У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17червня 2015 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Закропивного О.В., Луспеника Д.Д., Штелик С.П.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 про визнання договору купівлі-продажу квартири дійсним і визнання права власності, за касаційною скаргою представника ОСОБА_4 - ОСОБА_8, на рішення Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 19 лютого 2015 року та рішення апеляційного суду Миколаївської області від 23 березня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У лютому 2015 року ОСОБА_4 звернулася до суду із указаним вище позовом, у якому просила визнати дійсним договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 та визнати право власності на указане нерухоме майно.

На обґрунтування позову зазначала, що відповідачі є співвласниками указаної квартири на підставі свідоцтва про право власності на житло від 23 лютого 1994 року. У травні 1995 року вона за договором купівлі-продажу, укладеного в усній формі, придбала у відповідачів спірну квартиру, сплативши їм за неї 400 дол. США і, отримала від них свідоцтво про право власності на продане житло, технічний паспорт на неї та ключі від вхідних дверей. При цьому, через довірливі взаємні стосунки розписку про отримання грошей було складено відповідачами лише 22 квітня 2014 року. Одночасно з вчиненням дій, спрямованих на виконання названого договору, сторони домовилися, що у подальшому договір буде посвідчений нотаріально після виготовлення відповідачами документів, необхідних для продажу. Посилаючись на те, що відповідачі ухиляються від нотаріального посвідчення договору, просила позов задовольнити.

Рішенням Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 19 лютого 2015 року у задоволенні позову ОСОБА_4 відмовлено. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Рішенням апеляційного суду Миколаївської області від 23 березня 2015 року рішення місцевого суду змінено в частині розподілу судових витрат. У решті рішення залишено без змін.

У касаційній скарзі представник ОСОБА_4 - ОСОБА_8, посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права, просить скасувати судові рішення та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позов.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Встановлено й це вбачається з матеріалів справи, що оскаржувані судові рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, а доводи скарги цих висновків не спростовують.

Зокрема, суд першої та апеляційної інстанції, на підставі належним чином оцінених доказів, поданих сторонами (ст. 212 ЦПК України), дійшов правильного висновку про те, що право позивача ОСОБА_4 на спірну квартиру не може бути підтверджено у обраний позивачем спосіб, оскільки для його застосування відсутні правові підстави. Крім того, відповідачами визнається право власності позивача на квартиру, можливість нотаріального посвідчення усно укладеного договору у сторін зберігається, а відсутність коштів для нотаріального посвідчення договору не є підставою для оформлення права власності на квартиру у обраний позивачем спосіб.

Ураховуючи викладене та положення ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів вважає за необхідне відхилити касаційну скаргу і залишити судові рішення без змін.

Керуючись ст. ст. 332, 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу представника ОСОБА_4 - ОСОБА_8, відхилити.

Рішення Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 19 лютого 2015 року в незміненій при апеляційному перегляді частині та рішення апеляційного суду Миколаївської області від 23 березня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: О.В. Закропивний

Д.Д. Луспеник

С.П. Штелик