АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/5507/15 Справа № 201/6029/15-ц Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - Повєткін В.В.
У Х В А Л А

23 червня 2015 року Апеляційний суд Дніпропетровської області в складі:

Головуючого судді: Повєткіна В.В.

Суддів: Рудь В.В., Ткаченко І.Ю.

При секретарі: Левцунову І.В.

Розглянув у відкритому судовому засіданні в м.Дніпропетровську цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2

на ухвалу Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 10 квітня 2015 року

за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про стягнення суми заподіяних збитків, -

В С Т А Н О В И В :

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 10 квітня 2015 року відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_2 про забезпечення її позову до ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про стягнення суми заподіяних збитків (а.с.7-8).

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить ухвалу суду першої інстанції скасувати та постановити нову ухвалу, якою задовольнити заяву про забезпечення позову (а.с.9-10).

Відмовляючи позивачу в задоволенні заяви про забезпечення позову, суд першої інстанції встановив, що відсутні реальні загрози невиконання чи утруднення виконання рішення суду.

Колегія суддів вважає, що такий висновок суду першої інстанції відповідає вимогам закону та матеріалам справи.

Відповідно до ч.3 ст.151 ЦПК України забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Як вбачається з матеріалів справи, предметом позовних вимог є різниця між вартістю відновлювального ремонту та сумою здійсненого страхового відшкодування в розмірі 89.191,09 грн., вартість проведення автотоварознавчого дослідження в розмірі 700,00 грн. та сума втрати товарної вартості в розмірі 15.402,15 грн. (а.с.2-5).

Згідно ч.3 ст.152 ЦПК України види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

В заяві про забезпечення позовних вимог ОСОБА_2 ставить питання про забезпечення позовних вимог шляхом накладення арешту в частині стягнення боргу на квартиру по вул. Донецьке шосе, 129/38 у м. Дніпропетровськ.

Розмір заявлених позивачем позовних вимог та середня ринкова вартість належного відповідачу житла на сьогоднішній день є не співмірними із вимогами, а тому суд першої інстанції дійшов правильного висновку щодо відсутності підстав для задоволення заяви про забезпечення позову.

Разом з тим, відмовляючи у задоволенні заяви позивача про забезпечення позову, суд першої інстанції не звернув уваги на те, що позивач просив забезпечити позов двома видами забезпечення: арештом та забороною здійснювати дії по відчуженню квартири.

В частині забезпечення позову шляхом заборони відповідачу здійснювати дії по відчуженню квартири заява позивача судом першої інстанції не розглянута.

З огляду на це ухвала суду першої інстанції про відмову в забезпеченні позову підлягає скасуванню з передачею питання щодо забезпечення позову на новий розгляд до суду першої інстанції.

У зв'язку з викладеним і керуючись ст.ст.307,312,314,315 Цивільного процесуального кодексу України, апеляційний суд, -

У Х В А Л И В :

Ухвалу Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 10 квітня 2015 року скасувати та передати питання щодо забезпечення позову на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала Апеляційного суду Дніпропетровської області набирає законної сили з моменту її проголошення і касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий:

Судді: