АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/1540/15Головуючий по 1 інстанції
Категорія : 27 ОСОБА_1
Доповідач в апеляційній інстанції
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 червня 2015 року Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючогоОСОБА_2
суддівОСОБА_3 , ОСОБА_4
при секретаріОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси апеляційну скаргу ПАТ КБ «Приватбанк» на рішення Ватутінського міського суду Черкаської області від 27 квітня 2015 року у цивільній справі за позовом ПАТ КБ «Приватбанк» до ОСОБА_6 та ОСОБА_7 про стягнення заборгованості,

в с т а н о в и л а :

ПАТ КБ «Приватбанк» звернулося до суду із вказаним позовом, яким просило стягнути солідарно з відповідачів на свою користь заборгованість у сумі 7437,12 грн., мотивуючи про те, що відповідно до укладеного між банком та ОСОБА_8 кредитного договору від 20.03.2012 останній отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 20,40% на рік на суму залишку заборгованості, однак у порушення законодавства та умов договору позичальник свої договірні зобов'язання належним чином не виконав, внаслідок чого у нього перед банком виникла заборгованість. 27.03.2014 позичальник помер. Спадкоємцями позичальника, які прийняли спадщину, є відповідачі у справі, отже вони мають відповідати за зобовязаннями позичальника перед банком.

Рішенням Ватутінського міського суду Черкаської області від 27.04.2015 у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з таким рішенням суду першої інстанції, банком подано апеляційну скаргу, в якій, ПАТ, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права та на невідповідність висновків суду обставинам справи, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове про задоволення позову. В обґрунтування вказує на те, що суд не врахував того, що ОСОБА_6 не зверталася до нотаріуса із заявою про відмову від спадщини, яка відкрилася після смерті позичальника, отже є такою, що прийняла цю спадщину. Висновки суду про відсутність майна у позичальника не підтверджено жодними доказами, оскільки суд протиправно не звернувся до відповідних органів із запитами про наявність майна у позичальника.

Заслухавши доповідь судді, пояснення осіб, які зявилися у судове засідання, вивчивши та обговоривши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких підстав та мотивів.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив із того, що відповідачі у справі не приймали спадщину, яка відкрилася після смерті позичальника, отже не можуть нести відповідальності за його зобовязаннями.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції та вважає, що, встановивши дійсні обставини справи, суд дав належну оцінку зібраним доказам, правильно застосував норми матеріального права, не допустив порушень норм процесуального права, які призвели б до неправильного вирішення справи, та ухвалив у справі законне і обґрунтоване рішення, підстав для скасування якого, колегія суддів не вбачає, виходячи з наступного.

При розгляді справи встановлено, що 20.03.2012 ОСОБА_8 у ПАТ КБ «ПриватБанк» отримав кредит у вигляді кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 20,4% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, що підтверджується його анкетою-заявою про приєднання до умов та правил надання банківських послуг у Приватбанку.

27.03.2014 ОСОБА_8 помер. Підставами позовних вимог банку в даній справі є прийняття спадщини, яка відкрилася після смерті позичальника, відповідачами у справі, які, як вважає банк, на час відкриття спадщини постійно проживали із спадкодавцем по вул. Чапаєва, 10 у м. Ватутіне Черкаської області.

Відповідно до положень ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців); ч.1 ст.1220 ЦК України - спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою; ч.1 ст.1221 ЦК України - місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця; ч.3 ст.1268 ЦК України - спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї; ст.ст.1269, 1270 ЦК України - спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, у шестимісячний строк з моменту відкриття спадщини має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

У даному випадку відповідачу ОСОБА_9 (дочка позичальника) згідно договору дарування від 13.02.2012 належить на праві приватної власності домоволодіння по вул. Чапаєва, 10 у м. Ватутіне Черкаської області, у якому за життя був прописаний позичальник. При цьому дочка позичальника та ОСОБА_10 ОСОБА_9 з 2010 року із своїм чоловіком фактично проживає у ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується відповідним актом депутата Ватутінської міської ради Черкаської області від 20.04.2015.

Згідно свідоцтва серії 1-СР №068467 про розірвання шлюбу ОСОБА_10 розірвала 28.08.2013 року шлюб із ОСОБА_8 Після розірвання цього шлюбу ОСОБА_10 знову вийшла заміж та переїхала проживати у ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується, зокрема, актом депутата Юрківської сільської ради від 16.04.2015.

Крім того, позичальник у лютому місяці 2011 року переїхав проживати до своєї другої дружини у буд. 97 по вул. Залізничній у м. Ватутіне, де фактично проживав на момент смерті.

Зазначені обставини апелянт не оспорює та не спростовує.

Таким чином з матеріалів справи вбачається, що відповідачі у справі не приймали спадщину, яка відкрилася після смерті позичальника, оскільки із відповідними заявами про прийняття спадщини до нотаріуса не зверталися, і на момент відкриття спадщини постійно із позичальником за місцем його фактичного проживання у ІНФОРМАЦІЯ_3 не проживали, отже відповідати за зобовязаннями останнього не повинні.

Згідно ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, а в даному випадку банком не надано суду доказів прийняття відповідачами спадщини, яка відкрилася після смерті позичальника, отже позовні вимоги банку є необґрунтованими.

Доводи апеляційної скарги є несуттєвими, правильності вказаних висновків суду не спростовують і не дають підстав для скасування рішення суду, яке є законним та обґрунтованим, ухваленим з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням вимог матеріального та процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення з одних лише формальних міркувань.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 308, 313, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а :

апеляційну скаргу відхилити.

Рішення Ватутінського міського суду Черкаської області від 27 квітня 2015 року у цивільній справі за позовом ПАТ КБ «Приватбанк» до ОСОБА_6 та ОСОБА_7 про стягнення заборгованості, - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає чинності з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до суду касаційної інстанції протягом 20 днів з дня її проголошення.

Головуючий :

Судді :