АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 листопада 2015 року м. Дніпропетровськ

16 листопада 2015 року колегія суддів судової палати з цивільних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого-судді: Тамакулової В.О.

суддів: Болтунової Л.М., Козлова С.П.

при секретарі: Гулієву М.І.о.

яка розглянула у відкритому судовому засіданні у м. Дніпропетровську апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" на рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 25 травня 2015 року по справі за позовною заявою публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" до публічного акціонерного товариства "Акцент-Банк", ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

В С Т А Н О В И Л А:

У листопаді 2013 року позивач звернувся до суду із позовною заявою до відповідачів про стягнення заборгованості за кредитним договором.

В обґрунтування вимог посилався на те, що 12 вересня 2006 року між ним та ОСОБА_2 було укладено кредитний договір № K2H0RX04800009, згідно якого останній отримав кредит у розмірі 3109,70 грн., зі сплатою відсотків за користування кредитними коштами у розмірі 24,00 % на рік з кінцевим терміном повернення 12 вересня 2007 року. Вимоги до відповідача за кредитним договором були забезпечені шляхом укладання з відповідачем ПАТ «А-Банк» договору поруки.

Оскільки відповідач ОСОБА_2 порушив умови договору щодо своєчасного повернення кредиту уторилася заборгованість станом на 02 вересня 2013 року у розмірі 43728,26 грн., яка складається з:

- заборгованість за кредитом 3104,99 грн;

- заборгованість по процентам за користування кредитом 15981,34 грн.;

- заборгованість по комісії за користування кредитом 503,76 грн.;

- пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором 21579,68 грн.;

- штраф (фіксована частина) 500 грн.;

- штраф (процентна складова) 2058,49 грн.

Позивач просив стягнути з ОСОБА_2 заборгованість за кредитним договором № K2H0RX04800009 від 12 вересня 2006 року у розмірі 33728,26 грн., витрати на юридичну допомогу у розмірі 3200 грн., судові витрати, та стягнути солідарно з відповідачів суму у розмірі 10000 грн. за договором поруки.

.

Представник відповідача у судове засідання з'явився, проти задоволення позову заперечував. Посилався на пропущення позивачем строку позовної давності. Просив застосувати наслідки пропуску строку.

Представник відповідача ПАТ «А-Банк» у судове засідання не з'явився. Повідомлений належним чином про слухання справи.

Рішенням суду І інстанції в задоволенні позову відмовлено.

В скарзі апелянт посилається на порушення норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення й ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Колегія суддів перевірила законність, обґрунтованість рішення суду, в межах заяв-лених вимог, апеляційної скарги та дійшла до висновку, що скарга підлягає відхиленню з наступних підстав.

Судом встановлено, що відповідно до заяви позичальника № K2H0RX04800009 від 12 вересня 2006 та Умов надання споживчого кредиту фізичної особи («Розстрочка») (Стандарт) ОСОБА_2 отримав кредит у розмірі 3109,70 грн., зі сплатою відсотків за користування кредитними коштами у розмірі 24,00 % на рік з кінцевим терміном повернення 12 вересня 2007 року.

Для забезпечення виконання кредитного договору № K2H0RX04800009 від 12 вересня 2006 року між позивачем та відповідачем ПАТ «Акцент-Банк» був укладений договір поруки № 167 від 20 жовтня 2010 року.

Позивач вказував, що відповідач ОСОБА_2 зобов'язання за кредитним договором належним чином не виконав, у зв'язку з чим виникла заборгованість станом на 02 вересня 2013 року у розмірі 43728,26 грн., яка складається з:

- заборгованість за кредитом 3104,99 грн;

- заборгованість по процентам за користування кредитом 15981,34 грн.;

- заборгованість по комісії за користування кредитом 503,76 грн.;

- пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором 21579,68 грн.;

- штраф (фіксована частина) 500 грн.;

- штраф (процентна складова) 2058,49 грн.

Статтею 257 ЦК України передбачено, що загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Відповідно до ч. 2 ст. 258 ЦК України до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені) застосовується позовні давність строком один рік.

За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч. 1 ст. 261 ЦК України).

Для обчислення позовної давності застосовуються загальні положення про обчислення строків, що містяться у ст. ст. 252-255 ЦК України.

Строк дії кредитного договору закінчився 12 вересня 2007 року, позовна давність за даним договором, встановлена сторонами терміном 5 років, сплинула 12 вересня 2012 року. Позивач звернувся до суду із позовом 13 листопада 2013 року.

Як зазначив Верховний Суд України в Постанові по справі № 6-169цс14 згідно із частинами третьою, четвертою статті 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони до суду першої істанції у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

При відмові в позові стосовно поручителя ПАТ «А-Банк», суд обгрунтовано послався на ч. 4 ст 559 ЦК України згідно з положеннями якої порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя.

Установивши, що строк виконання зобов'язання за кредитним договором настав 12 вересня 2007 року, позовна давність за даним договором, встановлена сторонами терміном 5 років, сплинула 12 вересня 2012 року, позивач звернувся до суду із позовом 13 листопада 2013 року, договір поруки з ПАТ «А-Банк» було укладено 20 жовтня 2010, строк дії основного договору сплинув, суд першої інстанції дійшов до правильного висновку про відсутність підстав для стягнення боргу і за договором поруки та обгрунтовано застосував строк позовної давності.

У відповідності зі ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Частина 3 статті 10 ЦПК України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підстави своїх вимог або заперечень та надати докази відповідно до ст. ст. 57-60 ЦПК України. Стягнення судових витрат-судового збору та витрат на правову допомогу є похідними від заявленого позову в задоволенні якого відмовлено, тому відсутні підстави і для задоволення вимог в цій частині.

При розгляді спору, суд І інстанції в повному обсязі з'ясував права та обов'язки сторін, перевірив доводи, обставини справи, надав їм належну оцінку і постановив рішення, яке відповідає вимогам Закону.

Апеляційна скарга містить загальні посилання на необхідність ухвалення судом законного рішення без зазначення конкретних підстав для скасування, тому задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 303, 307, 308, 313-315 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" - відхилити.

Рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 25 травня 2015 року по справі за позовною заявою публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" до публічного акціонерного товариства "Акцент-Банк", ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею чинності.

Головуючий: Тамакулова В.О.

Судді: Болтунова Л.М.

Козлов С.П.