Справа № 388/906/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А І Н И

24.11.2015

Долинський районний суд Кіровоградської області, в складі:

головуючого-судді Бойка П.М.

при секретарі Марченко О.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Долинській справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання договору дарування удаваним правочином та розподіл спільного сумісного майна подружжя,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся з позовом до суду про визнання договору дарування удаваним правочином та розподіл спільного сумісного майна подружжя, мотивуючи тим, що в 2012 році вони з відповідачем уклали шлюб, що підтверджується свідоцтвом про одруження.

Від спільного проживання вони мають малолітніх дітей: доньку- Ващеня ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та сина- Ващеня ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2.

В листопаді місяці 2002 року вони спільно з відповідачем придбали за спільні кошти будинок № 82 у смт.Компаніївка Кіровоградської області по вул..Калініна, в якому вони проживали однією сім»єю та вели спільне господарство.

У 2004 році вони продали вказаний будинок за 3000 тис.доларів США та переїхали на постійне проживання в ІНФОРМАЦІЯ_3. В квітні місяці 2004 року відповідач повідомив її, що продається будинок за адресою вул..Островського, 39, вони разом його оглянули, він їм сподобався і так як коштів які у них були від продажу будинку в смт.Компаніївка їм не вистачало, оскільки будинок продавали за 2100 тис.доларів США вони вирішили його придбати. Так як, на час купівлі будинку вона була вагітна, тому оформленням документів у нотаріуса займався відповідач, який після цього повідомив їй, що всі документи у нотаріуса оформлені, після чого вони переїхали і почали проживати у вказаному будинку.

Починаючи з 2012 року стосунки між ними погіршилися. що призвело до розірвання шлюбу, що підтверджується заочним рішенням Долинського районного суду Кіровоградської області від 16.10.2012 року.

В листопаді місяці 2012 року, після розірвання шлюбу, намагаючись вирішити питання про розподіл спільного майна подружжя, вона від відповідача дізналася. що будинок по вул..Островського, 39 не є їх спільною сумісною власністю подружжя, так як купівля-продаж зазначеного будинку у 2004 році була оформлена відповідачем як договір дарування. При цьому відповідач надав їй копію договору дарування і повідомив, що вона ніякого права на вищевказаний будинок немає. Внаслідок таких дій відповідача вона з двома дітьми змушена в даний час винаймати житло.

Вказані обставини стали підставою для звернення з позовом до суду.

В судовому засіданні представники позивача підтримали уточнені позовні вимоги, суду пояснили, що предметом спірного договору дарування є жилий будинок з господарсько-побутовими будівлями, розташований в м.Долинська Кіровоградської області по вул..Островського, 39 та характеризується як : жилий будинок «А» саман, обкладений цеглою, жилою площею 39,6 кв.м; господарсько-побутові будівлі: гараж «Б», сарай «Д», вбиральня «Ж», погріб «В», літня кухня «Г», огорожа № 1, відмістка 1, колодязь «К», розташований на земельній ділянці 525 кв.м. Проте, в позовній заяві був зазначений тільки жилий будинок без характеристики господарсько-побутових будівель. Просять задовільнити позовні вимоги.

Відповідач в судове засідання не з»явився по невідомій причині, про день і час розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку

(ст..74 ч.5 ЦПК України). На підставі ст.169 ч.4 ЦПК України є підстави для винесення заочного рішення.

Свідок ОСОБА_5 показав, що він є сином покійного ОСОБА_6 та повідомив суду, що його батько продав будинок по вул..Островського, 39 в м.Долинська сім»ї позивача, але оформили як договір дарування, щоб менше платити за оформлення купівлі-продажу.

Свідок ОСОБА_7 показав,що сім»я позивача проживає по сусідству, знає, що вони купили будинок у попереднього власника ОСОБА_6

Із копіі свідоцтва про одруження серія І-ОЛ № 026855 вбачається, що сторони уклали шлюб 06.04.2002 року у відділі реєстрації актів громадянського стану Компаніївського районного управління юстиції Кіровоградської області (а.с.9)

Згідно заочного рішення Долинського районного суду Кіровоградської області від 16.10.2012 року, шлюб між сторонами розірвано (а.с.12).

Договір дарування від 09.04.2004 року, укладений між ОСОБА_6 та ОСОБА_2 (а.с.13).

Згідно довідки Долинської дільниці ОКП «КООБТІ», власником житлового будинку в м.Долинська вул..Островського, 39 Кіровоградської області є ОСОБА_2 на підставі договору дарування від 09.04.2004, реєстр.

№ 1283, посвідчений державним нотаріусом Долинської державної нотаріальної контори ОСОБА_8.

Копії договорів купівлі- продажу від 06.08.2002 року та від 03.03.2004 року житлового будинку за адресою: смт.Компаніївка

вул.. Калініна, 82 Кіровоградської області.

Заслухавши представників позивача, допитавши свідків, дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку про наявність задоволення позовних вимог, з наступних підстав.

Відповідно до ст.. 235 ЦК України удаваним є правочин, який вчинено сторонами для приховування іншого правочину, який вони насправді вчинили. Якщо буде встановлено, що правочин був вчинений сторонами для приховання іншого правочину, який вони насправді вчинили, відносини сторін регулюються правилами щодо правочину, який сторони насправді вчинили.

