РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ун. № 759/10467/15-ц

пр. № 2/759/4638/15

13 листопада 2015 року Святошинський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді Коваль О.А.

при секретарі Ярмощук К.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

ПАТ «Універсал Банк» (позивач, банк, кредитор) звернулося до Святошинського районного суду м. Києва з позовом до ОСОБА_1 (відповідач-1, позичальник, боржник), ОСОБА_2 (відповідач-2, поручитель-1) про стягнення заборгованості за кредитним договором, обґрунтовуючи позовні вимоги тим, що 22 квітня 2008 року між ВАТ «Універсал Банк», правонаступником якого є ПАТ «Універсал Банк» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 056-2008-1259, згідно якого позивач видав Відповідачу-1 кредит на загальну суму 122 814,00 швейцарських франків строком до 22.04.2008 року зі сплатою 9,95 % річних за користування кредитом.

З метою забезпечення виконання зобов'язань за вказаним кредитним договором між ПАТ «Універсал Банк» та ОСОБА_4 був укладений договір поруки № 056-2008-1259-Р/1 (договір поруки - 1) від 22.04.2008 року, відповідно до якого поручитель-1 зобов'язується перед кредитором відповідати за невиконання позичальником усіх його зобов'язань перед кредитором, що виникли з кредитного договору, укладеного між банком та позичальником.

Крім того, позивачем було подано позов до Святошинського районного суду м. Києва до ОСОБА_3 (відповідач-3, поручитель-2), обґрунтовуючи свої вимоги тим, що між ПАТ «Універсал Банк» та ОСОБА_3 з метою забезпечення виконання кредитного договору № 056-2008-1259 було укладено договір поруки № 056-2008-1259-Р/2 (договір поруки - 2) від 22.04.2008 року, відповідно до якого поручитель-2 зобов'язується перед кредитором відповідати за невиконання ОСОБА_1 усіх зобов'язань перед кредитором, що виникли з вищевказаного кредитного договору.

Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва 16.09.2015 року об'єднано в одне провадження цивільну справу за позовом ПАТ «Універсал Банк» до ОСОБА_3 про стягнення кредитної заборгованості разом із цивільною справою за позовом ПАТ «Універсал Банк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення кредитної заборгованості з присвоєнням єдиного номеру № 759/10467/15-ц, 2/759/4638/15.

Позивачем зазначено, що відповідач-1 скористався кредитними ресурсами, що підтверджується меморіальним ордером №0562914CHF000639 від 22.04.2008 року та випискою з рахунку позичальника від 22.04.2008 року, проте свої зобов'язання за кредитним договором не виконав, внаслідок чого утворився борг на суму 89 596,50 швейцарських франків, з яких: заборгованість за тілом кредиту - 83 512,73 швейцарських франки; заборгованість по відсоткам за користування кредитом - 5 825,16 швейцарських франків; заборгованість по підвищеним відсоткам - 258,61 швейцарських франки. У перерахунку в національну валюту України за офіційним курсом НБУ на день оплати судового збору сума заборгованості становить 2 096 145,96 грн., у тому числі: заборгованість за тілом кредиту - 1 953 813,72 грн.; заборгованість по відсоткам за користування кредитом - 136 281,95 грн.; заборгованість по підвищеним відсоткам - 6 050,28 грн.

Зазначено і те, що позивач повідомляв боржника та поручителів про наявність заборгованості за кредитним договором. Зокрема 22.12.2014 року позичальнику було направлено вимогу дострокового погашення кредиту, яку відповідачем не було виконано. Також 22.04.2014 року кредитор у зв'язку з виникненням заборгованості відповідача-1 звертався до поручителів з вимогою про виконання зобов'язань боржника відповідно до умов договорів поруки, однак вказана вимога не була виконана, і погашення на підставі договорів поруки до кредитного договору також не відбулося.

Представник позивача у судовому засіданні позов підтримала, просила його задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідачів заперечив проти задоволення позовних вимог у зв'язку з невірним та необґрунтованим розрахунком заборгованості за кредитним договором. Зокрема зазначив, що позивачем не надано жодного доказу правильності наданого суду розрахунку заборгованості, та уточнив, що в поданому розрахунку не зазначено: залишку заборгованості на початок та кінець кожного періоду; всіх сум коштів, сплачених відповідачем-1 в рахунок погашення заборгованості, напрямків та підстав їх зарахування; залишку заборгованості, на який нараховується підвищені відсотки, на початок та кінець кожного періоду; формули за якою розраховано підвищені відсотки. Також звернув увагу, що відповідно до п. 1.1. кредитного договору банк зобов'язувався надати позичальнику грошові кошти в сумі 122 814, 00 швейцарських франків, а фактично кредит надавався відповідачу-1 у національній валюті. В той же час зазначав, що банком в позовній заяві не доведено самого факту надання кредиту позичальнику, оскільки не надано жодного належного документу, що підтверджує отримання грошей саме позичальником готівкою у касі банку.

