АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
№ апеляційного провадження: 22-ц/796/7520/2015
Головуючий у суді першої інстанції: Васильєва Т .М.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Білич І.М.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 жовтня 2015 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду м. Києва в складі:

Головуючого судді: Білич І.М.

Суддів: Кабанченко О.А., Стрижеус А.М.

при секретарях: Гречка Т.В., Горбачова І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Комерційний Банк «Надра» на рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 06 грудня 2011 року

у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

в с т а н о в и л а :

У лютому 2010 року ПАТ «Комерційний банк «Надра» звернулось до суду з даним позовом, посилаючись на те, що за умовами кредитного договору від 8 серпня 2008 року, укладеного між банком та ОСОБА_2, останній отримав кредит у розмірі 142 851,87 доларів США зі сплатою відповідних відсотків, з кінцевим строком повернення до 7 серпня 2028 року. Виконання умов даного договору було забезпечено договором поруки, укладеним того ж дня між банком та ОСОБА_3 Оскільки ОСОБА_2 допустив порушення виконання грошових зобов'язань за кредитним договором, що призвело до утворення заборгованості у сумі 1 381 851,12 гривень, то позивач просив задовольнити заявлені ним вимоги та стягнути з відповідачів у солідарному порядку заборгованість.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 6 грудня 2011 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 20 березня 2012 року, у задоволенні позову відмовлено.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 8 квітня 2015 року, ухвалу апеляційного суду м. Києва від 20 березня 2012 року скасовано, справу направлено на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Звертаючись до суду з апеляційною скаргою, представник позивача ставив питання про скасування рішення суду та постановлення нового про задоволення позову у повному обсязі. Вказуючи на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

Сторони будучи належним чином повідомленими про розгляд справи у судове за садіння не з'явилися, поважність причин неявки суду не повідомили. Колегія суддів вважає за можливе розглянути справу у їх відсутність в силу вимог ст. 305 ЦПК України.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваного судового рішення, колегія суддів вважає, що подана апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Суд першої інстанції відмовляючи у задоволенні позову виходив з того, що банк не виконав умови договорів та не направив відповідачам повідомлення про дострокове погашення кредиту.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення яким, суд виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Колегія суддів вважає, що зазначеним вимогам рішення не відповідає.

Так судом при розгляді справи було встановлено, що 8 серпня 2008 року між банком та ОСОБА_2 укладено кредитний договір, за умовами якого останній отримав кредит у розмірі 142 851,87 доларів США з кінцевим строком повернення до 7 серпня 2028 року на умовах сплати за користування кредитом 14,49 % річних.

Для забезпечення виконання зобов'язань за кредитом 8 серпня 2008 року між банком і ОСОБА_3 було укладено договір поруки, відповідно до умов якого поручитель відповідає перед кредитором солідарно з позичальником у повному обсязі за своєчасне виконання ним своїх зобов'язань за кредитним договором.

Згідно до п..п.3.3.1, 3.3.2 та 3.3.3 кредитного договору позичальник зобов'язувався щомісячно до 10 числа місяця сплачувати мінімальний платіж у розмірі 2319 доларів США.

Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його в строк, встановлений договором або законом

Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, у разі прострочення повернення чергової частини.

Пунктом 4.2.4 кредитного договору також передбачено, що банк має право вимагати від позичальника дострокового виконання зобов'язань щодо повернення кредиту, сплати нарахованих відсотків та можливих штрафних санкцій, якщо позичальник не вніс черговій платіж у термін, визначений п. 3.3.3 кредитного договору.

При цьому зазначений пункт договору не містить жодних умов щодо направлення будь-яких вимог боржнику.

З розрахунку наданого позивачем при зверненні до суду вбачається, що боржник несвоєчасно та не в повному обсязі здійснював погашення кредиту. А саме, станом на 16.12.2009 року допустив заборгованість в сумі 172 311 доларів США 99 центів, що еквівалентно 1 381 851 гривні 12 копійок і складається із :

- заборгованості по кредиту - 142 402 долари США 82 центи, що еквівалентно 1135406, 16 гривень;

- простроченої заборгованості по сплаті відсотків на суму 26 999, 44 доларів США, що еквівалентно 215 271, 95 гривень

- пені в розмірі 31 173 гривень.

За п. 2.1 договору поруки, кредитор набуває право вимагати від поручителя виконання зобов'язання, що витікає із кредитного договору при умові, якщо у встановлений кредитним договором строк виконання позичальником зобов'язання в цілому чи в будь-якій його частині не будуть виконані,Ю а також при умові обов'язкового направлення поручителю повідомлення з вимогою виконати зобов'язання позичальника в цілому ( або в тій чи іншій його частині)

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 553 ЦК України обсяг зобов'язань поручителя визначається як умовами договору поруки, так і умовами основного договору, яким визначено обсяг зобов'язань боржника, забезпечення виконання яких здійснює поручитель.

