Номер провадження: 22-ц/785/6862/15
Головуючий у першій інстанції Огренич І. В.
Доповідач Драгомерецький М. М.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.11.2015 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого судді - Драгомерецького М.М.,

суддів: Панасенкова В.О.

Громіка Р.Д.,

при секретарі: Добряк Н.І.,

за участю: представника позивача ПАТ КБ «Приватбанк» Васильєвої К.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на заочне рішення Київського районного суду м. Одеси від 18 березня 2015 року за позовом публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_4, яка також діє в інтересах малолітніх ОСОБА_7 та ОСОБА_8 про виселення,-

В С Т А Н О В И Л А:

26 вересня 2013 року ПАТ КБ «Приват Банк» звернулось до суду із позовом, який у подальшому був ним уточнений, до ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_4, яка також діє в інтересах малолітніх ОСОБА_9 та ОСОБА_10 про виселення.

Посилаючись на те, що згідно умов кредитного договору від 25 грудня 2007 року, ОСОБА_4 отримала від ЗАО АКБ «ПриватБанк», яке в наступному було перейменовано в ПАТ КБ «ПриватБанк», кредит у вигляді кредитної лінії в розмірі 67 000 доларів США на споживчі цілі, а також в розмірі 14 380 доларів США на сплату страхових платежів. У свою чергу ОСОБА_4, зобов'язалась повернути кредит та сплатити за його користування проценти в розмірі 11,04% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом.

Крім основного договору кредитування, між сторонами 25 грудня 2007 року був укладений та нотаріально посвідчений іпотечний договір, за умовами якого ОСОБА_4 в рахунок забезпечення кредитного договору передала ЗAО АКБ «ПриватБанк» в іпотеку квартиру АДРЕСА_1, загальною площею 50,90 кв.м., житловою 29,20 кв.м., яку придбала за кредитні кошти.

03 червня 2013 року Київським районним судом м. Одеси було ухвалено рішення, яким звернуто стягнення на предмет іпотеки - квартиру АДРЕСА_1, шляхом продажу ПАТ КБ «ПриватБанк» з укладанням від імені ОСОБА_4 договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою - покупцем за ціною, визначеною договором іпотеки або на підставі оцінки майна суб'єкта оціночної діяльності на рівні, не нижчому за звичайні на цей вид майна на час укладення договору купівлі-продажу, з отриманням витягу з Державного реєстру прав власності, а також наданням ПАТ КБ «ПриватБанк» всіх повноважень, необхідних для здійснення продажу, в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором №ODMLGA00000625 від 25 грудня 2007 року в розмірі 101 441,10 доларів США (сто одна тисяча чотириста сорок один долар 10 центів США).

Справа розглянута за відсутності відповідачів.

Заочним рішенням Київського районного суду м. Одеси від 18 березня 2015 року позовні вимоги задоволено.

Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 17 квітня 2015 року заяву ОСОБА_4 про перегляд заочного рішення було залишено без задоволення.

В апеляційній скарзі ОСОБА_4 просить скасувати заочне рішення місцевого суду та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права.

У судове засідання до суду апеляційної інстанції не з'явилися відповідачі по справі, але про її розгляд всі вони були сповіщені належним чином та завчасно, про що свідчать поштові повідомлення про отримання ними судових повісток, документів підтверджуючих поважність причини неявки до суду ними надано не було. Тому у відповідності до ч.2 ст.305 ЦПК України неявка відповідачів до апеляційного суд не перешкоджає подальшому розглядові справи та у їх доступі до суду апеляційної інстанції.

Заслухавши доповідача, який доповів зміст оскаржуваного рішення, доводи апеляційної скарги та заперечення на них, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду, судова колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст.308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення суду першої інстанції без зміни, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до ст. 10 п.3 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень, а суд згідно ст.11 п.1 ЦПК України розглядає цивільну справу в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції у заочному рішенні послався на ч.3 ст.109 ЖК України, згідно якої звернення стягнення на передане в іпотеку жиле приміщення є підставою для виселення всіх громадян що мешкають у ньому за винятками встановленими законом, та правомірно застосував дію ч.1,2 ст. 40 Закону України «Про іпотеку».

Розглядаючи справу, суд першої інстанції зробив вірний висновок про те, що з вини відповідачів утворилась заборгованість за кредитним договором, погашення якої слід здійснити за рахунок продажу нерухомого майна, яке перебуває в іпотеці у позивача.

