АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Доповідач - Желепа О.В.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 листопада 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого Желепи О.В.

суддів Рубан С.М., Кабанченко О.А.

при секретарі Гарматюк О.Д.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 25 серпня 2015 року в справі за скаргою ОСОБА_1 на постанову старшого державного виконавця відділу Державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції в м. Києві Мороз Лесі Євгеніївни про відкриття виконавчого провадження, заінтересована особа: ОСОБА_3, -

ВСТАНОВИЛА:

Скаржник, ОСОБА_1 звернулася до Шевченківського районного суду м. Києва зі скаргою на дії державного виконавця відділу ДВС Шевченківського РУЮ у м. Києві МорозЛ.Є., в якій просила скасувати постанову державного виконавця відділу ДВС Шевченківського РУЮ у м. Києві Мороз Л.Є. про відкриття виконавчого провадження №47014554 від 23.03.2015 року та визнати дії державного виконавця незаконними. Скаргу обґрунтовувала тим, що стягував пропустив строк пред'явлення виконавчого листа до виконання.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 25.08.2015 року в задоволенні скарги ОСОБА_1 на постанову старшого державного виконавця відділу Державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції в м. Києві Мороз Лесі Євгеніївни про відкриття виконавчого провадження, заінтересована особа: ОСОБА_3 - відмовлено.

Не погодившись такою ухвалою суду, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просила її скасувати та постановити нову ухвалу, якою скаргу задовольнити.

В скарзі посилалася на те, що суд не з'ясував обставини, що мали значення для справи та порушив норми процесуального права. Зазначила, що судом порушено ч. 1 ст. 386 ЦПК Україна, скарга була розглянута у відсутність заявника, державного виконавця та стягувача ОСОБА_3 Такими незаконними діями суд першої інстанції позбавив її права надати пояснення по суті скарги та не врахував, що стягувач подав виконавчий лист з пропуском строку для його пред'явлення, а тому державний виконавець не мав права відкривати виконавче провадження .

В судовому засіданні апеляційного суду ОСОБА_1 доводи скарги підтримала.

ОСОБА_3 проти скарги заперечував та надав суду докази на підтвердження того, що ним не був пропущений строк для пред'явлення виконавчого документу до виконання.

Заслухавши доповідь судді Желепи О.В., пояснення сторін виконавчого провадження. Перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку , що апеляційна скарга не підлягає задоволення з таких підстав.

Відповідно до вимог ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Статтею 383 ЦПК України встановлено, що сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Згідно з ч. 3 ст. 387 ЦПК України якщо оскаржуване рішення, дія були вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця, права заявника не були порушені, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, на підставі рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 08.05.2013 року, ОСОБА_3 було видано виконавчий лист від 17.09.2013 року в цивільній справі №761/2046/13-ц, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 судового збору у сумі 214,60 грн.

Вказане рішення суду оскаржувалось в апеляційному порядку, ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 13.08.2013 року було відхилено апеляційну скаргу, рішення суду першої інстанції було залишено без змін, а тому вказане рішення набрало законної сили, у зв'язку з чим судом було видано виконавчий лист для його примусового виконання.

Виконавчий лист, виданий на виконання цього рішення, пред'являвся ОСОБА_3 для примусового виконання до відділу ДВС Шевченківського РУЮ у м. Києві двічі.

25.03.2015 року була повторно подана заява про примусове виконання рішення у цивільній справі №761/2046/13-ц від 08.05.2013 року.

Постановою від 27 березня 2015 року державного виконавця виконавчої служби Шевченківського РУЮ у м. Києві, виконавче провадження було відкрито.

Відмовляючи в задоволенні скарги, суд першої інстанції виходив з необґрунтованості доводів скарги та недоведеності пропуску стягувачем строку для пред'явлення виконавчого листа до виконання.

Колегія суддів вважає, що такий висновок суду першої інстанції є обґрунтованим та в повній мірі відповідає вимогам цивільно-процесуального законодавства України виходячи з наступного.

Відповідно до ч 1. ст. 23 Закону України «Про виконавче провадження» строки пред'явлення виконавчого документа до виконання перериваються: пред'явленням виконавчого документа до виконання; частковим виконанням рішення боржником; наданням судом, який видав виконавчий документ, відстрочки або розстрочки виконання рішення. Після переривання строку пред'явлення виконавчого документа до виконання перебіг строку поновлюється. Час, що минув до переривання строку, до нового строку не зараховується.

Згідно з частиною 3 ст. 23 Закону України «Про виконавче провадження», у разі повернення виконавчого документа стягувачу у зв'язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення строк пред'явлення виконавчого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення, а в разі повернення виконавчого документа у зв'язку із встановленою законом забороною щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, а також проведення інших виконавчих дій стосовно боржника, - з моменту закінчення дії відповідної заборони.

Виходячи зі змісту вказаної норми, повернення виконавчого документа стягувачу у зв'язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення є самостійною підставою для переривання строку пред'явлення виконавчого документа до виконання.

Як вбачається з матеріалів справи, державним виконавцем постановою від 15.12.2014 року про повернення виконавчого документу ОСОБА_3 був повернутий виконавчий лист про стягнення на його користь боргу в розмірі 214 грн. 60 коп. з ОСОБА_1, через неможливість його виконання (а.с. 36).

Повторно заявник звернувся з заявою про відкриття виконавчого провадження 25.03.2015 року (а.с. 27).

Тобто, строк пред'явлення виконавчого документу до виконання повторно, стягувачем пропущений не був, а тому державний виконавець вимоги Закону України «Про виконавче провадження» не порушив.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що суд розглянув справу за відсутності скаржника , стягувача та державного виконавця на правильність постановленої ухвали не впливають. Доводи про порушення права скаржника на справедливий суд та позбавлення її права надавати пояснення з приводу поданої скарги спростовуються матеріалами справи з яких вбачається, що ОСОБА_1 була присутньою в судовому засіданні 27.07.2015 року і могла надати пояснення щодо обґрунтованості скарги. Була заслухана вона також і в апеляційному суді, її пояснення не спростовують висновків суду про те, що стягував при повторному зверненні з заявою про відкриття виконавчого провадження за виконавчим листом не пропустив строк для пред'явлення його до виконання.

Ухвала суду постановлена з додержанням вимог закону, а тому відповідно до ст. 312 ЦПК України колегія суддів відхиляє апеляційну скаргу.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 312, 313-315, 317 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 25 серпня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, однак може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом 20-ти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий: Судді: