АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Апеляційне провадження
№ 22-ц/796/6686/2015 Головуючий у 1-й інстанції -Сербіна Н.Г.
Доповідач - Українець Л.Д.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 червня 2015 року колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду міста Києва

у складі: головуючого - Українець Л.Д.

суддів - Крижанівської Г.В.,

- Шебуєвої В.А.,

за участю секретаря - Троц В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Подільського районного суду м. Києва від 28 січня 2015 року в справі за скаргою ОСОБА_2 на дії державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Подільського районного управління юстиції у м. Києві Кареліної Ірини Олегівни, стягувач - ОСОБА_4,-

В С Т А Н О В И Л А:

У жовтні 2014 року ОСОБА_2 звернувся в суд зі скаргою на дії державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Подільського районного управління юстиції у м. Києві Кареліної Ірини Олегівни.

У мотивування вимог посилався на те, що 02.07.2014 року Подільським районним судом м. Києва ухвалено заочне рішення по справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про вселення та усунення перешкод у здійсненні права власності на квартиру.

20.08.2014 року Подільським районним судом м. Києва був виданий виконавчий лист №758/5918/14-ц.

01.10.2014 року Подільським районним судом м. Києва постановлена ухвала, якою у задоволені його заяви про перегляд заочного рішення по справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про вселення та усунення перешкод у здійсненні права власності на квартиру відмовлено.

Заочне рішення від 02 липня 2014 року не набрало законної сили, судом відновлено строк для подання апеляційної скарги на заочне рішення, а виконавчий лист №758/5918/14-ц відповідно до норм ч.1 ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження» підлягає поверненню до суду.

З відповідною заявою він 02.10.2014 року він звернувся до Відділу державної виконавчої служби Подільського районного управління юстиції у м. Києві, але в порушення норм ч.1 ст.48 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець Кареліна Ірина Олегівна пред'явила 07 жовтня 2014 року вимогу по виконавчому листу, який підлягає поверненню до суду. Дана вимога була ним отримана 17 жовтня 2014 року.

З урахуванням наведеного просив суд визнати бездіяльність державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Подільського районного управління юстиції у м. Києві Кареліної Ірини Олегівни та вимогу від 07 жовтня 2014 року до Подільського районного суду м. Києва неправомірними та зобов'язати повернути виконавчий лист №758/5918/14-ц до Подільського районного суду м. Києва без виконання.

Ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 28 січня 2015 року в задоволенні скарги ОСОБА_2 відмовлено.

Не погоджуючись з ухвалою, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу та постановити нову, якою вимоги скарги задовольнити.

Зазначає, що, оскільки ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 01.10.2014 року в задоволені його заяви про перегляд заочного рішення по справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про вселення та усунення перешкод у здійсненні права власності на квартиру відмовлено, станом на 07.10.2014 року заочне рішення від 02 липня 2014 року не набрало законної сили, відновлено строк для подання апеляційної скарги на заочне рішення з 01 жовтня 2014 року, а виконавчий лист №758/5918/14-ц відповідно до норм ч. 1 ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження» підлягає поверненню до суду.

Однак, у супереч вимогам закону, державний виконавець Кареліна Ірина Олегівна пред'явила 07 жовтня 2014 року вимогу по виконавчому листу, який підлягає повернення до суду без виконання. Дана вимога була ним отримана 17 жовтня 2014 року.

Судом не взято до уваги, що 07.10.2014 року, тобто після отримання 02.10.2014 року його заяви про повернення виконавчого листа до суду, виконавцем була пред'явлена вимога про виконання рішення суду на підставі виконавчого листа, який підлягає поверненню до суду.

Також зазначає, що висновок суду, що він не подавав апеляційну скаргу є хибним, так як ухвалою Апеляційного суду м. Києва йому було відмовлено у відкритті апеляційного провадження.

Заслухавши доповідь судді, пояснення осіб, які з'явилися в судове засідання, вивчивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що скарга не підлягає задоволенню.

Відмовляючи у задоволенні скарги, суд підставно виходив з того, що державному виконавцю будь-яких документів, які б свідчили про прийняття до розгляду апеляційної скарги ОСОБА_2 на заочне рішення Подільського районного суду м. Києва від 02 липня 2014 року, не було надано.

Судом встановлено, що 02 липня 2014 року Подільським районним судом м. Києва ухвалено заочне рішення в справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про вселення та усунення перешкод у здійсненні права власності на квартиру.

Відповідно до ч. 2 ст. 368 ЦПК України за кожним судовим рішенням, яке набрало законної сили, за заявою осіб, на користь яких воно ухвалено, видається один виконавчий лист.

20.08.2014 року Подільським районним судом м. Києва по даній справі був виданий виконавчий лист №758/5918/14-ц.

Тобто станом на 20 серпня 2014 року заочне рішення Подільського районного суду м.Києва від 02 липня 2014 року набрало законної сили.

26 серпня 2014 року державним виконавцем винесена постанова про відкриття виконавчого провадження ВП № 44500372.

На підставі заяви стягувача ОСОБА_4 було відкладено провадження виконавчих дій з примусового виконання виконавчого листа №758/5918/14-ц, виданого 20.08.2014 року до 03 жовтня 2014 року (а.с. 24).

Ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 01 жовтня 2014 року в задоволенні заяви ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення в справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про вселення та усунення перешкод у здійсненні права власності на квартиру відмовлено.

02.10.2014 року ОСОБА_2 подав заяву до Відділу ДВС Подільського районного управління юстиції в м. Києві, в якій відповідно до ч. 1 ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження» просив повернути виконавчий лист до Подільського районного суду м. Києва (а.с. 3).

Як вбачається з вимоги за вих. №1725/14 від 07.10.2014 року примусове вселення ОСОБА_4 в квартиру АДРЕСА_1 призначено на 20.10.2014 року (а.с. 12).

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 зазначає, що 07.10.2014 року, тобто після отримання 02.10.2014 року його заяви про повернення виконавчого листа до суду, виконавцем була пред'явлена вимога про виконання рішення суду на підставі виконавчого листа, який підлягає поверненню до суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий документ, прийнятий державним виконавцем до виконання, повертається до суду, який його видав, у разі відновлення судом строку для подання апеляційної скарги на рішення, за яким видано виконавчий документ, та прийняття такої апеляційної скарги до розгляду (крім виконавчих документів, що підлягають негайному виконанню).

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що ОСОБА_2 не надано жодних доказів того, що Апеляційним судом міста Києва апеляційна скарга ОСОБА_2 прийнята до розгляду.

Державний виконавець вчиняв виконавчі дії згідно виконавчого листа №758/5918/14-ц, виданого 20.08.2014 року на підставі заочного рішення Подільського районного суду м. Києва від 02 липня 2014 року, яке станом на 20 серпня 2014 року набрало законної сили.

Не заслуговують на увагу посилання апелянта, що висновок суду першої інстанції, про неподання ним апеляційної скарги є хибним, так як ухвалою Апеляційного суду м. Києва йому було відмовлено у відкритті апеляційного провадження, оскільки така ухвала Апеляційного суду м. Києва не була подана до як суду першої інстанції, так і до суду апеляційної інстанції. Крім того, це не має правового значення, оскільки це лише підтверджує той факт, що апеляційна скарга не була прийнята до розгляду, а не його спростовує.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 312 ЦПК України, розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд відхиляє скаргу і залишає ухвалу без змін, якщо судом першої інстанції постановлено ухвалу з додержанням вимог закону.

Оскільки ухвалу постановлено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав до її скасування.

Інші доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують і на суть постановленої ухвали не впливають.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 308, 313-315 ЦПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Ухвалу Подільського районного суду м. Києва від 28 січня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів шляхом подання до цього суду касаційної скарги.

Головуючий :

Судді :