Представник позивача натомість підтвердив правильність розрахунку заборгованості відповідачів за кредитним договором, та вказав, що представником відповідача не зазначено конкретних відомостей в розрахунках, що є необґрунтованими та надуманими, повідомив, що законодавством України не передбачено вимог щодо форми і змісту розрахунку заборгованості. Стосовно заперечень щодо факту отримання відповідачем-1 кредиту, представник позивача зазначила, що кредит позичальнику надавався шляхом відкриття поточного рахунку в банку, перерахування кредитних коштів у розмірі 122 814,00 швейцарських франків на цей поточний рахунок, що підтверджується випискою по особовому рахунку, а сама видача готівки здійснювалась на підставі заяви на видачу готівки від позичальника, що відповідає нормативно-правовим вимогам щодо видачі банком кредиту готівкою іноземною валютою тільки з поточного рахунку клієнта. Також звернув увагу, що банк зобов'язання щодо надання кредитних коштів виконав у повному обсязі ще до фактичної видачі готівки на руки, перерахувавши ці кошти на рахунок відповідачу, оскільки відповідно кредитному договору, видача кредиту проводиться на поточний рахунок позичальника, відкритого згідно умов договору. А факт виконання банком своїх зобов'язань за кредитним договором також підтверджується тим, що: відповідач-1 поставила свій підпис у заяві на видачу готівки про те, що ці кошти отримала; погоджуючись за умовами кредитного договору вносила оплати за користування кредитними коштами з 2008 року по 2015 рік; не зверталась до суду про визнання кредитного договору недійсним; протягом 2008-2010 років між позивачем та відповідачем-1 було укладено чотири додаткові угоди, підписуючи які остання підтверджувала факт користування кредитними коштами; в запереченнях представника відповідачів підтверджується факт отримання кредиту в гривнях, однак заперечується факт отримання кредиту в іноземній валюті.

Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу

Згідно ч.1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Заслухавши пояснення представника позивача та представника відповідачів, дослідивши надані докази у справі у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 22 квітня 2008 року між ВАТ «Універсал Банк», правонаступником якого є ПАТ «Універсал Банк» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 056-2008-1259, відповідно до п. 1.1. якого кредитор зобов'язався надати позичальнику грошові кошти в сумі 122 814, 00 швейцарських франків, а позичальник зобов'язався прийняти, належним чином використовувати та повернути кредит, а також сплатити проценти за користування кредитом у розмірі 9,95 % річних (базова процентна ставка) в порядку, на умовах та в строки, визначені цим договором.

Підпунктом 1.1.1. кредитного договору сторони погодили, що за користування кредитними коштами понад встановлений строк (або термін погашення) нараховується процентна ставка в розмірі 29,85 % річних (підвищена процентна ставка).

Відповідно до п. 1.2. кредитного договору, строк кредитування за цим договором становить період: з дати надання кредитором кредиту позичальнику по 10 квітня 2022 року включно.

10.03.2009 року між кредитором та позичальником було укладено Додаткову угоду б/н до кредитного договору № 056-2008-1259 від 22 квітня 2008 року (додаткова угода 1), відповідно до умов якої сторони погодили встановити наступний порядок нарахування відсотків за користування кредитними коштами:

- з 10 березня 2009 року по 06 квітня 2009 року включно:

а) базова процентна ставка - 7,66 % річних;

б) підвищена процентна ставка - 29,85 % річних.

- з 06 квітня 2009 року по 09 березня 2010 року включно:

а) базова процентна ставка - 9,95 % річних;

б) підвищена процентна ставка - 29,85 % річних.

07.04.2009 року між кредитором та позичальником було укладено Додаткову угоду б/н до кредитного договору № 056-2008-1259 від 22 квітня 2008 року (додаткова угода 2), відповідно до умов якої сторони погодили встановити наступний порядок нарахування відсотків за користування кредитними коштами:

- з 07 квітня 2009 року по 09 березня 2010 року включно:

а) процентна ставка - 7,66 % річних;

б) підвищена процентна ставка - 15,66 % річних.

