У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

№ 336/7959/14-ц

№ 6/336/328/2015

м. Запоріжжя 24 грудня 2015 року

Шевченківський районний суд м. Запоріжжя в складі:

головуючого судді Зарютіна П.В.,

при секретарі Чернишовій І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про усунення недоліків в ухвалі суду та про внесення змін до виконавчих листів по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, заінтересовані особи: ОСОБА_4, ОСОБА_5, про визначення порядку користування земельною ділянкою, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до суду із вищевказаною заявою, за якою просить суд усунути недоліки в ухвалі суду № 336/7959/14-ц від 20.11.2014 року та недоліки по виконавчим листам № 2-51/01 від 04.12.2014 року, а саме в ухвалі зазначити також боржника ОСОБА_3, та внести до виконавчих листів заходи примусового характеру, а саме понудити ОСОБА_6 та ОСОБА_3 не чинити перешкод по установці паркану, вирівняти площу ділянки площею 130 кв.м., знести паркан, понудити ОСОБА_6 встановити паркан, віддати ОСОБА_1 земельну ділянку площею 1 кв.м.; понудити ОСОБА_3 вирівняти земельну ділянку та знести паркан, дотримувати межу та неперешкоджати проходу ОСОБА_1 до земельної ділянки площею 130 кв.м., не здійснювати будівель, не перешкоджати в обслуговуванні та ремонті будинку; допомогти вирівняти висоту паркану, розрізати паркан та встановити та закріпити новий паркан та інше.

В судовому засіданні ОСОБА_1 наполягла на поданій заяві в повному обсязі за вищевказаними підставами.

Частиною 3 ст.27 ЦПК України визначено, що особи, які беруть участь у справі, зобов'язані добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов'язки.

Як вбачається із матеріалів цивільної справи, в судовому розгляді останньої брала участь представник відповідача ОСОБА_6 ОСОБА_7, повноваження якої на ведення справи закінчилися ще у 2003 році (строк дії виданої довіреності - до 03.04.2003 року: том 1 а.с. 158), тому, оскільки відповідач не надав суду інформації щодо його адреси, судова повістка разом із розпискою була надіслана ОСОБА_6 поштою рекомендованим листом із повідомленням за останньою адресою його місця проживання, зареєстрованою у встановленому законом порядку /том 2 а.с. 82/. Вимогами ст. 74 ЦПК України визначено, що у разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином.

Судові повістки разом із розписками були надіслані заінтересованим особам ОСОБА_4 та ОСОБА_5 за адресами, про які вони востаннє повідомили суду /том 2 а.с. 1, 39/.

В судове засідання ані відповідач ОСОБА_6, ані заінтересовані особи ОСОБА_4 та ОСОБА_5 не явилися.

Вислухавши заявника, дослідивши подану заяву та перевіривши її доводи матеріалами справи, суд дійшов висновку про те, що заява ОСОБА_1 задоволенню не підлягає за нижченаведеними підставами.

Так, у вересні 1991 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визначення порядку користування земельною ділянкою.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 20 жовтня 1999 року замінено відповідача ОСОБА_2 на належного відповідача ОСОБА_6

Рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 06.02.2001 року було визначено порядок користування земельною ділянкою, розташованою за адресою: м. Запоріжжя, вул. Епронівська, 131 наступним чином: ОСОБА_6 на 63/100 часток виділено земельну ділянку S1 площею 436 кв.м., що менше належного на 155 кв.м.; ОСОБА_1 на 21/100 частку виділено земельні ділянки S2 площею 41 кв.м. та S3 площею 130 кв.м. загальною площею 171 кв.м.; ОСОБА_3 на 4/25 частки виділено земельну ділянку S4 площею 282 кв.м., що більшеположеного на 155 кв.м. В загальне користування співвласникам ОСОБА_6 та ОСОБА_1 виділено земельну ділянку S5 площею 9 кв.м., в загальне користування співвласникам ОСОБА_6, ОСОБА_1 та ОСОБА_3 виділено земельну ділянку S6 площею 8 кв.м., в загальне користування співвласникам ОСОБА_1 та ОСОБА_3 виділено земельну ділянку S7 площею 45 кв.м. Також судом вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

В жовтні 2014 року ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою про видачу дублікату виконавчого листа, мотивуючи це втратою оригіналу.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 20.11.2014 року заяву ОСОБА_1 задоволено, видано дублікат виконавчого листа та поновлено строк предявлення його до виконання.

08.12.2014 року ОСОБА_1 звернулась з заявою про заміну боржників у виконавчому провадженні, а саме ОСОБА_3 замінити ОСОБА_5, ОСОБА_6 на ОСОБА_4 у зв'язку зі зміною власників часток домоволодіння.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 16.12.2014 року заява ОСОБА_1 залишена без задоволення (т.1 а.с. 227).

7 квітні 2015 року ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою, яку уточнила 14 квітня 2015 року та 15 квітня 2015 року, про внесення змін до ухвали суду та до виконавчих листів. В заяві просиить суд у звязку з відмовою у відкритті виконавчого провадження Шевченківським ВДВС ЗМУЮ ВП № 47041490 та ВП № 47041564 від 26.03.2015 року усунути недоліки в ухвалі суду № 336/7959/14-ц від 20.11.2014 року та недоліки по виконавчим листам № 2-51/01 від 04.12.2014 року, а саме в ухвалі зазначити також боржника ОСОБА_3, та внести до виконавчих листів заходи примусового характеру, а саме понудити ОСОБА_6 та ОСОБА_3 не чинити перешкод по установці паркану, вирівняти площу ділянки площею 130 кв.м., знести паркан, понудити ОСОБА_6 встановити паркан, віддати ОСОБА_1 земельну ділянку площею 1 кв.м.; понудити ОСОБА_3 вирівняти земельну ділянку та знести паркан, дотримувати межу та неперешкоджати проходу ОСОБА_1 до земельної ділянки площею 130 кв.м., не здійснювати будівель, не перешкоджати в обслуговуванні та ремонті будинку; допомогти вирівняти висоту паркану, розрізати паркан та встановити та закріпити новий паркан та інше ( т. 1 а.с. 234-235 а.с. 246- 247).

Як вбачається з дублікатів виконавчих листів про справі № 2-51/01, які були видані Шевченківським районним судом м. Запоріжжя від 04.12.2014 року в ньому зазначені сторони ОСОБА_1 , ОСОБА_3, ОСОБА_6 ( т. 1 а.с. 236-237).

В заяві ОСОБА_1 зазначає, що у виконавчих листах від 04.12.2014 року відсутні заходи примусового характеру, тому вона просить зобовязати саме боржників ОСОБА_3 та ОСОБА_6 не чинити перешкод по установці паркану, вирівняти площу ділянки площею 130 кв.м., знести паркан, понудити ОСОБА_6 встановити паркан, віддати ОСОБА_1 земельну ділянку площею 1 кв.м.; понудити ОСОБА_3 вирівняти земельну ділянку та знести паркан, та інше ( т. 1 а.с. 234-235, а.с. 246-247).

Водночас, в матеріалах справи міститься ухвала Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 16 грудня 2014 року, якою в задоволенні заяви ОСОБА_1 про заміну сторони виконавчого провадження було відмовлено ( т. 1 а.с. 227).

В заяві від 07 квітня 2015 року, в уточнених заявах від 14 квітня від 15 квітня 2015 року, які є предметом розгляду ОСОБА_1 не ставить питання про заміну у виконавчих листах боржників ОСОБА_3, ОСОБА_6 на ОСОБА_4 і ОСОБА_5, а тільки є її посилання на ухвалу Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 16 грудня 2014 року в якій зазначено, що згідно ч. 1 ст. 378 ЦПК України заміна сторони проводиться тільки після відкриття виконавчого провадження ( т. 1 а.с. 235).

При розгляді вимоги ОСОБА_1 про внесення змін до виконавчих листів суд виходить з наступного.

Як вказує ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Таким чином, умовою для звернення до суду та отримання захисту прав в судовому порядку є порушення таких прав.

Стаття 11 ЦПК України вказує, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи (за винятком тих осіб, які не мають цивільної процесуальної дієздатності), в інтересах яких заявлено вимоги.

Як вбачається з позовної заяви ОСОБА_1 (т. 1 а.с. 4) вона просила здійснити розподіл житлового будинку № 131 по вул. Епронівській у м. Запоріжжя та визначити порядок користування земельною ділянкою.

Заявою від 11.12.2000 року (т. 1 а.с. 164) ОСОБА_1 відмовилась від позовних вимог в частині розподілу житлового будинку та ухвалою Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 11.12.2000 року (т. 1 а.с. 165) відмова позивача від частини заявлених вимог прийнята, провадження по цивільній справі в цій частині припинено.

Таким чином, ОСОБА_1 підтримувала позовні вимоги лише в частині визначення порядку користування земельною ділянкою. Будь-яких інших вимог щодо перерозподілу часток у власності на домоволодіння, визнання права власності, зобов'язання встановлення чи знесення парканів, звільнення земельних ділянок чи їх вирівнювання, тощо не заявляла, тож розглянуті вони судом бути не могли.

Стаття 369 ЦПК України вказує, що виконавчий лист має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим Законом України "Про виконавче провадження".

Суд, який видав виконавчий лист, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню, та стягнути на користь боржника безпідставно одержане стягувачем за виконавчим листом.

У виконавчому листі зазначається лише те, що визначено у рішенні суду.

При цьому не допускається зміна рішення суду по суті шляхом внесення виправлень до виконавчого листа, оскільки саме рішення суду є основним документом, а виконавчий лист похідним від нього.

Зважаючи на викладене, суд не вбачає законних підстав для внесення до виконавчого листа будь-яких виправлень шляхом внесення туди пунктів щодо примушування інших співвласників до вчинення будь-яких дій.

При вирішенні вимоги ОСОБА_1 про усунення недоліків в ухвалі суду суд виходить з наступного.

Дійсно, 20 листопада 2015 року Шевченківський районний суд м. Запоріжжя, розглянувши заяву ОСОБА_1, постановив ухвалу, якою вирішив:

«Заяву ОСОБА_1 про видачу дублікату виконавчого листа та поновлення строку для його пред*явлення задовольнити.

Видати ОСОБА_1 дублікат виконавчого листа № 2-51/01 від 2001 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення порядку користування земельною ділянкою.

Визнати поважними причини пропуску строку пред'явлення виконавчого документа до виконання.

Поновити строк пред*явлення до виконання виконавчого листа № 2-51/01 від 2001 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення порядку користування земельною ділянкою».

Назване судове рішення оскаржене не було та набрало законної сили.

За поданою у цій справі заявою ОСОБА_1 просить суд у звязку з відмовою у відкритті виконавчого провадження Шевченківським ВДВС ЗМУЮ ВП № 47041490 та ВП № 47041564 від 26.03.2015 року усунути недоліки в ухвалі суду № 336/7959/14-ц від 20.11.2014 року, а саме в ухвалі зазначити також боржника ОСОБА_3 ( т. 1 а.с. 234-235 а.с. 246- 247).

Згідно ч. 1 ст. 219 ЦПК України суд може з власної ініціативи або за заявою осіб, які беруть участь у справі, виправити допущені у судовому рішенні описки чи арифметичні помилки.

Натомість, ОСОБА_1 не просить суд виправити у судовому рішенні описку, якої власне, і не існує, бо в резолютивній частині своєї ухвали суд і не зазначав сторони виконавчого провадження, в тому числі і боржника ОСОБА_3 - заявниця просить доповнити ухвалу суду, зазначивши в ній названого боржника.

Проте положення ст. 220 ЦПК України щодо ухвалення додатково рішення на постановленні ухвали суду не розповсюджуються, бо стосуються лише рішень судів, та, більш того, вони передбачають для їх застосування лише вичерпний перелік випадків, під коло яких викладені ОСОБА_1 обставини не підпадають.

В інший спосіб цивільний процесуальний закон України не передбачає внесення доповнень у судові рішення, за винятком перегляду їх судами вищих інстанцій в порядку апеляційного чи касаційного провадження.

Водночас суд вважає необхідним роз'яснити ОСОБА_1 можливість захисту її прав в судовому порядку в позовному провадженні за умови звернення з новою позовною заявою з викладенням відповідних позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст. 3, 10, 11, 208, 209, 212, 214, 215 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 про усунення недоліків в ухвалі суду та про внесення змін до виконавчих листів по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, заінтересовані особи: ОСОБА_4, ОСОБА_5, про визначення порядку користування земельною ділянкою.

Ухвала може бути оскаржена в Апеляційний суд Запорізької області через Шевченківський районний суд м. Запоріжжя. Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Зарютін П.В.