має, і сума аліментів у твердій грошовій сумі в розмірі 750 грн. 00 коп. з позивача є можливою для виплати, тому просила у задоволенні позову відмовити.

В судовому засіданні позивач просив суд задовольнити заявлені позовні вимоги в повному обсязі.

Відповідач заперечувала проти задоволення позовної заяви, просила відмовити.

Суд, вислухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог з наступних підстав.

Відповідно до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

У статті 4 ЦПК України визначено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Відповідно до положень ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно ч. 8 ст. 7 Сімейного кодексу України регулювання сімейних відносин має здійснюватись з максимально можливим врахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім'ї.

За змістом ст. 18 Конвенції про захист прав дитини, суд повинен докласти всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Згідно ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини.

Як встановлено в судовому засіданні на підставі рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 16 квітня 2010 року стягнуто з ОСОБА_1 аліменти на користь ОСОБА_2 аліменти у твердій грошові сумі в розмірі 750 грн. 00 коп. ну утримання їхніх спільних неповнолітніх дітей Валентини та Юлії.

На даний час в нього кардинально змінилися життєві обставини, а саме: у нього народилася дитина від щлюбу з іншою жінкою та він змушений був змінити місце роботи. На цей час він офіційного працює в ТОВ «СНАЙТ» з 18.08. 2010 року і отримує заробітну плату у розмірі 1257 грн. 73 грн. на місяць. Інших джерел доходу він на сьогоднішній день не має. Призначені судом раніше аліменти ставить в дискримінаційне положення його сина, який народився 01 грудня 2010 року, який на даний час проживає зі мною та знаходиться на моєму утриманні.

Позивач зазначив, що його матеріальний стан не дає йому можливості сплачувати аліменти на утримання дітей на користь ОСОБА_2 у твердій грошові сумі 750 грн. 00 коп., оскільки він працює в ТОВ «СНАЙТ». Його середньомісячна заробітня плата складає 1 257 грн. 00 коп., яка не є достатньою для його утримання, утримання дітей Валентини та Юлії, сина ОСОБА_3.

Позивач просив суд встановити розмір аліментів на утримання спільних з відповідачкою неповнолітніх дітей Валентини та Юлії у вигляді 1/3 частки від розміру його заробітної плати з урахуванням видів надбавок до неї та скасувати виконавчий лист за № 2-1244 виданий Києво-Святошинським районним судом Київської області 16.04. 2010 року.

Згідно ч. 3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких берутьучасть ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Відповідно до ч. 1 ст.192 Сімейного кодексу України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них.

Посилання позивача на необхідність зменшення розміру аліментів у зв'язку із тяжким матеріальним становищем та наявністю інших утриманців, суд оцінює критично. Крім того, позивач є працездатною особою, офіційно працює, його заробітна плата в середньому складає 1257 грн., тому він має всі можливості матеріально утримувати свою дитину, що є його обов'язком. Доказів, які б свідчили про погіршення його стану здоров'я, позивачем також надано не було.

Таким чином, оскільки судом не встановлено обставин, які б унеможливлювали позивача сплачувати аліменти в твердій грошові сумі розмірі 750 грн. 00 коп., підстави для зменшення розміру аліментів відсутні, в зв'язку з чим в задоволенні позовних вимог необхідно відмовити.

На підставі ст. 18 Конвенції про захистправ дитини ст. ст. 7, 192 Сімейного кодексу України, ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» та керуючись ст.ст. 3, 11, 57, 60, 61, 88, 208,209, 212, 213, 214, 215 Цивільного процесуального кодексу України, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів та способу їх присудження - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Київської області через Києво-Святошинський районний суд Київської області шляхом подання апеляційної скарги в 10-денний строк з дня отримання копії даного рішення суду особою, яка його оскаржує.

Суддя А.Я. Волчко