- з 10 березня 2010 року по 09 березня 2015 року включно:

а) процентна ставка - 10,57 % річних;

б) підвищена процентна ставка - 18,57 % річних.

- з 10 березня 2015 року:

а) процентна ставка - 9,95 % річних;

б) підвищена процентна ставка - 17,95 % річних.

Пункт 1.1.4. Додаткової угоди 2 визначає, що у разі виникнення у позичальника простроченої заборгованості за цим договором протягом періоду з 07 квітня 2009 року по 09 березня 2010 року включно та відсутності її погашення протягом перших трьох календарних днів з дати виникнення такого прострочення позичальник зобов'язується починаючи з четвертого календарного дня виникнення прострочення, сплачувати кредитору за користування кредитом проценти у наступному розмірі:

а) процентна ставка - 9,95 % річних;

б) підвищена процентна ставка - 17,95 % річних.

10.05.2010 року між кредитором та позичальником було укладено Додаткову угоду б/н до кредитного договору № 056-2008-1259 від 22 квітня 2008 року (додаткова угода 3), відповідно до умов якої сторони погодили встановити наступний порядок нарахування відсотків за користування кредитними коштами:

- з 10 травня 2010 року по 11 травня 2010 року включно:

а) базова процентна ставка - 8,66 % річних;

б) підвищена процентна ставка - 29,85 % річних.

- з 12 травня 2010 року по 09 травня 2011 року включно:

а) базова процентна ставка - 9,95 % річних;

б) підвищена процентна ставка - 29,85 % річних.

12.05.2010 року між кредитором та позичальником було укладено Додаткову угоду б/н до кредитного договору № 056-2008-1259 від 22 квітня 2008 року (додаткова угода 4), відповідно до умов якої сторони погодили викласти текст кредитного договору в новій редакції та встановити наступний порядок нарахування відсотків за користування кредитними коштами:

- з 12 травня 2010 року по 09 травня 2011 року включно:

а) процентна ставка - 8,66 % річних;

б) підвищена процентна ставка - 16,66 % річних.

- з 10 травня 2011 року по 09 травня 2016 року включно:

а) процентна ставка - 10,88 % річних;

б) підвищена процентна ставка - 18,88 % річних.

- з 10 травня 2016 року:

а) процентна ставка - 9,95 % річних;

б) підвищена процентна ставка - 17,95 % річних.

Пункт 1.1.4. Додаткової угоди 4 до кредитного договору визначає, що у разі виникнення у позичальника простроченої заборгованості за цим договором протягом періоду з 12 травня 2010 року по 09 травня 2011 року та відсутності її погашення протягом перших трьох календарних днів з дати виникнення такого прострочення позичальник зобов'язується починаючи з четвертого календарного дня виникнення прострочення, сплачувати кредитору за користування кредитом проценти у наступному розмірі:

а) процентна ставка - 9,95 % річних;

б) підвищена процентна ставка - 17,95 % річних.

Пунктом 1.2. додаткової угоди 3 до кредитного договору 1 сторони встановили кінцеву дату погашення всієї суми кредиту - 10 квітня 2022 року.

Пунктом 5.2.4. додаткової угоди 4 сторони погодили, що відповідно до вимог законодавства України (зокрема, статей 525 та 611 ЦК України), у випадку настання будь-якої із нижчевказаних обставин та направлення банком позичальнику відповідного повідомлення/вимоги вважається, що настав новий термін/строк виконання основного зобов'язання (всіх грошових зобов'язань) позичальника за цим договором з дня направлення банком відповідного повідомлення/вимоги позичальнику. Обставинами, настання яких (або будь-якої з них) є істотним порушенням умов договору та/або є підставою для встановлення нового терміну/строку виконання основного зобов'язання (всіх грошових зобов'язань) позичальника за цим договором, сторони вважають: прострочення сплати чергового щомісячного платежу та/або інших грошових зобов'язань позичальника за договором (зокрема, але не виключно щодо оплати кредиту (його частин) та/або процентів за користування кредитом тощо). Керуючись положеннями кредитного договору та вимогами законодавства, 22.12.2014 року позивачем було направлено позичальнику вимогу дострокового погашення кредиту, яку ним не було виконано.

Також встановлено, що 22 квітня 2008 року між ПАТ «Універсал Банк» та ОСОБА_4 було укладено договір поруки № 056-2008-1259-Р/1, відповідно до умов якого поручитель-1 зобов'язується перед кредитором відповідати за невиконання боржником усіх зобов'язань перед кредитором, що виникли з кредитного договору № 056-2008-1259 від 22.04.2008 року, укладеного між кредитором і боржником, в повному обсязі як існуючих в теперішній час, так і тих, що можуть виникнути в майбутньому.