Статтею 554 ЦК України передбачено, що у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Договором поруки не визначено строк, після закінчення якого порука припиняється, оскільки умовами цього договору встановлено, що він діє до повного припинення всіх зобов'язань боржника за кредитним договором.

Згідно п. 24 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ за № 5 від 30 березня 2012 року « Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» пред'явленням вимоги до поручителя є як направлення/вручення йому вимоги про погашення боргу ( залежно від умов договору) так і пред'явлення до нього позову.

А відтак пред'явивши вимогу до боржника про повне дострокове погашення заборгованості за кредитом, сплати відсотків за користування кредитом та пені, кредитор відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК змінив строк виконання основного зобов'язання, а відтак мав право на пред'явлення вимог до поручителя з дати пред'явлення вимоги до позичальника.

Доказів того, що позивачем був пропущений строк пред'явлення вимоги до поручителя, а саме протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання подано не було.

Заперечуючи проти задоволення позову, відповідач вказував на те, що як кредитний договір так і договори іпотеки та поруки були укладені ним на прохання його знайомого, який фактично отримав кредитні кошти та розпорядився ними на свій розсуд. Пообіцявши відповідачу надавати кошти на погашення кредиту. Однак, у подальшому фактично свої обіцянки не виконав, так як ним було сплачено лише декілька щомісячних обов'язкових платежів за умовами договору. Відповідачі не мають грошових коштів для погашення кредитних зобов'язань. Підтвердженням зазначених вище обставин на думку відповідача є те, що земельні ділянки які були визначені як предмет іпотеки за ним згідно даних Управління держкомзему у Бориспільському районі Київської області не обліковуються, кадастровий номер земельним ділянкам визначеним мовами договору не присвоювався. Державний акт на право власності на земельну ділянку на ім'я відповідача ОСОБА_2 також не видавався.

Враховуючи те, що позивачем при зверненні до суду не заявлялися вимоги, щодо предмету іпотеки( земельної ділянки), зазначена вище довідка не може бути підставою для звільнення відповідачів від виконання зобов'язань взятих як за договором кредиту так і поруки, які є підставою звернення позивача до суду з позовом.

Інших належних та допустимих доказів в розумінні вимог ст. ст. 58-59 ЦПК України на підтвердження зазначених вище заперечень відповідачами не надано. Хоча у відповідності до положень ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів вважає, що рішення суду як таке, що постановлено з порушенням норм матеріального права підлягає скасуванню з постановленням нового за правилами ст. 309 ЦПК України про задоволення вимог позивача з зазначених вище підстав.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 305, 307, 309, 315, 317 ЦПК України, колегія суддів, -

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Комерційний Банк «Надра» задовольнити.

Рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 06 грудня 2011 року скасувати та постановити нове, за яким:

Позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» задовольнити.

Стягнути солідарно з ОСОБА_2 (ІН НОМЕР_1, адрес: АДРЕСА_1) та ОСОБА_4 (ІН НОМЕР_2, адрес: АДРЕСА_1) на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Надра» ( м. Київ, вул. Артема, 15) заборгованість за кредитним договором на загальну суму 173 311,99 (сто сімдесят три тисячі триста одинадцять доларів США 99 центів), що еквівалентно 1 381 851, 12 ( один мільйон триста вісімдесят одна тисяча вісімсот п'ятдесят одна гривна 12 копійок) по курсу НБУ 1 долар = 7, 98 гривень станом на 16.12.2009 року та складається:

- заборгованості по кредиту - 142 402 долари США 82 центи, еквівалентно 1 135 406, 16 гривень; - простроченої заборгованості по сплаті відсотків на суму 26 999, 44 доларів США еквівалентно 215 271, 95 гривень та пені в розмірі 31 173 гривень

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк „Надра" понесені судові витрати по сплаті державного мита в суді першої інстанції в розмірі 850 гривень, витрат за інформаційно - технічне забезпечення судового процесу в розмірі 60 гривень та державного мита в суді апеляційної інстанції - 705 гривень 50 копійок.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк „Надра" понесені судові витрати по сплаті державного мита в суді першої інстанції в розмірі 850 гривень, витрат за інформаційно - технічне забезпечення судового процесу в розмірі 60 гривень та державного мита в суді апеляційної інстанції - 705 гривень 50 копійок.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення. Може бути оскаржено в касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: