Справа № 308/4651/15-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕ М УКРАЇНИ

25.06.2015 м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області

в складі: головуючого судді Світлик О.М.

при секретарі судового засідання Копчі Є.І.

з участю представника позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгороді цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_2 звернувся в суд з позовною заявою до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу, мотивуючи його тим, що 04 серпня 2007 року вони з відповідачем уклали шлюб, який був зареєстрований у виконавчому комітеті Руськокомарівської сільської ради актовий запис №12.

Вказує, що з відповідачем у них є спільні діти: донька ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 та син ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Зазначає, що спільне подружнє життя з відповідачем не склалося через різні погляди на життя та подружні стосунки; між ними втрачено взаємні почуття одне до одного, спільним подружнім життям останні не проживають та проживають окремо один від одного вже більше року; спільне господарство на день звернення з позовом та протягом одного року не ведуть, отже шлюбні відносини між подружжям є формальними.

Просить суд шлюб розірвати та залишити дітей проживати разом з матірю.

У судовому засіданні представник позивача позов підтримав у повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені в ньому та просив суд його задоволити. При цьому, уточнив прохальну частину позовних вимог в частині розірвання шлюбу з вказівкою на актовий запис та свідоцтво про шлюб.

Відповідач у судове засідання не зявилася, однак, подала до суду клопотання від 11.06.2015 року про розгляд справи 25.06.2015 року без її участі, водночас, визнавши позов про розірвання шлюбу у повному обсязі, у звязку з чим просить його задовільнити у повному обсязі та клопоче не надавати строк для примирення подружжя.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази, виходячи з їх належності та допустимості, суд приходить до наступних висновків.

У судовому засіданні встановлено, що сторони уклали шлюб 04.08.2007 року, який був зареєстрований виконкомом Руськокомарівської сільської ради Ужгородського району Закарпатської області 04.08.2007 року, про що в Книзі реєстрації шлюбів 04.08.2007 року зроблено відповідний актовий запис №12, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії 1-ФМ № 028490.

У позивача з відповідачем є спільні діти: донька ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 та син ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується наявними у матеріалах справи копіями свідоцтв про народження відповідно серії І-ФМ № 129125 від 12.03.2012 року та серії І-ФМ № 129124 від 12.03.2012 року.

За положеннями ч. 1 ст. 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану.

На підставі ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя.

Згідно з положеннями ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Судом встановлено, що подружнє життя між позивачем та відповідачем не склалось, на даний момент ведення між ними спільного господарства та сумісне проживання припинено, про що свідчить зміст позовної заяви та визнання відповідачем позову.

Враховуючи наведене, зясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову, суд вважає, що примирення та подальше подружнє життя сторін є неможливим, сімя розпалася остаточно, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу може суперечити інтересам сторін та їх дітей, що має істотне значення, а тому на підставі ст. 105 СК України шлюб підлягає розірванню.

Відповідно до ч. 1 ст. 160 СК України, місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків.

За положеннями ст. 161 СК України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення. Орган опіки та піклування або суд не можуть передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини.

Судом встановлено, що позивач просить залишити проживати дітей з матірю, у судовому засіданні представник позивача не висловлював будь-яких заперечень з приводу залишення проживання дітей з матірю, відтак, підлягає задоволенню позов в частині визначення місця проживання їх дітей: доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 та сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, з матірю ОСОБА_3

У відповідності до вимог ст. 88 ЦПК України підлягають до стягнення з відповідача на користь позивача сплачений останнім судовий збір в розмірі 243,60 грн.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 10, 60, 88, 212, 213, 215, 223, 294, 296 ЦПК України, ст. ст. 105, 112, 160, 161 СК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу задоволити повністю.

Шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_3, зареєстрований 04.08.2007 року виконкомом Руськокомарівської сільської ради Ужгородського району Закарпатської області свідоцтво про шлюб серії 1-ФМ № 028490 від 04.08.2007 року, актовий запис №12, розірвати.

Дітей: доньку ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 та сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, залишити проживати разом з матір'ю ОСОБА_3.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) 243,60 грн. судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до апеляційного суду Закарпатської області через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області протягом десяти днів з дня його проголошення, а у разі проголошення рішення без участі особи, яка її оскаржує, протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду ОСОБА_6