АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
______________________________________
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 травня 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва у складі:

головуючого - судді Рейнарт І.М.

суддів Барановської Л.В., Качана В.Я.

при секретарі Мікітчак А.Л.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу судді Голосіївського районного суду м. Києва від 29 січня 2015р. про повернення позовної заяви ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «БТА Банк», треті особи: ОСОБА_2, Інспекція з питань захисту прав споживачів у м. Києві про захист прав споживача, визнання кредитного договору недійсним, визнання договорів застави та поруки припиненими,

встановила:

у січні 2015р. позивач звернулася до суду з вказаним позовом.

Ухвалою судді від 29 січня 2015р. позовна заява повернута позивачу для подачі до належного суду.

У поданій апеляційній скарзі позивач просить ухвалу судді скасувати, повернути справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Апелянт посилається на порушення суддею норм процесуального права, оскільки відповідач знаходиться на території Голосіївського району м. Києва.

Апелянт, будучи повідомленою про день та час розгляду апеляційної скарги за адресою, зазначеною у апеляційній скарзі, судовий виклик безпідставно не отримала, тому колегія суддів вирішила за можливе провести судовий розгляд у її відсутність.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, вивчивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає, що вона підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Повертаючи позовну заяву позивачу для подачі до належного суду, суддя виходив з того, що з приєднаного до позовної заяви кредитного договору вбачається, що місцем знаходження відповідача є вул. Щербакова, 35 у м. Києві, що не відноситься до Голосіївського району м. Києва, а тому справа не підсудна Голосіївському районному суду м. Києва.

Проте, погодитися з таким висновком судді не можна, так як він не ґрунтується на нормах процесуального права.

Згідно ч. 2 ст. 119 ЦПК України позовна заява повинна містити: найменування суду, до якого подається заява; ім'я (найменування) позивача і відповідача, їх місце проживання (перебування) або місцезнаходження, поштовий індекс, номери засобів зв'язку, якщо такі відомі; зміст позовних вимог; ціну позову щодо вимог майнового характеру; виклад обставин,

№ апеляційного провадження: № 22-ц/796/6897/2015
Головуючий у суді першої інстанції: Пасинок В.С.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Рейнарт І.М.
якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину, наявність підстав для звільнення від доказування; перелік документів, що

- 2 -

додаються до заяви.

Отже, законодавець визначив, що саме позивач зобов'язаний зазначити місцезнаходження відповідача, до якого пред'являється позов.

Відповідно до ч. 2 ст. 109 ЦПК України позови до юридичних осіб пред'являються в суд за їхнім місцезнаходженням.

Подаючи позовну заяву до Голосіївського районного суду м. Києва, позивач зазначив місцезнаходження відповідача, як вул. Жилянська, 75 у м. Києві, що знаходиться у Голосіївському районі м. Києва, тому справа підсудна Голосіївському районному суду м. Києва.

Та обставина, що на момент укладення кредитного договору, а саме 3 грудня 2007р., відповідач знаходився по вул. Щербакова, 35 у м. Києві, не спростовує твердження позивача, що на день звернення до суду із даною позовною заявою відповідач змінив місце свого знаходження.

Інших документів, на підставі яких суддя міг би зробити висновок про неправильне зазначення позивачем місцезнаходження відповідача на день подачі позову, матеріали справи не містять, тому суддя не мав законних підстав для повернення позовної заяви позивачу для подачі до належного суду.

У разі з'ясування після відкриття провадження, що місцезнаходження відповідача позивачем зазначено неправильно і він не знаходиться на території Голосіївського району м. Києва, суд має законні підстави для передачі справи до іншого суду відповідно до ст. 116 ЦПК України.

Допущені у тексті позовній заяві неточності з приводу підсудності даної справи Шевченківському районному суду м. Києва, не є підставою для повернення позовної заяви позивачу, оскільки це суперечить положенням статей 119 та 122 ЦПК України.

За таких обставин, при постановлені ухвали про повернення позовної заяви позивачу, суддею першої інстанції було допущено порушення норм процесуального права, яке призвело до неправильного вирішення питання, тому судова колегія вважає, що ухвалу судді першої інстанції необхідно скасувати, а матеріали цивільної справи направити до суду першої інстанції для вирішення питання про прийняття позовної заяви.

Керуючись ст.ст.303, 307, 311, 312, 313-315, 317 ЦПК України, колегія суддів

ухвалила:

апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу судді Голосіївського районного суду м. Києва від 29 січня 2015р. скасувати, позовну заяву ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «БТА Банк», треті особи: ОСОБА_2, Інспекція з питань захисту прав споживачів у м. Києві про захист прав споживача, визнання кредитного договору недійсним, визнання договорів застави та поруки припиненими повернути до Голосіївського районного суду м. Києва для вирішення питання про прийняття.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Головуючий:

Судді: