АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И [1]

04 червня 2015 року Колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва

в складі: головуючого - Немировської О.В.,

суддів - Чобіток А.О., Ящук Т.І.,

при секретарі - Басюк Ю.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2, які діють в своїх інтересах та інтересах неповнолітніх ОСОБА_3, ОСОБА_4 до Публічного акціонерного товариства «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк», Оболонського районного відділу Головного управління Державної міграційної служби України в м.Києві про визнання законним вселення в службове жиле приміщення, зобов'язання видати ордер про надання жилої площі та про зобов'язання забезпечення обліку та реєстрації за місцем проживання,

за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Оболонського районного суду м. Києва від 09 квітня 2015 року,

встановила:

у лютому 2015 року позивачі звернулись до суду з позовом, в якому просили визнати законним вселення їх у службове приміщення, зобов'язати видати ордер про надання жилої площі, забезпечити облік та реєстрацію за місцем проживання, посилаючись на те, що вони постійно проживають в АДРЕСА_1 який належить ПАТ «Промінвестбанк», посилаючись на те, що ОСОБА_1 разом з членами його сім'ї вселився у гуртожиток як працівник ПАТ «Промінвестбанк» та проживають у ньому, однак відповідач відмовляється забезпечити реєстрацію позивачів за вказаною адресою, чим порушує їх права.

Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 09 квітня 2015 року в задоволенні позову було відмовлено..

Не погоджуючись із вказаним рішенням, ОСОБА_1. подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення скасувати та ухвалити нове, яким позов задовольнити, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права.

Заслухавши доповідь судді Немировської О.В., пояснення осіб, які з'явились в судове засідання, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Позивач ОСОБА_1, звертаючись до суду з даним позовом, вказував, що він на підставі розпорядження заступника голови правління ВАТ «Український акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк»» від 22.12.1997 р. як працівник банку вселився та проживає постійно в гуртожитку за адресою: АДРЕСА_1. Після укладення шлюбу з ОСОБА_2 в 2003 р. вона також вселилась в гуртожиток. В 2003 р. у них народився син ОСОБА_6, а в 2009 р. - донька ОСОБА_4, які проживають з ними. Оскільки при вселенні ОСОБА_1 в гуртожиток ордер йому видано не було, і відповідач відмовляється дати згоду на їх реєстрацію, позивачі просили визнати їх вселення законним, визнати за ними право на проживання в гуртожитку, зобов'язати відповідача дати згоду на їх реєстрацію та оформити належним чином необхідні документи, зобов'язати Оболонський РУ ГУ МВС України в м. Києві зареєструвати їх за вказаною адресою.

Рішенням Оболонського районного суду м.Києва від 09.04.2015 р. в задоволенні позову було відмовлено.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_1 був вселений до гуртожитку на тимчасове проживання без права прописки, а тому він та члени його родини не набули права користування вказаним жилим приміщенням.

Такий висновок суду першої інстанції є законним та обґрунтованим та відповідає встановленим по справі обставинам.

Суд першої інстанції правильно застосував норми матеріального права та послався на положення ст. 127, 128, 129 ЖК України.

Як видно з матеріалів справи, гуртожиток належить на праві власності ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» на підставі договору купівлі-продажу від 29.05.1996 р.

Позивач був вселений до кім. 401 гуртожитку на підставі розпорядження заступника голови правління ВАТ «Український акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк»» від 22.12.1997 р., яке було видано на підставі рішення профспілкового комітету ВАТ «Промінвестбанк України» (протокол №33 від 12.12.1997) р. В рішенні профспілкового комітету було вказано, що жила площа надається тимчасово та без права прописки. Ордер на поселення до гуртожитку позивачу не видавався.

Позивачу було відомо про вказані обставини і він погоджувався на вселення до гуртожитку тимчасово та без взяття на реєстраційний облік (на той час - прописки). На момент вселення позивач ОСОБА_1 був прописаний в гуртожитку за адресою: АДРЕСА_3

Позивач ОСОБА_2 та їх неповнолітні діти вселились до гуртожитку в кімнату, яку займав ОСОБА_1 в якості членів його родини без будь-якого рішення власника гуртожитку.

На даний час позивачі та їх неповнолітні діти зареєстровані за адресою: АДРЕСА_2, а отже зберігають за собою право користування вказаним жилим приміщенням.

Таким чином позивачі та їх неповнолітні діти, інтереси яких вони представляють, не набули права користування спірним жилим приміщенням.

Згідно із Законом України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в України» реєстрація місця проживання та місця перебування особи здійснюється відповідним органом спеціально уповноваженого центрального органу з питань реєстрації. В ст. 6 цього Закону визначено перелік документів для реєстрації.

Відповідно у позивачів відсутні підстави вимагати у власника гуртожитку надати згоду на їх реєстрацію у гуртожитку та забезпечити оформлення документів.

Вимоги позивачів до Оболонського районного відділу ГУ Державної міграційної служби України в м. Києві щодо зобов'язання зареєструвати їх за вказаною адресою не можуть бути предметом перевірки по даній справі, оскільки такий спір за наявності відмови цього органу вчинити дії по реєстрації має розглядатись в порядку адміністративного судочинства.

Враховуючи викладене, судом першої інстанції було повно та всебічно встановлено обставини справи, перевірено їх доказами, правильно застосовано норми матеріального права при дотриманні норм процесуального права, доводи, викладені в апеляційній скарзі, висновків суду не спростовують, а тому рішення слід залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 313-315 ЦПК України, колегія суддів,

ухвалила:

апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити, а рішення Оболонського районного суду м. Києва від 09 квітня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в касаційному порядку протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді

№ справи: 756/1426/15-ц

№ апеляційного провадження: 22-ц/796/7508/2015

Головуючий у суді першої інстанції: Диба О.В.

Доповідач у суді апеляційної інстанції: Немировська О.В.