Справа № 464/3191/15-ц
пр.№ 2/464/1055/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

заочне

04.06.2015 Сихівський районний суд м. Львова

в складі: головуючого - судді Горбань О.Ю.

при секретарі судових засідань Кравс С.В.

з участю представника позивача Блонської М.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю житлово-експлуатаційного підприємства «Стимул Сихів» до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги, -

встановив:

позивач звернувся до суду із позовом про солідарне стягнення з відповідачів заборгованості за утримання будинку та прибудинкової території по АДРЕСА_1 в розмірі 7749,56 грн. та за послуги з теплопостачання в розмірі 8878,57 грн., які надаються у квартиру АДРЕСА_1.

В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що ТзОВ ЖЕП «Стимул-Сихів» являється виконавцем житлово-комунальних послуг будинку АДРЕСА_1, а також забезпечує подачу теплової енергії до даного будинку. У квартирі АДРЕСА_1 фактично проживають відповідачі. Всупереч вимогам чинного законодавства, відповідачі, фактично проживаючи і користуючись послугами, які надаються силами позивача, не уклали договори з останнім про надання житлово-комунальних послуг, у зв'язку з чим не виконують обов'язку і не несуть витрат за надані послуги по утриманню та обслуговуванню житлового будинку. Незважаючи на відсутність договірних правовідносин, фактично такі послуги позивачем надаються, однак у зв'язку з відсутністю з боку відповідачів оплати за них, з врахуванням уточнень за період з 01.01.2011 по 01.05.2015 розмір заборгованості становить 16628,13 грн. Дану суму боргу просить стягнути з відповідачів солідарно в примусовому порядку.

У судовому засіданні представник позивача Блоньська М.А., діючи згідно довіреності №423 від 06.05.2015 (а.с.46), уточнені позовні вимоги підтримала. Вказала, відповідачі фактично проживають у квартирі АДРЕСА_1, яка не приватизована та не має зареєстрованих мешканців. Проте факт проживання відповідачів підтверджується чисельними актами. Також відповідачами у справі №464/11988/14 подано зустрічний позов про визнання права на проживання та користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1, де вказують, що багато років проживають у даній квартирі і додають договір про надання послуг з газопостачання від 2005 р. та договір про користування електричною енергією із квитанціями про оплату за надані послуги з 2011 р. Для мешканців даної квартири у ТзОВ ЖЕП «Стимул-Сихів» відкрито особовий рахунок по нарахуванню та внесенню плати за надані житлово-комунальні послуги з утримання будинку та прибудинкової території, центрального опалення, гарячої та холодної води НОМЕР_1. Згідно з розрахунком заборгованості відповідачі не оплачують за надані житлово-комунальні послуги, що призвело до виникнення заборгованості в розмірі 16 628,13 грн., а саме: 7749,56 грн. за спожиту послугу з утримання будинку та при будинкової території за період з 1 січня 2011 р. по 1 травня 2015 р.; 8878,57 грн. за спожиту послугу з теплопостачання за період з 1 січня 2011 р. по 1 травня 2015 р. Просить позов задовольнити в повному обсязі.

Відповідачі повторно не з'явились в судові засідання, хоча повідомлялись про день та час слухання справи. Суд зі згоди представника позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України з урахуванням достатніх матеріалів про взаємовідносини сторін.

Заслухавши пояснення представника позивача та дослідивши матеріали справи у їх сукупності, суд приходить до наступного.

Відповідачі ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5., ОСОБА_6. фактично проживають в квартирі АДРЕСА_1, що підтверджується актами від 18 червня 2012 р., 17 жовтня 2014 р. та 19 листопада 2014 р. (а.с.14-18). Наведене стверджує про те, що відповідачі користуються житлово-комунальними послугами, в тому числі з централізованого опалення і з утримання будинку та прибудинкової території, які надає позивач ТзОВ ЖЕП «Стимул-Сихів» у вказане приміщення.

Житлово-комунальні послуги з утримання та обслуговування цього будинку та прибудинкової території надає позивач, що підтверджується рядом відповідних договорів, укладених між позивачем та комунальними службами. (а.с.47-54)

З копії договору №1433/А про постачання теплової енергії в гарячій воді від 01.11.2012, укладеного з ЛМКП «Льввтеплоенерго», вбачається, що позивач забезпечує подачу теплової енергії до даного будинку. (а.с.54-57)

Відповідно до пункту 1 ч.1 ст.20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено право споживача одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору про надання житлово-комунальних послуг.

При цьому, такому праву відповідає визначений п. 5 ч. 3 ст.20 цього Закону обов'язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Аналогічний обов'язок споживача (наймача, власника) закріплено в ст.68 ЖК України, згідно з якою наймач зобов'язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги.

Плата за комунальні послуги, відповідно до ст.67 ЖК України, береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому законом порядку тарифами, нараховується щомісячно відповідно до умов договору в порядку, визначеному КМУ, її розмір розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку.

З представленого позивачем розрахунку заборгованості вбачається, що відповідачі за фактично надані послуги по утриманню та обслуговуванню житлового будинку нерегулярно та не в повному розмірі сплачували за надані послуги з централізованого опалення і утримання будинку та прибудинкової території, внаслідок чого утворилася заборгованість на загальну суму 16 628,13 грн., а саме: 7749,56 грн. за спожиту послугу з утримання будинку та прибудинкової території за період з 1 січня 2011 р. по 1 травня 2015 р.; 8878,57 грн. за спожиту послугу з теплопостачання за період з 1 січня 2011 р. по 1 травня 2015 р. Даний розрахунок суд приймає як належний та допустимий доказ, оскільки доказів протилежного відповідачі не представили (а.с.8,9).

Під поняттям «послуги утримання будинків і прибудинкової території», згідно із ст.1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», слід розуміти господарську діяльність, спрямовану на задоволення потреби фізичної чи юридичної особи щодо забезпечення експлуатації та/або ремонту жилих та нежилих приміщень, будинків і споруд, комплексів будинків і споруд, а також утримання прилеглої до них (прибудинкової) території відповідно до вимог нормативів, норм, стандартів, порядків і правил згідно із законодавством.

Оскільки ряд договорів, укладених з комунальними службами, та акти виконаних робіт підтверджують факт надання послуг щодо забезпечення експлуатації та/або ремонту жилих та нежилих приміщень, будинків і споруд, комплексів будинків і споруд, а також утримання прилеглої до них (прибудинкової) території відповідно до вимог нормативів, норм, стандартів, порядків і правил згідно із законодавством, слід вважати встановленим, що розмір плати за такі послуги позивач правомірно нараховує відповідачам, а отже, правомірно ставить вимогу про стягнення такої заборгованості.

Також враховується позиція Верховного суду України, яка висловлена під час розгляду справи № 6-59цс13 від 30.10.2013, і згідно з якою, споживачі зобов'язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користуються ними, і відсутність договору про надання житлово-комунальних послуг в такому випадку не може бути підставою для звільнення споживача від їх оплати у повному обсязі.

В силу вимог ч. 1 ст.360-7 ЦПК України, рішення Верховного суду України прийняте за наслідками розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначену норму права, та для всіх судів України, і за таких обставин, доводи сторони відповідача про відсутність договірних правовідносин не можуть бути підставою для відмови в задоволенні позовних вимог.

Отже, відсутність між сторонами договору про надання житлово-комунальних послуг не є підставою для звільнення відповідача від їх оплати.

З огляду на викладене, оскільки обов'язок оплачувати фактично отримані послуги покладено на споживачів вимогами Закону, і судом не здобуто доказів відсутності цих послуг або їх надання неналежної якості, а тому суд прийшов до висновку, що відповідачі заборгували позивачу за надані житлово-комунальні послуги в розмірі 16 628,13 грн. Таким чином, позовні вимоги є підставними та обґрунтованими, а позов слід задовольнити в повному обсязі.

Крім цього, згідно зі ст.88 ЦПК України з відповідачів на користь позивача слід стягнути судовий збір по 60,90 грн. з кожного, що підтверджено відповідною квитанцією (а.с.26).

Керуючись ст.ст. 213, 214, 215, 224 ЦПК України, ст.ст.67, 68 ЖК України, ст.526 ЦК України, суд-

в и р і ш и в:

Позов задовольнити.

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю житлово-експлуатаційного підприємства «Стимул Сихів» солідарно з ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 ОСОБА_7 заборгованість за утримання будинку та прибудинкової території в розмірі 7749 грн. 56 коп., за послуги з теплопостачання в розмірі 8878 грн. 57 коп., в всього 16 628 (шістнадцять тисяч шістсот двадцять вісім) грн. 13 коп.

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю житлово-експлуатаційного підприємства «Стимул Сихів» з ОСОБА_3 судові витрати в розмірі 60 грн. 90 коп.

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю житлово-експлуатаційного підприємства «Стимул Сихів» з ОСОБА_4 судові витрати в розмірі 60 грн. 90 коп.

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю житлово-експлуатаційного підприємства «Стимул Сихів» з ОСОБА_5 судові витрати в розмірі 60 грн. 90 коп.

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю житлово-експлуатаційного підприємства «Стимул Сихів» з ОСОБА_6 судові витрати в розмірі 60 грн. 90 коп.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано відповідачем протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Апеляційна скарга на рішення суду позивачем подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя О.Ю.Горбань