07 квітня 2009 року між кредитором та поручителем-1 було укладено додаткову угоду до договору поруки № 056-2008-1259-Р/1 від 22.04.2008 року (додаткова угода 1 до договору поруки - 1), відповідно до п. 1.2. якої поручитель-1 засвідчив, що йому добре відомі усі умови основного договору (в редакції додаткових угод) і він погоджується з ними.

12 травня 2010 року між кредитором і поручителем-1 було укладено договір поруки б/н, відповідно до п. 1.2. якого поручитель-1 засвідчив, що йому добре відомі усі умови основного договору (в редакції додаткових угод) і він погоджується з ними.

Договором поруки-1, яким забезпечується виконання зобов'язань відповідача-1 не передбачено спеціальних умов відповідальності поручителя-1, а отже відповідач-1 і відповідач-2 відповідають перед ПАТ «Універсал Банк» як солідарні боржники (п. 1.4. договору поруки б/н від 12.05.2010 року).

Крім того, що 22 квітня 2008 року між ПАТ «Універсал Банк» та ОСОБА_3 було укладено договір поруки № 056-2008-1259-Р/2, відповідно до умов якого поручитель-2 також зобов'язується перед кредитором відповідати за невиконання боржником усіх зобов'язань перед кредитором, що виникли з кредитного договору № 056-2008-1259 від 22.04.2008 року, укладеного між кредитором і боржником, в повному обсязі як існуючих в теперішній час, так і тих, що можуть виникнути в майбутньому.

07 квітня 2009 року між кредитором та поручителем-2 було укладено додаткову угоду до договору поруки № 056-2008-1259-Р/2 від 22.04.2008 року (додаткова угода 1 до договору поруки - 2), відповідно до п. 1.2. якої поручитель-1 засвідчив, що йому добре відомі усі умови основного договору (в редакції додаткових угод) і він погоджується з ними.

12 травня 2010 року між кредитором і поручителем-2 було укладено договір поруки б/н, відповідно до п. 1.2. якого поручитель-2 засвідчив, що йому добре відомі усі умови основного договору (в редакції додаткових угод) і він погоджується з ними.

Договором поруки, яким забезпечується виконання зобов'язань відповідача-1 не передбачено спеціальних умов відповідальності поручителя-2, а отже відповідач-1 і відповідач-2 відповідають перед ПАТ «Універсал Банк» як солідарні боржники (п. 1.4. договору поруки б/н від 12.05.2010 року).

Згідно зі ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України зобов'язання мають виконуватися належним чином та у встановлений строк. Одностороння відмова від виконання зобов'язань не допускається.

Згідно зі статтею 527 ЦК України боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту.

Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Статті 599, 625 Цивільного кодексу України передбачають, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання, яке припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до статей 610, 611 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, відшкодування збитків.

Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість ним виконання свого грошового зобов'язання.

Стаття 1049 ЦК України зобов'язує позичальника повернути позику у строк та в порядку, що встановлені законом.

Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ч. 2 вказаної статті, до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфу щодо позики.

На підставі ч. 2 ст. 1054 та ч.2 ст.1050 ЦК України у разі, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частки позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 цього Кодексу.

Як роз'яснено у п. 29 постанови № 5 пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2013 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» при вирішенні спорів про дострокове повернення кредиту суд має враховувати положення ст ст. 1050, 1054 ЦК України і виходити з того, що якщо договором встановлено обов'язок позичальника повернути кредит частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини, кредитодавець має право вимагати дострокового повернення частини кредиту, що залишилася та сплати процентів, належних йому від суми кредиту. Передбачене ст. 1050 ЦК України право кредитодавця вимагати від позичальника дострокового повернення частини кредиту, що залишилося, є самостійним.

Згідно ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Частиною 3 цієї статті встановлено, що особи, які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки.

Оскільки судом встановлено факт належного виконання банком своїх зобов'язань за кредитним договором, що підтверджується меморіальним ордером №0562914CHF000639 від 22.04.2008 року та випискою з рахунку позичальника від 22.04.2008 року, та враховуючи те, що стороною відповідача не надано доказів неправильності проведення розрахунку кредитної заборгованості, вимоги позивача є обґрунтованими, підтверджуються зібраними по справі доказами, а тому підлягають задоволенню.

Слід зазначити, що згідно висновку Верховного Суду України від 24.09.2014 року зробленого під час розгляду справи за № 6-145цс/14 вбачається можливість стягнення суми заборгованості в іноземній валюті, якщо сам кредитний договір укладений в такій.