Місцевий суд вірно послався на норми закону, що регулюють правовідносини, які виникли між сторонами.

Суд перевірив усі докази, які навів позивач ПАТ КБ «Приватбанк» у підтвердження своїх позовних вимог, а відповідачі ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_4, яка також діє в інтересах малолітніх ОСОБА_7 та ОСОБА_8 у підтвердження своїх заперечень, навів у рішенні фактичні обставини, які були встановлені судом при розгляді справи, вірно застосував правові норми, що регулюють ці правовідносини, та зробив вірний висновок про задоволення позовних вимог.

Посилання в апеляційній скарзі ОСОБА_4 на те, що суд не прийняв до уваги ті обставини, що квартира з якої виселено сім'ю відповідачів є їх єдиним житлом, та те що кредит було отримано у банку позивача є валютним, а тому на цей випадок діє Закон України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті», отже виселення та інші дії не можуть застосовуватись до відповідачів під час дії цього закону не приймається судовою колегією до уваги, оскільки відповідачі не надали доказів ні у суді першої інстанції, ні у суді апеляційної інстанції, які б доводили ті обставини що квартира, яка є іпотечним майном являється єдиним житлом відповідачів, крім того, ці доводи спростовує інформація з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна з якої вбачається, що ОСОБА_4 є власником квартири АДРЕСА_3 тому посилання відповідача ОСОБА_4 у апеляційній скарзі на те, що спірна квартира є єдиним житлом відповідачів не відповідає дійсності, не заслуговують на увагу і інші доводи апеляційної скарги, оскільки вони є недоведеними та безпідставними.

Також представником позивача ПАТ КБ «Приватбанк» надано до суду копію резолютивної частини рішення Апеляційного суду Одеської області від 10 листопада 2015 року, відповідно до якого рішення Київського районного суду м. Одеси від 03 червня 2013 року змінено, викладено резолютивну частину рішення в новій редакції.

В рахунок погашення заборгованості ОСОБА_4 за кредитним договором №ОDMLGA00000625 від 25.12.2007 року у розмірі 88808,17 дол. США доларів США (вісімдесят вісім тисяч вісімсот вісім доларів США 17 центів) та 100 975 гривень (сто тисяч дев'ятсот сімдесят п'ять грн.), у тому числі: заборгованості за кредитом -67513,20 доларів США; заборгованості по процентам за користування кредитом -18677,15 доларів США; заборгованості по комісії - 2617,82 доларів США; та пені у сумі 100975 грн., звернути стягнення на предмет іпотеки - двохкімнатну квартиру, загальною площею 50,90 кв. м, житловою площею 29,2 кв. м, належну ОСОБА_4 на праві власності, розташовану за адресою: АДРЕСА_2, шляхом застосування процедури продажу ПАТ КБ «ПриватБанк» за договором купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою - покупцем за початковою ціною, визначеною договором іпотеки, а саме у сумі 1087150,37 грн. ( що еквівалентно 48 000 дол. США) з наданням права отримання витягу з Державного реєстру прав власності, а також з наданням ПАТ КБ «ПриватБанк» усіх повноважень, необхідних для здійснення продажу.

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» понесені судові витрати, а саме: судовий збір у розмірі 1700,00 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу у розмірі 30,00 гривень.

За таких обставин відсутні правові підстави для задоволення апеляційної інстанції, оскільки це буде перешкоджати виконанню судового рішення, яке набрало законної сили.

Тому, доводи ОСОБА_4 в апеляційній скарзі про те, що рішення суду першої інстанції не відповідає вимогам закону і підлягає скасуванню з постановленням нового рішення про відмову у задоволенні позову, не заслуговують на увагу, оскільки наведені в апеляційній скарзі доводи не спростовують висновків суду і не містять підстав для висновків про порушення або неправильне застосування судом норм права, які привели до неправильного вирішення справи.

Таким чином, судова колегія дійшла до висновку, що суд першої інстанції в межах заявлених вимог повно і всебічно розглянув справу, дав належу оцінку наданим доказам, та постановив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що законних підстав для скасування рішення суду першої інстанції немає.

Керуючись ст. ст. 303, 307 ч.1 п.1, 308, 313-315, 317, 319 ЦПК України, судова колегія, судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 відхилити, заочне рішення Київського районного суду м. Одеси від 18 березня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, однак вона може бути оскаржена на протязі двадцяти днів до суду касаційної інстанції.

Судді апеляційного суду Одеської області: М.М. Драгомерецький

В.О. Панасенков

Р.Д. Громік