АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Унікальний номер справи 756/2710/15-ц Головуючий в І інстанції: Белоконна І.В.
Апеляційне провадження № 22-ц/796/6520/2015 Доповідач: Слободянюк С.В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 травня 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м.Києва в складі:

Головуючого судді - Слободянюк С.В.,

суддів - Корчевного Г.В., Лапчевської О.Ф.,

при секретарі - Кутц А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1, який діє в інтересах ОСОБА_2, на ухвалу Оболонського районного суду м. Києва від 02 березня 2015 року про залишення без задоволення заяви ОСОБА_2 про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, третя особа: Реєстраційна служба Головного управління юстиції у м. Києві про витребування нерухомого майна з володіння у добросовісного набувача, -

В С Т А Н О В И Л А:

В лютому 2015 року ОСОБА_2 звернувся з позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, третя особа: Реєстраційна служба Головного управління юстиції у м. Києві про витребування нерухомого майна з володіння у добросовісного набувача. Зокрема ставив питання щодо витребування від добросовісного набувача ОСОБА_7 на користь позивача нежитлові приміщення з № 1 по № 5 (групи приміщень № 117) творча майстерня, у житловому будинку АДРЕСА_1.

Разом з подачею позову, позивачем було подано заяву про забезпечення позову шляхом накладення арешту на все майно ОСОБА_7, а саме на: нежитлові приміщення з № 1 по № 5 (групи приміщень № 117) творча майстерня загальною площею 126, 00 (в літ. А), у житловому будинку АДРЕСА_1 (а.с.11-12).

Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 02 березня 2015 року у відмовлено в задоволені заяви про забезпечення позову.

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою, ОСОБА_1, який діє в інтересах ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій з посиланням на порушення судом першої інстанції норм процесуального права ставить питання про скасування оскаржуваної ухвали, постановлення нової ухвали про задоволення заяви про забезпечення позову.

Апелянт зазначає, що суд першої інстанції не в достатній мірі дослідив обставини справи, не врахував докази та мотиви необхідності застосування заходів забезпечення позову. Зазначили, що не існує реальна загроза невиконання рішення в майбутньому.

ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 Реєстраційна служба Головного управління юстиції у м. Києві в судове засідання не з'явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином (а.с.31, 33, 35.

В судовому засіданні ОСОБА_1, який діє в інтересах ОСОБА_2 апеляційну скаргу підтримав, ОСОБА_7 та її представники ОСОБА_8, ОСОБА_9 скаргу не визнали.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваної ухвали, колегія судів дійшла висновку про відхилення скарги з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи Заявник ОСОБА_2 просив забезпечити позов шляхом накладення арешту на все майно ОСОБА_7, а саме на: нежитлові приміщення з № 1 по № 5 (групи приміщень № 117) творча майстерня загальною площею 126, 00 (в літ. А), у житловому будинку АДРЕСА_1. (а.с.11-12).

Відмовляючи у задоволені заяви про забезпечення позову, суд першої інстанції виходив з того, що представником позивача належним чином не обґрунтовано доцільність забезпечення позову та не надав відповідних доказів такої необхідності, зокрема, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду. Також суд першої інстанції виходив з того, що не надано доказів про те, що майно, на яке позивач просить накласти арешт, на момент звернення до суду із позовом, знаходиться у власності відповідача ОСОБА_7

Колегія суддів погоджується з даним висновком виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 3 ст.151 ЦПК України, забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Згідно ч. 2 ст. 151 ЦПК України у заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено: причини, у зв'язку з якими потрібно забезпечити позов, вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності, інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

За ч. 3 ст. 152 ЦПК України види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Ці обставини є істотними і необхідними для забезпечення позову.

Відповідно до п.3-4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22 грудня 2006 року, позов майнового характеру дозволяється забезпечувати шляхом накладення арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб. Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Як вбачається з позовних вимог, ОСОБА_2 ставиться питання щодо витребування від добросовісного набувача ОСОБА_7 на користь позивача нежитлові приміщення з № 1 по № 5 (групи приміщень № 117) творча майстерня, у житловому будинку АДРЕСА_1.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів.

Враховуючи наведене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відмову у задоволенні заяви про забезпечення позову, оскільки обставини на які посилається позивач як на підстави для забезпечення позову ніяким чином не підтверджені.

Крім того, підстав, які б свідчили про можливе утруднення виконання рішення суду та необхідність забезпечення позову судом не встановлено.

З огляду на вищезазначене, колегія суддів дійшла висновку про відхилення апеляційної скарги, залишення ухвали суду першої інстанції щодо відмови в забезпеченні позову про накладення арешту на майно без змін, як таку, що постановлена з дотримання норм процесуального права.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 312, 313 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1, який діє в інтересах ОСОБА_2, відхилити.

Ухвалу Оболонського районного суду м. Києва від 02 березня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий:

Судді: