Справа №451/1390/15-ц
Провадження № 2/451/543/15
РІШЕННЯ

іменем України

(заочне)

27 листопада 2015 року м. Радехів

Радехівський районний суд Львівської області в складі:

головуючого-судді Семенишин О.З.

секретаря судового засідання Табен Л.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м.Радехів цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

встановив:

21 жовтня 2015 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

В позовній заяві позивач зазначає, що 16 липня 1988 року між ОСОБА_1 та відповідачем, ОСОБА_2, було зареєстровано шлюб, що підтверджується Свідоцтвом про укладення шлюбу, серія НОМЕР_2, виданим 16 липня 1988 року Радехівським райвідділом ЗАГС Львівської області. Від спільного шлюбу народилося троє дітей: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2. Всі діти на сьогоднішній день є повнолітніми і спору щодо їх утримання і виховання немає.

Наше спільне життя з відповідачем не склалося. Відповідач регулярно зловживає алкоголем, що несе загрозу здоров'ю дітей та їй, неодноразово змушувало їх викликати міліцію, у сторін різні погляди на сімейне життя та обов'язки. У зв'язку з цим, вдома часто відбуваються сварки, які поступово призвели до того, що вони стали зовсім чужими людьми. Вважає, що подальше збереження шлюбу є неможливим, шлюб суперечить її інтересам, а примирення між нею та відповідачем неможливе.

Спільного майна у шлюбі набуто не було. Квартира, у якій проживають, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1, належить позивачу на праві особистої приватної власності на підставі Свідоцтва про право власності на квартиру, виданого 31 серпня 1993 року органом приватизації державного житлового фонду Радехівського державного комунального підприємства «Будинкоуправління», як така, що набута у власність внаслідок її приватизації. Поліпшення житлових умов відповідачем не здійснювалось. Просить розірвати шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2.

В судове засідання позивач не з»явилася, подала суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує, просила постановити рішення про задоволення позову, проти заочного рішення не заперечує (а.с.24).

Відповідач у судове засідання не з»явився, причини неявки суду не повідомив, хоч про час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений, що підтверджується повісткою про виклик до суду, яку відповідач відмовився отримати (а.с.22,23).

Тому, згідно з ст.224 ЦПК України, суд вважає за можливе розглядати справу в заочному порядку, на підставі наявних доказів, які знаходяться у матеріалах справи, чого не заперечив позивач у письмовій заяві.

Із врахуванням наведеного, на підставі ст.158, п.3 ч.1 ст.169, ч.2 ст.197 та ст.224-233 ЦПК України, розгляд справи проведено без участі сторін та на підставі представлених суду доказів без фіксування судового засідання технічними засобами.

Перевіривши матеріали справи, дослідивши письмові докази в їх сукупності, суд вважає, що позов що позов необхідно задовольнити з таких підстав.

Відповідно до вимог ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до положень ст.11 та ст.60 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. При цьому, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст.112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Суд встановив, що шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 зареєстровано 16 липня 1988 року, Радехівським райвідділом ЗАГС Львівської області, серії НОМЕР_3, запис №38 (а.с.6)

Від спільного шлюбу народилося троє дітей: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.8-10).

Сторони подружніх стосунків не підтримують, їх сім'я фактично розпалася й подальше подружнє життя є неможливим. Причинами розпаду сім'ї є відчуження один від одного, відсутність взаєморозуміння. Оскільки подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, шлюб підлягає розірванню.

Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу одна з основних засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім'ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка.

Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред»явлений одним із подружжя, який виявив прояв з власної ініціативи, з поваги до себе. Позивач скористалася даним правом та звернулася до суду з цим позовом, наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має наміру зберігати шлюб з відповідачем.

Відповідно до ст.16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання.

Приймаючи до уваги заяву позивача, суд вважає, що причини, що спонукають його наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, що має істотне значення, внаслідок чого позов про розірвання шлюбу підлягає до задоволення.

У відповідності із вимогами ст.88 ЦПК України суд вважає за необхідне судові витрати стягнути із відповідача.

Керуючись ст.ст.3,10,11,60,88,158, 169, 209, 212, 215, 218, 224-233 ЦПК України, суд,-

вирішив:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Розірвати шлюб, укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 зареєстровано 16 липня 1988 року, Радехівським райвідділом ЗАГС Львівської області, серії НОМЕР_3, запис №38.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3 (ідентифікаційний код -НОМЕР_1), жителя АДРЕСА_1, в користь позивача ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5, яка проживає в АДРЕСА_1, судові витрати в розмірі 487 (чотириста вісімдесят сім) гривень 20 (двадцять) копійок.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, протягом десяти днів з дня отримання його копії. Заочне рішення може бути оскаржене позивачем в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області через суд першої інстанції протягом 10 днів з дня проголошення рішення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.

ГоловуючийСеменишин О. З.