Згідно п.25 Постанови Пленуму Верховного суду України № 9 від 06.11.2009 року за удаваним правочином ст.. 235 ЦК сторони умисно оформляють один правочин, але між ними насправді встановлюються інші правовідносини. На відміну від фіктивного правочину, за удаваним правочином права та обов'язки сторін виникають, але не ті, що випливають зі змісту правочину.

Оскільки відповідно до ч.1 ст.202, ч.3 ст.203 ЦК України головним елементом договору (правочину) є вільне волевиявлення та його відповідність внутрішній волі сторін. які спрямовані на настання певних наслідків, то основним юридичним фактом, який підлягає встановленню судом є дійсна спрямованість волі сторін при укладенні договору дарування та з»ясування питання про те, чи не укладено цей договір з метою приховання іншого договору та якого саме (постанова Верховного Суду України від 14.11.2012 року у справі № 6-133цс12).

Відповідно до ч.1 ст.60 СК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, є його спільною сумісною власністю подружжя.

Згідно ст..65, ч.1 ст.70 СК України, в разі поділу майна, яке є спільною власністю подружжя, в майні визначається розмір часток подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, а при укладенні договорів одним із подружжя до поділу і визначення розміру часток в майні, вважається, що він діє за згодою другого з подружжя.

Зі змісту ст..69 СК України вбачається, що визначення ідеальних часток у спільному майні можливо при його поділі, коли припиняється відносно нього режим об»єкта права спільної сумісної власності.

Відповідно до ст..321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Судом встановлено, що оспорюваний правочин (договір дарування) є удаваним, оскільки дії сторін під час його укладення були направлені не на реальне настання правових наслідків, які настають для дарувальника та обдарованого, обумовлених цим правочином, а на приховання іншого правочину (договору купівлі-продажу) з відповідними наслідками, які настають для покупця та продавця. Приховування одного правочину іншим було вчинено відповідачем з метою позбавлення позивачки в майбутньому частки у праві власності на будинок, як на об»єкт спільного сумісного майна подружжя.

Метою цього удаваного правочину було досягнення певних правових наслідків, але відсутній намір створити той правовий наслідок, який задекларований у правочині. Так, дарувальник ОСОБА_6 не мав наміру дарувати будинок, а фактично його продав, отримавши за це кошти, а відповідач не мав наміру приймати дарунок, а фактично купив майно за що сплатив кошти. Отже, правочин-договір дарування будинку був вчинений сторонами для приховання іншого правочину- договору купівлі-продажу будинку, який вони насправді вчинили. Позивач не була учасником правочину вищевказаного договору дарування, але на момент укладання угоди вона перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Таким чином, будинок

№ 39 по вул..Островського в м.Долинська Кіровоградської області є набутий за договором купівлі-продажу під час шлюбу, а отже є спільною сумісною власністю.

Стягненню з відповідача підлягають судові витрати по справі понесені позивачем, відповідно до ст.88 ЦПК України.

Керуючись ст.ст.213, 215, 218, 226 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 задовільнити повністю.

Визнати договір дарування жилого будинку № 39 по вул.Островського в м.Долинська Кіровоградської області, укладеного 09 квітня 2004 року між ОСОБА_6 та ОСОБА_2, посвідченого державним нотаріусом Долинської державної нотаріальної контори ОСОБА_8 та зареєстрованого в реєстрі за № 1283- удаваним правочином.

Визнати, що між ОСОБА_6 та ОСОБА_2 09 квітня 2004 року було укладено договір купівлі-продажу жилого будинку, зазначеного під літерою «А» та господарсько-побутових будівель: гаража зазначеного під літерою «Б», сараю зазначеного під літерою «Д», вбиральні зазначеної під літерою «Ж», погрібу зазначеного під літерою «В», літньої кухні зазначеної під літерою «Г», огорожі зазначеної як

№ 1, відмістки зазначеної під цифрою 1, колодязя зазначеного під літерою «К», які знаходяться на земельній ділянці 525 кв.м та розташовані за адресою: вул.Островського, 39 в м.Долинська Кіровоградської області.

Розділити спільне майно подружжя, визнавши за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 право власності на 1/2 частину жилого будинку, зазначеного під літерою «А» , 1/2 частину гаража зазначеного під літерою «Б», 1/2 частину сараю зазначеного під літерою «Д», 1/2 частину вбиральні зазначеної під літерою «Ж», 1/2 частину погрібу зазначеного під літерою «В», 1/2 частину літньої кухні зазначеної під літерою «Г», 1/2 частину огорожі зазначеної як

№ 1, 1/2 частину відмістки зазначеної під цифрою 1, 1/2 колодязя зазначеного під літерою «К», які знаходяться на земельній ділянці 525 кв.м та розташовані за адресою: вул.Островського, 39 в м.Долинська Кіровоградської області, а іншу 1/2 частину жилого будинку та 1/2 частину господарсько-побутових будівель, що розташовані за адресою: вул..Островського, 39 в м.Долинська Кіровоградської області залишити у власності ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5, ідентифікаційний номер НОМЕР_2.

Рішення може бути переглянуте Долинським районним судом за заявою відповідача відповідно до ст.228 ЦПК України.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Кіровоградської області відповідно до ст.294 ЦПК України.

Суддя Долинського районного суду ОСОБА_9