Справа № 558/150/15-ц
номер провадження 2/558/69/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 червня 2015 року смт. Демидівка

Демидівський районний суд Рівненської області, в складі: судді одноособово ОСОБА_1, при секретарі Ковальській Л.С., з участю представника позивача ОСОБА_2 адвоката ОСОБА_3, відповідача ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про визнання майна спільною сумісною власністю та поділ майна, суд, -

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_2 звернулася до суду з позовною заявою до відповідача ОСОБА_4 про визнання майна спільною сумісною власністю та поділ майна в якій просить визнати будинок за адресою: Рівненська область, Демидівський район с. Княгинине, вул. Тракторна, 6, спільною сумісною власністю позивача ОСОБА_2 та відповідача ОСОБА_4 та в порядку поділу спільного сумісного майна визнати за позивачем ОСОБА_2 право власності на ? частку такого будинку.

В судовому засіданні, до початку розгляду справи судом по суті, представник позивача ОСОБА_2 адвокат ОСОБА_3 подала до суду заяву про збільшення позовних вимог в якій просить визнати будинок за адресою: Рівненська область, Демидівський район с. Княгинине, вул. Тракторна, 6, загальною площею 85,9 м. кв., житловою площею 51,6 м. кв., спільною сумісною власністю позивача ОСОБА_2 та відповідача ОСОБА_4; в порядку поділу спільного сумісного майна визнати за позивачем ОСОБА_2 право власності на ? частку такого будинку; припинити право спільної сумісної власності на будинок за адресою: Рівненська область, Демидівський район с. Княгинине, вул. Тракторна, 6, та припинити право власності відповідача ОСОБА_4 на ? частку вказаного будинку.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_2 адвокат ОСОБА_3 позовні вимоги підтримала та пояснила, що позивач ОСОБА_2 та відповідач ОСОБА_4 спільно проживали з весни 2002 року в будинку позивача. Вони спільно вели господарство, допомагали один одному, працювали, отримували заробітну плату та купували за спільні кошти необхідне майно. Коли будинок позивача ОСОБА_2 згорів, то за спільні кошти позивача і відповідача та за їх домовленістю ними було 18 вересня 2008 року придбано житловий будинок за адресою: Рівненська область, Демидівський район с. Княгинине, вул. Тракторна, 6. Під час придбання такого будинку в договорі купівлі-продажу покупцем був вказаний відповідач ОСОБА_4

Те, що власником будинку є лише відповідач ОСОБА_4 порушує права позивача ОСОБА_2, оскільки позивач ОСОБА_2 також надавала кошти на придбання будинку та будинок придбаний за їх спільні кошти.

Після придбання будинку позивач ОСОБА_2 та відповідач ОСОБА_4 спільно проживають у ньому, за їх спільні кошти було проведено ремонт будинку, сторони спільно сплачують комунальні послуги, тобто сторони повязані спільним побутом і мають взаємні права та обовязки.

Представник позивача ОСОБА_2 адвокат ОСОБА_3 просить позовні вимоги задовольнити.

Відповідач ОСОБА_4 в судовому засіданні позовні вимоги позивача ОСОБА_2 визнав та пояснив, що дійсно з 2002 року спільно проживає з позивачем ОСОБА_2, проживають як сімя. Вони спільно ведуть господарство, проживають у спірному будинку, мають спільні кошти та їх разом витрачають. Житловий будинок за адресою: Рівненська область, Демидівський район с. Княгинине, вул. Тракторна, 6, був придбаний за їх спільні кошти. Він з позивачем з 2002 року проживають спільно, як сімя, однак шлюб між ними не зареєстрований. На час придбання ними будинку позивач ОСОБА_2 перебувала в зареєстрованому шлюбі з іншим чоловіком, але з ним не проживала.

Суд, заслухавши пояснення представника позивача, відповідача, показання свідків, повно та обєктивно зясувавши обставини справи, вивчивши матеріали справи, дослідивши докази по справі та оцінивши їх, як кожен окремо, так і в їх сукупності, за внутрішнім переконанням, приходить до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають до задоволення частково, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову.

Підстав для відмови у прийнятті визнання відповідачем ОСОБА_4 позовних вимог в частині визнання будинку спільною сумісною власністю сторін по справі, його поділу та припинення права спільної сумісної власності на будинок, не встановлено.

Згідно договору купівлі-продажу житлового будинку, посвідченого 18 вересня 2008 року приватним нотаріусом Демидівського районного нотаріального округу Рівненської області ОСОБА_5, р. №2042 (а.с. 10-11) ОСОБА_6, яка діє від імені ОСОБА_7, продала, а ОСОБА_4 купив житловий будинок загальною площею 85.9 м. кв., житловою площею 51,6 м. кв., з надвірними будівлями за адресою: Рівненська область, Демидівський район с. Княгинине, вул. Тракторна, 6.

У п. 16 вказаного Договору зазначено, що правочин вчинено за згодою ОСОБА_2, засвідченою нотаріально в заяві.

В судовому засіданні відповідач ОСОБА_4 своїми поясненнями підтвердив те, що придбання житлового будинку з надвірними будівлями за адресою: Рівненська область, Демидівський район с. Княгинине, вул. Тракторна, 6, було здійснено за спільні кошти його та позивача ОСОБА_2

Також в судовому засіданні відповідач ОСОБА_4 підтвердив те, що він з позивачем з весни 2002 року проживають спільно, спільно ведуть господарство, за спільні кошти придбали будинок та ремонтували будинок, вони повязані спільним побутом, мають взаємні права та обовязки.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню.

Разом з тим, вказані обставини були підтвердженні в судовому засіданні показаннями свідків ОСОБА_8 та ОСОБА_9

Суд при вирішенні спору встановлює фактичні обставини справи та правові норми, що підлягають до застосування при вирішенні спору.

В судовому засіданні беззаперечно встановлено те, що сторонами по справі, які фактично проживають як сімя, спільною працею та за спільні кошти було придбано житловий будинок з надвірними будівлями за адресою: Рівненська область, Демидівський район с. Княгинине, вул. Тракторна, 6. Згідно договору купівлі-продажу такого будинку покупцем вказаний відповідач ОСОБА_4

Однак, судом встановлено, що позивач ОСОБА_2 на час укладення відповідачем ОСОБА_4 договору купівлі-продажу житлового будинку перебувала у зареєстрованому шлюбі з іншим чоловіком (а.с. 53), а тому при вирішенні справи суд застосовує норми Цивільного кодексу України, а не Сімейного кодексу України.

В силу вимог ч. 2 ст. 3 СК України сімю складають особи, які спільно проживають, повязані спільним побутом, мають взаємні права та обовязки.

Відповідно до положень ч. 4 ст. 368 ЦК України майно набуте в результаті спільної праці та за спільні кошти членів сімї, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором, укладеним у письмовій формі.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦК України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю.

Як передбачає ч. 1 ст. 372 ЦК України майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними.

Відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦК України у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у прав спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом.

В силу вимог ч. 3 ст. 372 ЦК України у разі поділу майна між співвласниками право спільної сумісної власності на нього припиняється.

З урахуванням вказаних обставин справи та правових норм, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог позивача ОСОБА_2 в частині позовних вимог про визнання житлового будинку з надвірними будівлями за адресою: Рівненська область, Демидівський район с. Княгинине, вул. Тракторна, 6, спільною сумісною власністю позивача ОСОБА_2 та відповідача ОСОБА_4, а також про поділ такого будинку та припинення права спільної сумісної власності на будинок.

Разом з тим, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог позивача ОСОБА_2 в частині припинення права власності відповідача ОСОБА_4 на ? частку спірного будинку, оскільки в силу вимог ч. 1 ст. 368 та ч. 2 ст. 372 ЦК України, судом встановлено, що спірний будинок належить сторонам на праві спільної сумісної власності, а частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними та домовленостей щодо іншого порядку визначення часток між сторонами не було.

Отже, кожному із сторін по справі належить рівна частка у спірному будинку, а тому право власності відповідача на таку частку не може бути припинено.

На підставі викладеного та відповідно до ст.ст. 355, 368, 372 Цивільного кодексу України, ст.ст. 10, 11, 61, 174, 214, 215 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

в и р і ш и в :

Позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про визнання майна спільною сумісною власністю та поділ майна, задовольнити частково.

Визнати житловий будинок загальною площею 85,9 м. кв., житловою площею 51,6 м. кв. з надвірними будівлями за № 6 (Шість), що знаходиться по вулиці Тракторна в с. Княгинине, Демидівського району Рівненської області спільною сумісною власністю ОСОБА_2 та ОСОБА_4.

В порядку поділу спільного сумісного майна визнати за ОСОБА_2, ідент. номер НОМЕР_1, жителькою с. Княгинине, Демидівського району Рівненської області, право власності на ? частку житлового будинку загальною площею 85,9 м. кв., житловою площею 51,6 м. кв. з надвірними будівлями за № 6 (Шість), що знаходиться по вулиці Тракторна в с. Княгинине, Демидівського району Рівненської області.

Припинити право спільної сумісної власності ОСОБА_2 та ОСОБА_4 на житловий будинок з надвірними будівлями за № 6, що знаходиться по вулиці Тракторна в с. Княгинине, Демидівського району Рівненської області.

В решті позовних вимог позивача відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Рівненської області через Демидівський районний суд Рівненської області шляхом подачі в десятиденний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Т.С. Феха.

Повний текст рішення складено 26 червня 2015 року.