Справа № 364/730/15-ц
Провадження № 2/364/235/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.06.2015 року, Володарський районний суд Київської області, в складі:

головуючого судді Ткаченко О. В.,

за участю секретаря Бондаренко Л. С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Володарка справу за позовом

ОСОБА_1

до ОСОБА_2,

про витребування майна з чужого незаконного володіння,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 26 травня 2015 року звернулась до суду з названим позовом, в якому вказала, що в жовтні 2010 року, під час спільного проживання з відповідачем ОСОБА_2, придбала у власність телицю породи симентальної рижого окрасу. У грудні 2014 року спільне проживання з відповідачем було остаточно припинено. 17 квітня 2015 року ОСОБА_2 самовільно забрав корову породи симентальної рижого окрасу. Позивач просить суд визнати право власності на корову симентальної породи рижого окрасу та зобовязати відповідача передати позивачу корову, що їй належить.

Представник позивача та позивач позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просила суд задовольнити позов, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві.

Представник відповідача та відповідач позовні вимоги не визнали.

Заслухавши пояснення представника позивача, позивача, представника відповідача, відповідача, свідків, розглянувши матеріали справи, дослідивши письмові докази, суд вважає, що в задоволенні позову слід відмовити повністю з наступних підстав.

По справі встановлено, що з червня 2006 року по травень 2010 року та з листопада 2010 року по грудень 2014 року сторони проживали однією сімєю без реєстрації шлюбу (а.с.7-8), вели спільне господарство, утримували домашніх тварин. В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 надала пояснення про те, що у жовтні 2010 року, під час спільного проживання з відповідачем ОСОБА_2, вона придбала у власність телицю породи симентальної рижого окрасу. У грудні 2014 року спільне проживання з відповідачем було остаточно припинено. 17 квітня 2015 року ОСОБА_2 самовільно забрав корову породи симентальної рижого окрасу. Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні пояснив, що в жовтні 2010 року він привів до ОСОБА_1 теля, яке народжене його коровою, для спільного утримання, так як мав намір знову проживати однією сімєю із ОСОБА_1 . Дане теля, як стверджувала позивач, він не дарував, окрім того вказував, що в спільному господарстві в них було дві корови та двоє телят. Після припинення спільного проживання вирішив забрати корову, яка виросла з його теляти.

За змістом ст.ст. 10, 60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Свідок ОСОБА_3 надала показання суду, про те, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 проживали однією сімєю в 2010 році. ОСОБА_2 прийшов проживати до ОСОБА_1 з своєю власною коровою та телям. Як пояснював відповідач, теля він дарує ОСОБА_1 .

Свідок ОСОБА_4 надав суду показання, про те, що ОСОБА_2 прийшов проживати до ОСОБА_1 і як він йому розповідав, що подарував теля, яке привела його корова.

Свідок ОСОБА_5 надала суду показання, про те, що вона є кумою позивача. Коли Савенко та ОСОБА_2 зійшлися щоб спільно проживати, вели спільне господарство, мали коня, млинок, бензокосу, корову, яку ОСОБА_2 привів із теличкою. Як пояснювала позивач теличку ОСОБА_2 їй подарував. Спільно утримували дві телички.

Свідок ОСОБА_6 надала суду показання, про те, що вона є донькою позивача, яка вказала що її мати проживала з ОСОБА_2, який зловживав алкогольними напоями, вчиняв сварки. Коли ОСОБА_2 попросив повернутися проживати до матері, то подарував матері теля.

Свідок ОСОБА_7 надала суду показання, про те, що вона є матірю відповідача, який проживав з ОСОБА_1 однією сімєю, вели спільне господарство. Корову і теля до Савенко привів її син.

Свідок ОСОБА_8 надав суду показання, про те, що він проживає по сусідству з ОСОБА_7, який мав корову та теля, яких він завів до Савенко, щоб спільно проживати. В якому році не памятає.

Свідок ОСОБА_9 надав суду показання, про те, що він є двоюрідним братом відповідача, який проживав із позивачем ОСОБА_1. В ОСОБА_7 до проживання із Савенко була корова, яка в 2010 році привела теля, яке він з коровою завів до Савенко для спільного утримання, так як мали разом проживати.

Свідок ОСОБА_10 надала суду показання, про те, що вона проживає по сусідству з ОСОБА_2, який тримав корову. Після того, як корова розтелилась, ОСОБА_2 завів корову і теля до Савенко, так як вони спільно проживали.

Свідок ОСОБА_11 надав суду показання, про те, що він товаришує з відповідачем ОСОБА_2, в якого була корова, яка привела теля, після чого ОСОБА_2 пішов проживати до Савенко.

Оцінюючи покази всіх свідків в сукупності, судом встановлено, що сторони проживали однією сімєю без реєстрації шлюбу, тримали господарство, вели спільний побут, після того, як сторони припинили спільно проживати, ОСОБА_2 забрав корову, яка виросла із теляти, яке він привів у 2010 році до домоволодіння ОСОБА_1 . Показами свідків не підтверджуються позовні вимоги, щодо витребування майна із чужого незаконного володіння, та в основному покази свідків містили характеризуючі дані сторін по справі та їхнє спільне проживання.

Ст. 316 ЦК України вказує, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Особливим видом права власності є право довірчої власності, яке виникає внаслідок закону або договору управління майном.

Відповідно до ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна.

Згідно ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов'язків власник зобов'язаний додержуватися моральних засад суспільства. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав.

Ст. 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ст. 386 ЦК України, держава забезпечує рівний захист прав усіх суб'єктів права власності. Власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.

Згідно ст. 387 ЦК України, власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.

Враховуючи вищевикладене, оцінивши всі докази в сукупності, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають до задоволення, враховуючи, що сторони по справі проживали спільно однією сімєю, без реєстрації шлюбу, вели спільне господарство, спільний побут, утримували та придбавали худобу, окрім того, поясненнями сторін та показами свідків встановлено, що корова, яка виросла із теляти, щодо якого виник спір, належить ОСОБА_2, тому в задоволенні позовних вимог слід відмовити повністю.

КЕРУЮЧИСЬ СТ.СТ. 316, 317, 319, 328, 386, 387 ЦК УКРАЇНИ, СТ.СТ. 3, 10, 11, 15, 60, 209, 212, 214 215 ЦПК УКРАЇНИ, СУД, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2, про витребування майна з чужого незаконного володіння відмовити повністю.

З повним рішенням сторони можуть ознайомитись 22 червня 2015 року.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Київської області через Володарський районний суд Київської області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя О. В. Ткаченко