У Х В А Л А ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17 червня 2015 року м. Київ

Колегія суддів Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Журавель В.І., Закропивного О.В., Штелик С.П.

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до Долинянської сільської ради Хотинського району про визнання правочину недійсним, за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Хотинського районного суду Чернівецької області від 05 лютого 2015 року та ухвалу апеляційного суду Чернівецької області від 18 березня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У січні 2015 року ОСОБА_4 звернулась до суду з вищезазначеним позовом, у якому просила визнати недійсним правочин, а саме заяву про відмову від належної їй частки майна у спадщині.

Свої вимоги обґрунтовувала тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року помер її чоловік ОСОБА_5 З довідки Хотинської державної нотаріальної контори, отриманої 22 березня 2013 року, вона дізналась, що 19 січня 2012 року до нотаріальної контори від її імені надійшла заява про відмову від належної їй частки спадкового майна після смерті чоловіка, посвідчена Долинянською сільською радою Хотинського району 31 грудня 2011 року.

Посилаючись на те, що вона не відмовлялась від спадщини, просила позов задовольнити

Рішенням Хотинського районного суду Чернівецької області від 05 лютого 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Чернівецької області від 18 березня 2015 року, у задоволенні позовних вимог ОСОБА_4 відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_4, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати судові рішення судів попередніх інстанцій, ухвалити нове рішення про задоволення позову.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційні скарги підлягають відхиленню з огляду на наступне.

Відповідно до частини другої статті 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відмовляючи у задоволенні позову ОСОБА_4, суд першої інстанції, з висновками якого погодився й апеляційний суд, виходив із його недоведеності та відсутності підстав, передбачених ст. ст. 203, 215, 216, 227 ЦК України, для визнання правочину недійсним.

Колегія суддів погоджується з такими висновками судів.

Оцінивши всі зібрані у справі докази, правильно встановивши характер правовідносин та вірно застосувавши норми матеріального права, суди попередніх інстанцій з урахуванням встановлених обставин справи обґрунтовано дійшли висновку про відмову у позові ОСОБА_4

Доводи скарги та матеріали витребуваної справи не дають підстав вважати, що судами при розгляді даної справи допущені порушення норм матеріального чи процесуального права, які передбачені статтями 338-341 ЦПК України як підстави для скасування рішення.

Згідно із частиною першою статті 335 ЦПК України суд касаційної інстанції не вправі встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, а тому доводи касаційної скарги не можуть бути визнані як підстава для призначення справи до судового розгляду.

Оскаржувані судові рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, наведені в касаційній скарзі доводи висновків судів не спростовують

Враховуючи наведене та керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія суддів Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити, рішення Хотинського районного суду Чернівецької області від 05 лютого 2015 року та ухвалу апеляційного суду Чернівецької області від 18 березня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий В.І. Журавель

Судді О.В. Закропивний

С.П. Штелик