25.06.2015 справа №489/3854/15-ц
номер провадження 2/489/1921/15
Рішення Іменем України

25 червня 2015 року м. Миколаїв

Ленінський районний суд м. Миколаєва у складі:

головуючого судді Коваленка І.В.

секретаря Коденко К.В.

за участю:

позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про припинення стягнення аліментів та стягнення аліментів на утримання дитини

в с т а н о в и в:

У червні 2015 року позивач звернулася до суду з позовом про припинення стягнення аліментів з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 на утримання сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, стягнення аліментів з ОСОБА_3 та ОСОБА_2 на її користь на утримання внука в розмірі 1/3 частини заробітку (доходу) кожного з відповідачів щомісячно до досягнення дитиною повнолітня.

У обґрунтування вимог вказала, що відповідачі є батьками малолітнього ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, а вона ріднею його бабусею та матірю відповідача ОСОБА_2 Шлюб між відповідачами розірвано в 2008 році. Дитина проживає разом з нею та знаходиться на її утриманні. Відповідачі ухиляються від виконання своїх батьківських обовязків по вихованню сина, матеріальної допомоги на його утримання не надають. Аліменти, які стягуються з колишнього зятя на користь дочки на утримання дитини остання не надає.

У судовому засіданні позивач позов підтримала та просила задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 проти задоволення позову не заперечувала, пояснила що так як знаходиться в декретній відпустці не має можливості утримувати старшу дитину. Постійне проживання дитини з позивачем не оспорювала.

Інший відповідач в судове засідання не зявився, що не перешкоджає розгляду справи.

Суд, заслухавши пояснення присутніх сторін, дослідивши матеріали справи і оцінивши зібрані в ній докази, вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Із матеріалів справи вбачається та встановлено судом, що відповідачі перебували в зареєстрованому шлюбі, який розірвано 23.10.2008. Від спільного шлюбу вони мають сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 (свідоцтво про народження серії 1-ФП №127357, актовий запис № 1433).

ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживає разом з позивачем, яка є його рідною бабусею за адресою: м. Миколаїв, вул. 9 Лінія, 133, що підтвердила актом про проживання від 11.03.2015 та довідкою ЖКП ММР «Південь» від 31.07.2014 № 1960.

Наведені обставини відповідач ОСОБА_2 визнала, крім того вони встановлені рішенням Ленінського районного суду м.Миколаєва від 26.05.2015 у справі за позовом ОСОБА_1 до відповідачів про позбавлення їх батьківських прав відносно внука ОСОБА_5, а тому на підставі статті 61 ЦПК України не підлягаю доказуванню.

Згідно характеристики Миколаївською загальноосвітньою школою І-ІІІ ступенів №50 від 07.04.2015 № 110 вихованням та навчанням сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, батьки не займаються. Опікується дитиною бабуся ОСОБА_1

У ході розгляду справи встановлено, що рішенням Ленінського районного суду м. Миколаєва від 20.01.2009 з відповідача ОСОБА_3 на користь ОСОБА_6 стягнуті аліменти на утримання сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 300,00 грн. щомісячно, починаючи з 04.12.2008 і до досягнення ним повноліття.

З пояснень сторін встановлено, що виконавче провадження з примусового виконання вказаного виконавчого листа знаходиться на виконанні в Миколаївському міського управління юстиції, що підтверджується довідкою вказаного відділу про розмір заборгованості від 01.10.2014 № 13605.

Згідно довідки державного виконавця за вказаний в ній період аліменти боржник сплачує нерегулярно та не повному розмірі.

Відповідно до частини статті 258 СК України баба і дід мають право звернутися за захистом прав та інтересів малолітніх, неповнолітніх та повнолітніх непрацездатних внуків до органу опіки та піклування або до суду без спеціальних на те повноважень.

За положеннями частини четвертої статті 155 СК України ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

Згідно із частиною першою статті 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (частини перша третя статті 181 СК України).

Мінімальний розмір аліментів на одну дитину відповідно до частини другої статті 182 СК України не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно статті 191 вказаного Кодексу аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову.

Аліменти, одержані на дитину, є власністю того з батьків, на ім'я кого вони виплачуються, і мають використовуватися за цільовим призначенням (частина перша статті 179 СК України).

За положеннями частини пятої статті 150 наведеного Кодексу передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов'язку батьківського піклування щодо неї.

З огляду на встановлені обставини та наведені норми права суд вважає, що звернення позивача до суду є правомірним, а оскільки в СК України відсутні прямі норми, якими передбачено право позивача, як баби малолітнього, на отримання аліментів то спірні правовідносини, відповідно до статті 10 СК України, підлягають врегулюванню на підставі положень, якими врегульовано стягнення аліментів на утримання дитини на корить одного з батьків.

Частиною першою статті 182 СК України та розясненнями, що містяться в пункті 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», визначено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

У ході розгляду справи встановлено, що відповідач ОСОБА_2 перебуває в декретній відпустці та має на утримання малолітню дитину на яку отримує соціальні виплати. Інших доходів не має.

У звязку із цим, вимоги до вказаного відповідача підлягають задоволенню шляхом стягнення з неї аліментів на утримання старшої дитини в розмірі 1/5 частки доходу (заробітку), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно і до досягнення нею повноліття.

По іншому відповідачу, який за поясненнями сторін офіційно не працює та має мінливий дохід, суд вважає за можливе залишити розмір аліментів, встановлений рішенням суду від 20.01.2009, але стягнути їх з індексацією відповідно до закону, як передбачено частиною другою статті 184 СК України.

Так як стягнення аліментів з відповідачів здійснено на користь позивача, відповідно, стягнення аліментів з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2, встановлене рішенням Ленінського районного суду м.Миколаєва від 20.01.2009 по справі № 2-1494/2009 слід припинити та відкликати з державної виконавчої служби виконавчий лист, виданий відповідно до вказаного рішення суду.

Так як позивач звільнена від сплати судового збору, відповідно до статті 88 ЦПК України з відповідачів на користь держави в рівних частинах підлягає стягненню судовий збір у розмірі 243,60 грн.

Керуючись статтями 10, 11, 14, 60-62, 88, 212-214 ЦПК України, суд -

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дитини - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/5 частини з усіх видів їх заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно і до досягнення ним повноліття, починаючи з 09.06.2015.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дитини - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, в твердій грошовій сумі в розмірі 300,00 грн. частини з усіх видів заробітку (доходу), починаючи з 09.06.2015, з індексацією відповідно до закону.

Припинити стягнення аліментів, яке проводиться на підставі виконавчого листа №2-1494, виданого Ленінським районним судом м. Миколаєва 02.02.2009 на підставі рішення цього суду від 20.01.2009 по цивільній справі № 2-1494/2009, та відкликати виконавчий лист з державної виконавчої служби, після предявлення виконавчого листа, виданого згідно із цим рішенням.

Стягнути в рівних частинах з ОСОБА_2, ОСОБА_3 на користь держави судовий збір у розмірі 243,60 грн. (двісті сорок три гривні 60 коп.).

У іншій частині позовних вимог відмовити.

Відповідно до статті 367 ЦПК України допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів на дитину в межах сплати платежу за один місяць.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, яка може бути подана до апеляційного суду Миколаївської області через Ленінський районний суд м. Миколаєва протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя І.В.Коваленко

Повний текст рішення

підписано 26.06.2015.