Номер провадження: 22-ц/785/462/15
Головуючий у першій інстанції Кочко В. К.
Доповідач Артеменко І. А.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.05.2015 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого Артеменка І.А.,

суддів Суворова В.О.,

Черевка П.М.,

при секретарі Фабіжевській Т.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства "Імексбанк" на рішення Овідіопольського районного суду Одеської області від 06 травня 2014 року по справі за позовом Публічного акціонерного товариства "Імексбанк" до ОСОБА_3 про звернення стягнення на іпотечне майно,-

встановила:

У березні 2014 року позивач звернувся до суду з зазначеним позовом та просив звернути стягнення на предмет іпотеки за іпотечним договором від 24.12.2007 року, що був укладений між Банком та ОСОБА_3, на житловий будинок з господарськимибудівлями та спорудами, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_2, та на земельну ділянку, загальною площею 0,2400 га, за вказаною адресою.

Крім того, позивач просив визнати за ним право власності на зазначені житловий будинок та земельну ділянку, надати право від власного імені подати для державної реєстрації права власності на житловий будинок заяву про державну реєстрацію речових прав, зобов'язати РС Овідіопольського РУЮ в Одеській області зареєструвати за позивачем право власності на зазначені вище житловий будинок та земельну ділянку, а також стягнути суму сплаченого судового збору у розмірі 3654 грн..

Позивач мотивує свої вимоги тим, що рішенням суду від 09 березня 2011 року стягнуто з ОСОБА_3 заборгованість за кредитним договором у розмірі 4930177,25 грн., але відповідач рішення суду не виконує, заборгованість не сплачує.

Рішенням Овідіопольського районного суду Одеської області від 06 травня 2014 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з зазначеним рішенням, Публічне акціонерне товариство "Імексбанк" подало до суду апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду скасувати, ухвалити по справі нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити у повному обсязі, посилаючись на порушення судом норм права.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача, який доповів зміст рішення, яке оскаржено, доводи апеляційних скарг, межі, в яких повинні здійснюватись перевірка рішення, встановлюватися обставини і досліджуватися докази, вислухавши думку учасників процесу, колегія суддів вважає необхідним апеляційну скаргу задовольнити частково, з наступних підстав.

Згідно ч. 1 ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог Публічного акціонерного товариства "Імексбанк", суд першої інстанції виходив з того, що існує рішення Овідіопольського районного суду Одеської області, яким стягнуто з ОСОБА_3 борг у розмірі 4930177,25 грн., та відкрито виконавче провадження за цим рішенням, тому не є вірним погашення боргу за рахунок предмету іпотеки, оскільки в такому разі стягнення буде відбуватися у подвійному розмірі за одним і тим самим грошовим зобов'язанням, що є помилковим.

Однак колегія суддів повністю не може погодитися з висновками суду першої інстанції, оскільки висновки суду не відповідають дійсним обставинам справи, суд неправильно застосував норми матеріального права.

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в п. 2 постанови від 18 грудня 2009 року № 14 "Про судове рішення у цивільній справі" рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства відповідно до статті 2 ЦПК, вирішив справу згідно з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин відповідно до статті 8 ЦПК, а також правильно витлумачив ці норми. Обґрунтованим визнається рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні і які відповідають вимогам закону про їх належність та допустимість, або обставин, що не підлягають доказуванню, а також якщо рішення містить вичерпні висновки суду, що відповідають встановленим на підставі достовірних доказів обставинам, які мають значення для вирішення справи.

Рішення Овідіопольського районного суду Одеської області від 06 травня 2014 року зазначеним вимогам не відповідає.

Так, апеляційним судом встановлено, підтверджено матеріалами справи та не спростовується сторонами, що 19 грудня 2007 року між ПАТ "Імексбанк" та ОСОБА_3 був укладений договір непоновленої кредитної лінії № 2003, відповідно до умов якого відповідач отримав кредит у розмірі 417000 Євро на строк користування 60 місяців зі сплатою відсотків у розмірі 13% на рік.

У якості забезпечення повернення кредиту за вказаним кредитним договором 24 грудня 2007 року між сторонами був укладений іпотечний договір, відповідно до якого позивачу передано наступне майно: житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2, що належить відповідачу на підставі договору купівлі-продажу, посвідченому 18.09.2006 року, за реєстровим № 6198; та земельна ділянка, загальною площею 0,2400 га, яка належить ОСОБА_3 на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку, серія бланку НОМЕР_1.

Через невиконання взятих на себе зобов'язань щодо повернення грошових коштів, Банк змушений був звернутися до суду з позовом про стягнення суми заборгованості за вказаним кредитним договором.

Рішенням Овідіопольського районного суду Одеської області від 09 березня 2011 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Одеської області від 08 липня 2011 року, позовні вимоги Банку були задоволені. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ПАТ "Імексбанк" заборгованість за кредитним договором в сумі 4930177,25 грн. (а.с.13-18).

Зазначене рішення вступило в законну силу 08.07.2011 року, але у добровільному порядку ОСОБА_3 не виконується.

Постановою Відділу ДВС Овідіопольського РУЮ Одеської області 28 серпня 2012 року було відкрито виконавче провадження щодо стягнення з ОСОБА_3 на користь ПАТ "Імексбанк" заборгованості за кредитним договором у сумі 468649,23 Євро, що за курсом НБУ складає: 4930177,25 грн., судового збору в сумі 1700 грн. та витрат на оплату ІТЗ в сумі 250 грн..

Під час розгляду справи щодо стягнення заборгованості з ОСОБА_3 Банку стало відомо, що останній, як заставодавець, без належної згоди іпотекодержателя здійснив поділ майна предмета іпотеки.

На підставі рішення виконкому Таїровської селищної ради № 98 від 30.01.2009 року за ОСОБА_3 визнано право власності на наступне майно: житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, загальною площею 831,9 кв.м., за адресою: АДРЕСА_1 що належить ОСОБА_3 па підставі Свідоцтва про право власності па нерухоме майно; житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, загальною площею 665,6 кв.м., за адресою: АДРЕСА_2, що належить ОСОБА_3 на підставі свідоцтва право власності на нерухоме майно; земельна ділянка площею 0,1242 га, кадастровий номер - НОМЕР_2 для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 що належить ОСОБА_3 на підставі державного акту про право власності на земельну ділянку; земельна ділянка площею 0,1157 га, кадастровий номер - НОМЕР_2 для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 що належить ОСОБА_3 на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку.

У зв'язку з порушенням своїх прав як іпотекодержателя, Банк звернувся до суду з позовними вимогами про визнання недійсним рішення Таїровської селищної ради по оформленню права власності та визнання недійсними правовстановлюючих документів на змінений предмет іпотеки.

Рішенням Овідіопольського районного суду Одеської області від 18 вересня 2013 року позовні вимоги ПАТ "Імексбанк" були задоволені та визнані недійсними:

- рішення виконкому Таїровської селищної ради № 98 від 30.01.2009 року про оформлення права власності ОСОБА_3 на об'єкти нерухомого майна;

- свідоцтво про право власності на нерухоме майно: житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, загальною площею 831,9 кв.м., за адресою: АДРЕСА_1;

- свідоцтво про право власності на нерухоме майно: житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, загальною площею 665,6 кв.м., за адресою: АДРЕСА_2;

- державний акт на право власності на земельну ділянку площею 0,1242 га, кадастровий номер - НОМЕР_2, для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1;

- державний акт на право власності на земельну ділянку площею 0,1157 га. кадастровий номер - НОМЕР_3, для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 (а.с.19-21).

Зі змісту зазначеного рішення вбачається, що предмет іпотеки було поновлено у первісному стані.

Зазначене спростовує посилання представника ОСОБА_3 - ОСОБА_4 про те, що на даний час не існує житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, загальною площею 1446,9 кв.м., житловою площею 711,2 кв.м. та земельної ділянки під ним, загальною площею 0,2400 га, які знаходяться за адресою: АДРЕСА_2 (а.с.180-181).

За правилами ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог, відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частиною 1 ст. 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Колегія суддів вважає помилковим висновок суду першої інстанції щодо відмови у задоволенні позову з підстав того, що у разі задоволення вимог Банку буде мати місце стягнення у подвійному розмірі за одним і тим самим грошовим зобов'язанням, оскільки існує рішення щодо стягнення з ОСОБА_3 на користь Банку 49360177,25 грн.. Але колегія суддів звертає увагу, що зазначене рішення не виконано.

Наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконано боржником не припиняє правовідносин сторін кредитного договору, не звільняє останнього від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених ч. 2 ст. 625 ЦК України, оскільки зобов'язання залишається невиконаним належним чином відповідно до вимог ст.ст. 526, 599 ЦК України.

Крім того, в матеріалах справи міститься постанова державного виконавця від 06.06.2014 року про повернення виконавчого документа без виконання (а.с.98), що також свідчить про відсутність стягнення у подвійному розмірі.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Статтею 12 ЗУ "Про іпотеку" передбачено, що у разі порушення іпотекодавцем обов'язків, встановлених іпотечним договором, іпотекодержатель має право вимагати дострокового виконання основного зобов'язання, а в разі його невиконання - звернути стягнення на предмет іпотеки.

Відповідно до ст. 15 ЗУ "Про іпотеку" іпотека земельних ділянок здійснюється відповідно до цього Закону. Заборони та обмеження щодо відчуження і цільового використання земельних ділянок, встановлені Земельним Кодексом України, є чинними при їх іпотеці.

Згідно зі ст. 33 ЗУ "Про іпотеку", у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 цього Закону.

Частиною першою ст. 35 ЗУ "Про іпотеку" передбачено, що в разі невиконання боржником вимоги іпотекодержателя щодо усунення порушень основного зобов'язання іпотекодержатель вправі прийняти рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору. Положення частини першої зазначеною статті не є перешкодою для реалізації право іпотекодержателя звернутися в будь-який час за захистом своїх порушених прав до суду у встановленому законом порядку.

Відповідно до п. 17 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ № 5 від 30.03.2012 року "Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин" зобов'язання припиняється з підстав, передбачених договором або законом (частина перша статті 598 ЦК). Такі підстави, зокрема, зазначені у статтях 599 - 601, 604 - 609 ЦК.

За змістом ст. 572 ЦК України, ст.ст. 33, 34, 39, 40 Закону України "Про іпотеку"у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса, або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя.

Статтями 37 та 38 ЗУ "Про іпотеку" встановлено, що іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. Правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, яке є предметом іпотеки, є договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюються до такого договору за своїми правовими наслідками та передбачає іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов'язання. Іпотекодержатель набуває предмет іпотеки у власність за вартістю, визначеною на момент такого набуття на підставі оцінки предмета іпотеки суб'єктом оціночної діяльності. Ціна продажу предмета іпотеки встановлюється за згодою між іпотекодавцем і іпотекодержателем або на підставі оцінки майна суб'єктом оціночної діяльності, на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна.

Згідно п. 5.1. договору іпотеки від 24 грудня 2007 року іпотекодержатель у разі виникнення у нього права на задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки на власний розсуд звертає стягнення на предмет іпотеки.

Пунктом 6.1.2. іпотечного договору передбачено право Банка задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки в порядку, визначеному ст. 37 ЗУ "Про іпотеку".

Оскільки ОСОБА_3 не виконує взяті на себе зобов'язання, то Банк цілком обґрунтовано звернувся до суду з вимогами щодо звернення стягнення на предмет іпотеки.

Таким чином, аналізуючи зазначене, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції безпідставно та необґрунтовано відмовив у задоволенні позовних вимог ПАТ "Імексбанк" щодо звернення стягнення на предмет іпотеки.

Відповідно до ч. 1. ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

На підставі викладеного колегія суддів дійшла висновку, що рішення суду першої інстанції є незаконним, необґрунтованим та підлягає скасуванню з ухваленням по справі нового рішення про задоволення позову в частині звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом визнання за Банком права власності на нього та надання позивачу права від власного імені подати для державної реєстрації права власності необхідні документи.

Щодо зобов'язання РС Овідіопольського РУЮ в Одеській області зареєструвати за позивачем право власності на зазначені вище житловий будинок та земельну ділянку слід відмовити, оскільки реєстраційна служба не є відповідачем по справі, а визнання права власності за позивачем є підставою для подальшої реєстрації зазначеного майна за ним.

Враховуючи, що позивачем при зверненні до суду з позовом та поданні апеляційної скарги сплачено судовий збір, колегія суддів вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк "Імексбанк" судові витрати у розмірі 5481 грн. (3654 грн. + 1827 грн.).

Керуючись ст.ст. 88, 303, 307 ч. 1 п. 2, ст. 309 ч. 1 п.п. 3, 4, 313, 314, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах,-

вирішила:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства комерційний банк "Імексбанк" задовольнити частково.

Рішення Овідіопольського районного суду Одеської області від 06 травня 2014 року скасувати.

Ухвалити по справі нове рішення, яким позовні вимоги Публічного акціонерного товариства комерційний банк "Імексбанк" задовольнити частково.

В рахунок погашення заборгованості у розмірі 468649,23 Євро, що за курсом НБУ складає: 4930177,25 грн., за договором непоновленої кредитної лінії № 1303 від 19.12.2007 року звернути стягнення на предмет іпотеки за іпотечним договором від 24.12.2007 року, посвідченим приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Харитоновою Т.Є. та зареєстрованим в реєстрі за № 5034, а саме на:

- житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, загальною площею 1446,9 кв.м., житловою площею 711,2 кв.м., який знаходиться за адресою: АДРЕСА_2;

- земельну ділянку, загальною площею 0,2400 га, цільове призначення - для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), з кадастровим номером - НОМЕР_4, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_2;

Визнати за Публічним акціонерним товариством "Імексбанк" () право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, загальною площею 1446,9 кв.м., житловою площею 711,2 кв.м., який знаходиться за адресою: АДРЕСА_2, за вартістю, визначеною на момент такого набуття на підставі оцінки предмета іпотеки суб'єктом оціночної діяльності.

Визнати за Публічним акціонерним товариством "Імексбанк" () право власності на земельну ділянку, загальною площею 0,2400 га, цільове призначення - для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_2, за вартістю, визначеною на момент такого набуття на підставі оцінки предмета іпотеки суб'єктом оціночної діяльності.

Надати право АТ "Імексбанк" від власного імені подати для державної реєстрації права власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, загальною площею 1446,9 кв.м., житловою площею 711,2 кв.м., та земельну ділянку, загальною площею 0,2400 га, які знаходяться за адресою: АДРЕСА_2, документи, необхідні для реєстрації права власності на вказане майно.

В решті позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк "Імексбанк" судові витрати у розмірі 5481 грн..

Рішення колегії судів набирає законної сили з моменту проголошення.

Рішення колегії суддів може бути оскаржено у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня проголошення до суду касаційної інстанції.

Судді апеляційного суду Одеської області

І.А. Артеменко

П.М. Черевко

В.О. Суворов