У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 червня 2015 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Рівненської області в складі :

головуючого судді Григоренка М.П.,

суддів : Ковальчук Н.М., Максимчук З.М.

секретар судового засідання Пиляй І.С., за участю представника комунального підприємства „Здолбунівкомуненергія ОСОБА_1, розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу комунального підприємства „Здолбунівкомуненергія на ухвалу Здолбунівського районного суду від 30 квітня 2015 року в справі за скаргою комунального підприємства „Здолбунівкомуненергія на неправомірні дії державного виконавця відділу державної виконавчої служби Здолбунівського районного управління юстиції Рівненської області та її постанову про повернення виконавчого документа стягувачу від 29.10.2014 року ВП № 44099765,

В С Т А Н О В И Л А :

Ухвалою Здолбунівського районного суду від 30 квітня 2015 року у задоволенні скарги комунального підприємства „Здолбунівкомуненергія на неправомірні дії державного виконавця відділу державної виконавчої служби Здолбунівського районного управління юстиції Рівненської області та її постанову про повернення виконавчого документа стягувачу від 29.10.2014 року ВП № 44099765 - відмовлено.

В поданій на ухвалу суду апеляційній скарзі КП „Здолбунівкомуненергія покликається на її незаконність, через порушення судом першої інстанції норм процесуального права та невідповідність висновків суду дійсним обставинам справи.

Зазначає, що в ході розгляду даної скарги в суді першої інстанції державний виконавець Гнедко К.А. вказувала, що запитів про фактичне встановлення місця проживання боржника та про фактичний перетин кордону до відповідних установ вона не подавала, оскільки у службі немає такої практики.

Вказане також підтверджується мотивувальною частиною постанови про повернення виконавчого документа стягувачу від 29.10.2014 року, де однією із підстав повернення стало відсутність проживання боржника за місцем реєстрації на підставі акта державного виконавця, а не відповіді відповідної установи, як це

____________________________________________________________________________________

Провадження № 22-ц/787/1237/2015 Головуючий у 1 інстанції : Мичка І.М.

Доповідач : Григоренко М.П.

передбачено чинним законодавством. Також вказала, що не подавала подання до суду про розшук боржника відповідно до вимог ст. 40 ЗУ „Про виконавче провадження, що місцевим судом також не враховано.

Зазначає, що дані покази та відсутність відповідних запитів у виконавчому провадженні не взяті до уваги судом при постановленні оскаржуваної ухвали.

Крім того, судом не враховано, що у відповідності до п. 7.15 Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом № 512/5 від 02.04.2012 року, необґрунтоване повернення виконавчого документа стягувачу у звязку з не встановленням місця роботи чи проживання боржника не допускається.

Також судом не враховано, що державний виконавець за час перебування виконавчого документа на виконанні не виконав вимоги ст.ст. 52, 57 ЗУ „Про виконавче провадження щодо знаходження власності та здійснення його опису з метою реалізації, що дало б змогу своєчасно та повно виконати рішення суду.

Суду було надано ухвалу Здолбунівського районного суду від 08.04.2015 року у справі № 562/10/14-ц, яка набрала законної сили, де визнано дії державного виконавця ВДВС Здолбунівського РУЮ ОСОБА_2 та її постанову про повернення виконавчого документа стягувачу від 29.10.2014 року у ВП № 44383389 щодо стягнення заборгованості за використану теплову енергію з ОСОБА_3 протиправними та незаконними. Однак, місцевим судом вказане судове рішення не було взято до уваги.

Із цих підстав просить скасувати оскаржувану ухвалу суду та ухвалити нове рішення , яким скаргу задовольнити в повному обсязі.

В ході апеляційного розгляду справи представник КП „Здолбунівкомуненергія підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити.

Відділ ДВС Здолбунівського РУЮ, будучи належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, свого представника в судове засідання не направив, з причин, які апеляційним судом було визнано неповажними.

Заслухавши доповідача, пояснення осіб, які зявилися в судове засідання, перевіривши доводи апеляційної скарги та вивчивши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Залишаючи без задоволення скаргу комунального підприємства „Здолбунівкомуненергія, суд першої інстанції виходив із того, що державний виконавець відділу державної виконавчої служби Здолбунівського районного управління юстиції Рівненської області на законних підставах виніс постанову про повернення виконавчого документа стягувачу від 29.10.2014 року ВП № 44099765.

Проте, з таким висновком суду першої інстанції погодитись не можна, оскільки цей висновок не відповідає фактичним обставинам справи.

Із матеріалів справи вбачається, що 26 червня 2014 року відділом ДВС Здолбунівського районного управління юстиції було відкрито виконавче провадження на підставі виконавчого листа № 1708/112/12, виданого Здолбунівським районним судом 18 січня 2012 року щодо стягнення із ОСОБА_3 на користь комунального підприємства „Здолбунівкомуненергія заборгованості за використану теплову енергію, в сумі 2039 грн. 17 коп. та судового збору, в розмірі 107 грн. 30 коп.

Приймаючи 29 жовтня 2010 року постанову про повернення комунальному підприємству „Здолбунівкомуненергія вищевказаного виконавчого документу, державний виконавець у своїй постанові вказав, що оскільки відповідно до отриманої ним інформації у боржника відсутнє будь-яке рухоме та нерухоме майно, останній пенсію та заробітну плату не отримує і він за місцем реєстрації не проживає, тому виконавчий документ підлягає поверненню, на підставі п. 5 ч. 1 ст. 47 та ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження».

В матеріалах справи дійсно містяться дані, відповідно до яких вбачається, що державним виконавцем робились запити до відповідних установ щодо наявності у боржника ОСОБА_4 будь-якого нерухомого та рухомого майна, за рахунок якого можливо було здійснити погашення боргу (а.с. 25,32, 33), а також виносилась постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження (а.с. 30, 34), в звязку із чим, на розсуд колегії суддів, скарга комунального підприємства „Здолбунівкомуненергія щодо бездіяльності державного виконавця по виявленню майна боржника, на яке можна звернути стягнення, є безпідставною, тому задоволенню не підлягає.

В той же час, скарга комунального підприємства „Здолбунівкомуненергія щодо бездіяльності державного виконавця по встановленню місцезнаходження боржника ОСОБА_4 та не оголошення останньої в розшук, є підставною.

Відповідно до ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження», у разі відсутності відомостей про місце проживання, перебування чи місцезнаходження боржника - фізичної особи, державний виконавець звертається до суду з поданням про винесення ухвали про розшук боржника або дитини.

Розшук боржника - фізичної особи, дитини, розшук транспортних засобів боржника здійснюють органи внутрішніх справ, а розшук боржника - юридичної особи та іншого майна боржника організовує державний виконавець. Розшук оголошується відповідно за місцем виконання рішення або за останнім відомим місцем проживання, перебування, місцезнаходженням боржника чи місцезнаходженням його майна, або за місцем проживання (місцезнаходженням) стягувача.

Не звернення державного виконавця до суду у випадках, передбачених частиною першою цієї статті, а також інші дії та бездіяльність державного виконавця, пов'язані з розшуком боржника або його майна, можуть бути оскаржені у десятиденний строк у порядку, встановленому цим Законом.

Встановивши, що боржник ОСОБА_3 не проживає тривалий час за місцем реєстрації, у звязку із перебуванням за кордоном (а.с.27,28) на переконання колегії суддів, державний виконавець, відповідно до вимог ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження», був зобовязаний вжити відповідні заходи щодо оголошення вказаного боржника у розшук, з тим щоб встановити його дійсне місцезнаходження або виявити його при перетинанні державного кордону України, а не повертати виконавчий документ без виконання.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 110, 218, 303, 307, 312, 313-314, 315 ЦПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу комунального підприємства „Здолбунівкомуненергія задовольнити частково.

Ухвалу Здолбунівського районного суду від 30 квітня 2015 року скасувати.

Скаргу комунального підприємства „Здолбунівкомуненергія задовольнити частково.

Дії державного виконавця відділу державної виконавчої служби Здолбунівського районного управління юстиції ОСОБА_2 щодо винесення постанови про повернення виконавчого документа стягувачу від 29 жовтня 2014 року ВП 44099765 визнати неправомірними та дану постанову скасувати.

Зобовязати державного виконавця відділу державної виконавчої служби Здолбунівського районного управління юстиції ОСОБА_2 відновити виконавче провадження ВП 44099765 та вчинити дії, передбачені ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження», щодо оголошення розшуку боржника.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають право оскаржити ухвалу апеляційного суду до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий Григоренко М.П.

Судді : Ковальчук Н.М.

ОСОБА_5