Проте, відповідно до п. 14 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 р. № 14 «Про судове рішення у цивільній справі» у разі пред'явлення позову про стягнення грошової суми в іноземній валюті, суду слід у мотивувальній частині рішення навести розрахунки з переведенням іноземної валюти в українську за курсом, встановленим Національним банком України на день ухвалення рішення.

Оскільки позивач просить стягнути з відповідачів заборгованість в швейцарських франків із наведенням розрахунків в гривневому еквіваленті за курсом НБУ станом на 23.06.2015 року, остання підлягає зазначенню враховуючи курс встановлений НБУ на день ухвалення рішення. 13.11.2015 року НБУ встановив офіційний курс на швейцарський франк - 22, 82 грн.

Отже, з огляду вищевикладене з відповідачів у солідарному порядку, зокрема з відповідача-1 в солідарному порядку з відповідачем-2 та з відповідача-1 в солідарному порядку з відповідачем -3, підлягає стягненню кредитна заборгованість, яка станом на 05.05.2015 року, становить 89 596, 50 швейцарських франків, яка складається з: заборгованість за тілом кредиту - 83 512,73 швейцарських франки; заборгованість по відсоткам за користування кредитом - 5 825,16 швейцарських франків; заборгованість по підвищеним відсоткам - 258,61 швейцарських франки, що за курсом НБУ на день розгляду справи становить 2 044 592 (два мільйони сорок чотири тисячі п'ятсот дев'яносто дві) грн. 13 (тринадцять) коп.

Слід вказати, що оскільки між учасниками кредитних відносин укладалися різні самостійні договора поруки, тому відповідальність поручителів, а саме відповідача-2 та відповідача-3 не є солідарною між собою, тоді як солідарною відповідальність є між ОСОБА_1 (відповідач-1, позичальник, боржник) та ОСОБА_2 (відповідач-2, поручитель-1) та між ОСОБА_1 (відповідач-1, позичальник, боржник) та ОСОБА_3 (відповідач-3, поручитель-2).

Необхідно вказати і на те, що заперечення висловленні в судовому засіданні представником відповідачів так і не знайшли свого підтвердження в наданих суду доказах та навпаки підтверджують в повній мірі заявлені вимоги позивачем.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої постановлено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Відповідно до сплаченого позивачем судового збору при подачі позовних заяв, із відповідачів на користь позивача підлягає стягненню сплачений судовий збір: у розмірі 3654 (три тисячі шістсот п'ятдесят чотири) грн. з ОСОБА_3; та по 1 827 (одна тисяча вісімсот двадцять сім) грн. з ОСОБА_2 та ОСОБА_1.

Керуючись ст. 509, 525-527, 530, 553-554, 610, 611, 625, 1049, 1050, 1054 ЦК України, п. 14 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 р. № 14 «Про судове рішення у цивільній справі», ст.10, 59, 60, 88, 209, 212, 213, 215, 218, 296 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 (і.н. НОМЕР_1) в солідарному порядку з ОСОБА_1 (і.н. НОМЕР_2) на користь Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» заборгованість за кредитним договором № 056-2008-1259 від 22.04.2008 року та договору поруки у розмірі 89 596,50 (вісімдесят дев»ять тисяч п»ятсот дев»яносто шість, 50) швейцарських франків, що за курсом НБУ на день розгляду справи становить 2 044 592 (два мільйони сорок чотири тисячі п»ятсот дев»яносто два) грн. 13 (тринадцять) коп.

Стягнути з ОСОБА_3 (і.н. НОМЕР_3) в солідарному порядку з ОСОБА_1 (і.н. НОМЕР_2) на користь Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» заборгованість за кредитним договором № 056-2008-1259 від 22.04.2008 року та договору поруки у розмірі 89 596,50 (вісімдесят дев»ять тисяч п»ятсот дев»яносто шість, 50) швейцарських франків, що за курсом НБУ на день розгляду справи становить 2 044 592 (два мільйони сорок чотири тисячі п»ятсот дев»яносто два) грн. 13 (тринадцять) коп.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» судовий збір у розмірі 1 827 (одна тисяча вісімсот двадцять сім) грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» судовий збір у розмірі 1 827 (одна тисяча вісімсот двадцять сім) грн.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» судовий збір у розмірі 3 654 (три тисячі шістсот п»ятдесят чотири) грн.

Рішення суду може бути оскаржено до апеляційного суду м. Києва через районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Суддя: