Справа №472/45/15-ц 18.06.2015 18.06.2015 18.06.2015
Провадження №22-ц/784/1512/15
Головуючий у першій інстанції-Тустановський А.О.
Категорія 27 Доповідач апеляційної інстанції-Данилова О.О.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 червня 2015 року м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Миколаївської області в складі:

головуючого - Данилової О.О.,

суддів - Лівінського І.В., Шаманської Н.О.,

при секретарі - Харитоновій І.В.,

розглянувши у відсутності сторін у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу

публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк»

на рішення Веселинівського районного суду Миколаївської області від 9 квітня 2015 року у цивільній справі за позовом

публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк»

до ОСОБА_1

про стягнення кредитної заборгованості

У С Т А Н О В И Л А:

У січні 2015 року ПриватБанк звернувся з позовом до ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості.

Позивач зазначав, що 30 листопада 2007 року між банком та ОСОБА_1 укладено кредитний договір без номеру, за яким відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою 24 % річних на суму залишку заборгованості. Позичальник отримав 2500 грн. кредитних коштів, але зобов'язання по поверненню кредиту, сплаті процентів та комісії не виконав. Судовим наказом від 6 травня 2009 року з ОСОБА_1 стягнуто 3121 грн. кредитних коштів.

Посилаючись на порушення відповідачем кредитних зобов'язань та уточнивши позовні вимоги станом на 2 грудня 2014 року (а.с.34) з урахуванням суми, стягнутої судовим наказом, банк просив стягнути з ОСОБА_1 19255,59 грн. кредитного боргу, в тому числі 10781,57 грн. за процентами, 7319 грн. за комісією та 1155,02 грн. штрафів.

Відповідач позов не визнав, посилаючись на відсутність роботи та коштів для сплати кредиту.

Рішенням Веселинівського районного суду Миколаївської області від 9 квітня 2015 року позов задоволено частково, з ОСОБА_1 на користь банку стягнуто 4 655, 02 грн., з яких 2 000 грн. заборгованості за відсотками, 1 500 грн. заборгованості за комісією та 1155,02 грн. штрафу.

В апеляційній скарзі ПриватБанк просив рішення змінити та задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. Апелянт посилався на безпідставне застосування судом правил статті 616 ЦК та зменшення розміру стягнення.

В судове засідання апеляційного суду сторони не з'явились, про час та місце судового засідання повідомлені належним чином ( а.с.99, 111).

Перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Задовольняючи позов частково, суд виходив з доведеності розміру заборгованості станом на 2 грудня 2014 року в розмірі 19 255,59 грн., але дійшов висновку, що бездіяльність банку сприяла збільшенню збитків, заподіяних банку, що стало підставою для суттєвого зменшення заборгованості за процентами та комісією за статтею 616 ЦК.

Проте не з усіма висновками суду можна погодитись.

Так, з матеріалів справи вбачається, що 30 листопада 2007 року між банком і ОСОБА_1 укладено кредитний договір (без номеру), за яким відповідач отримав 2 500 грн. кредитних коштів у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, за умови сплати 2% за користування кредитом та 3,5% щомісячної комісії (а.с. 13).

За змістом заяви ОСОБА_1 ця заява, а також Умови та правила надання банківських послуг і Тарифи банку є складовими кредитного договору.

Споживчий кредит ОСОБА_1 видано за технологією «CASH-кредит», запровадженою Наказом від 8 жовтня 2007 року №СП-2007-354 (а.с. 38-39), до якого додані Умови та правила надання банківських послуг (далі Умови, а.с. 40-45), складовою яких є Правила користування платіжною картою (далі Правила, а.с. 43-45). Пунктом 5.5 Правил користування кредитною карткою передбачено нарахування процентів відповідно до Тарифів банку.

Тарифи банку, додані до вищеназваного наказу, для кредитів за технологією«CASH-кредит» передбачають ставку процентів 2% на місяць та 180 % річних у разі прострочки (а.с. 46).

Розмір комісії зазначено в заяві ОСОБА_1, що відповідає інформаційному листу від 26.12.2007 року №673 (а.с. 110)

Умови та порядок нарахування штрафів передбачено пунктом 5.10 Правил.

Судовим наказом, виданим 6 травня 2009 року Веселинівським районним судом Миколаївської області, з ОСОБА_1 стягнуто 3121 грн. кредитного боргу (а.с.6), в тому числі 2500 грн. заборгованості за тілом кредиту та 612,74 грн. процентів станом на 30 липня 2008 року (а.с. 108-109).

В суд апеляційної інстанції позивач надав уточнений розрахунок заборгованості ОСОБА_1 за період з 31 липня 2008 року по 2 грудня 2014 року (а.с. 102-107), з якого вбачається заборгованість за процентами -10800,07 грн., заборгованість за комісією 6 737,5 грн. та 1 140,35 грн. штрафів (890,35 + 250).

Нарахування процентів та комісії ОСОБА_1 не оспорював.

Заяв про застосування позовної давності позивач не подавав.

Таким чином, колегія суддів вважає доведеною кредитну заборгованість ОСОБА_1 за період з 31 липня 2008 року по 2 грудня 2014 року - 10 800,07 грн. за процентами та 6737,5 грн. за комісією.

При цьому колегія суддів не може погодитись з висновком суду першої інстанції про наявність підстав, передбачених статтею 616 ЦК, якою визначено право суду зменшити розмір збитків та неустойки, якщо порушення зобов'язання сталось з вини кредитора, в тому числі умисне або необережне сприяння збільшенню розміру збитків.

Зі змісту цієї норми вбачається, що такі правила можуть бути застосовані лише до збитків або неустойки (штрафу, пені), а не до інших умов кредитного договору (процентів за користування кредитом на комісії), які не є санкціями за порушення зобовязань.

Вирішуючи питання про стягнення штрафу, колегія суддів виходить з того, що пунктом 5.10 Умов (розділ «Правила користування платіжною картою») передбачено, що у разі порушення позичальником грошових зобовязань більш ніж на 30 днів, він сплачує штраф в розмірі 250 грн. та 5% від суми позову (а.с. 44).

Виходячи з аналізу частини 2 статті 549 ЦК, штраф є відповідальністю, яка залежить лише від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання й у часі визначається з настанням однієї з подій як невиконання або неналежне виконання зобов'язання. Штраф має разовий характер, тобто вичерпується з настанням самого факту порушення зобов'язання.

За змістом цього зобов'язання нарахування процентної (розрахункової) частини штрафу повязане не з певною подією кредитних правовідносин (прострочення платежів), а з фактом звернення з позовом, що не відповідає сутності штрафу як способу забезпечення виконання зобов'язання.

Отже, колегія суддів вважає обґрунтованим лише штраф в розмірі фіксованої частини 250 грн.

Кредитна заборгованість станом на 2 грудня 2014 року, яка підлягає стягненню з боржника відповідно до статей 611, 1048, 1054 ЦК, складає 17 787, 57 грн.

Оскільки суд першої інстанції при визначенні розміру кредитної заборгованості помилково застосував правила статті 616 ЦК до нарахованих процентів та комісії, судове рішення підлягає зміні.

Відповідно до статті 88 ЦПК перерозподілу підлягають і судові витрати, з яких 266, 82 (177, 88 + 88, 94) грн. підлягають стягненню з ОСОБА_1

Керуючись статтями 309,316 ЦПК України, колегія суддів

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» задовольнити частково.

Рішення Веселинівського районного суду Миколаївської області від 9 квітня 2015 року змінити.

Збільшити стягнення з ОСОБА_1 на користь публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» кредитної заборгованості станом на 2 грудня 2014 року з 4655,02 грн. до 17 787,57 грн., в тому числі 10 800,07 грн. процентів, 6 737,5 грн. комісії та 250 грн. штрафу, а також судових витрат з 58 грн. до 266,82 грн.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, але протягом двадцяти днів з цього часу може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий

Судді