АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Апеляційне провадження № 22-ц/796/8035/2015 Суддя-доповідач Антоненко Н.О.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11червня 2015 року колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва

у складі судді-доповідача Антоненко Н.О.,

суддів Стрижеуса А.М., Шкоріної О.І. при секретарі Слащуку А.С.

за участю представника відповідача Случака О.О.

розглянула у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 7 квітня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_4 до Фірми «Т.М.М.» - Товариства з обмеженою відповідальністю про відшкодування моральної шкоди.

Заслухавши доповідь судді, пояснення особи, яка бере участь у справі, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія

в с т а н о в и л а :

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 7 квітня 2015 року відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_4 до Фірми «Т.М.М.» - ТОВ про відшкодування моральної шкоди.

Судом першої інстанції встановлено, що з 01.06.2007 по 30.10.2009 ОСОБА_4 працював на посаді арматурника Фірми «Т.М.М.» - ТОВ. 17.01.2008 в результаті нещасного випадку на виробництві ОСОБА_4 отримав виробничу травму.

Згідно Акту форми Н-5 від 20.01.2008 розслідування нещасного випадку, що стався 17.01.2008, та Акту № 1/08 про нещасний випадок на підприємстві, пов'язаний з виробництвом, ОСОБА_4, арматурник Фірми «Т.М.М.»-ТОВ, приступив до роботи на круглопиляльному верстаті без завдання безпосереднього керівника робіт, без права роботи на ньому, чим порушив п. 1.6.3 Інструкції з охорони праці № 57 для арматурника, затвердженої наказом генерального директора від 13.12.2006 № 57-ВТВ.

Також встановлено, що нещасний випадок 17.01.2008 на будівельному майданчику, що знаходився на розі вулиці Ломоносова та провулку Ломоносова у м. Києві, стався з вини ОСОБА_4

Виходячи з того, що нещасний випадок на виробництві стався з вини позивача, суд першої інстанції дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову.

В апеляційній скарзі ОСОБА_4 просить скасувати рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 7 квітня 2015 року та ухвалити нове рішення, яким його позовні вимоги задовольнити у повному обсязі. Посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права.

У судовому засіданні апеляційного суду представник відповідача просив відхилити апеляційну скаргу та залишити рішення суду першої інстанції без змін. Позивач у судове засідання апеляційного суду не з'явився, про дату та час розгляду справи повідомлений належним чином (ас. 59), заяв та клопотань про відкладення розгляду справи не подав, що відповідно до ст. 305 ЦПК України не перешкоджає розглядові справи.

Перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення в межах доводів апеляційної скарги та заявлених у суді першої інстанції вимог, колегія дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, а оскаржуване рішення - залишенню без змін з огляду на таке.

Предметом спору у даній справі є відшкодування моральної шкоди, завданої фізичній особі ушкодженням здоров'я. В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_4 посилався на те, що 17.01.2008 під час виконання ним трудових обов'язків він отримав виробничу травму, внаслідок якої йому встановлено втрату 15% працездатності. Виходячи з того, що ушкодженням здоров'я на виробництві йому спричинено моральної шкоди, адже він вимушений був тривалий час лікуватися, по теперішній час відчуває біль, позбавлений можливості виконувати певну роботу у побуті, втратив професійну працездатність, - просив стягнути з відповідача 120 000,00 грн на відшкодування моральної шкоди.

Відповідно до ч.8 ст.36 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування» відшкодування моральної (немайнової) шкоди потерпілим від нещасних випадків на виробництві або професійних захворювань і членам їхніх сімей не є страховою виплатою та здійснюється незалежно від часу настання страхового випадку відповідно до положень Цивільного кодексу України та Кодексу законів про працю України.

Відповідно до ч.1 ст.1167 ЦК України моральна шкода відшкодовується фізичній особі внаслідок неправомірних рішень, дій чи бездіяльності особи, яка її завдала, за наявності її вини.

Відповідно до ч.1 ст.237-1 КЗпП України відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя.

Разом з тим, Актом № 1/08 про нещасний випадок на підприємстві, пов'язаний з виробництвом від 21.01.2008 встановлено, що причиною нещасного випадку, який стався з ОСОБА_4 на виробництві, є те, що позивач приступив до роботи на круглопиляльному верстаті без отримання на це вказівки керівника робіт та без права роботи на даному верстаті, чим порушив вимоги п. 1.6.3. Інструкції з охорони праці № 57 (ас. 7 - 9).

Висновки, викладені в Акті № 1/08 від 21.01.2008 про нещасний випадок на підприємстві, пов'язаний з виробництвом, та Акті розслідування нещасного випадку, що стався 17.01.2008 в Фірмі «Т.М.М.»-ТОВ від 21.01.2008, ніким не спростовані.

Обов'язок по відшкодуванню моральної шкоди виникає лише за умови, що моральні страждання працівника, або втрата ним нормальних життєвих зв'язків, або необхідність додаткових зусиль для організації свого життя стали наслідками порушення законних прав працівника.

З огляду на викладене, правильним є висновок суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення позову.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_4 про невідповідність висновків, викладених в акті № 1/08 від 21.01.2008 про нещасний випадок на підприємстві, пов'язаний з виробництвом, та акті розслідування нещасного випадку, що стався 17.01.2008 не заслуговують на увагу, оскільки не є предметом розгляду у даній справі.

З огляду на таке, висновок суду, викладений в оскаржуваному рішенні, ґрунтується на вимогах закону і підтверджується матеріалами справи. Передбачених ст. 309 ЦПК України підстав для скасування рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 7 квітня 2015 року немає.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 303, 308, 313-315 ЦПК України, колегія

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 7 квітня 2015 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили негайно, може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня її проголошення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Суддя-доповідач Н.О. Антоненко

Судді А.М. Стрижеус

О.І.Шкоріна