Справа № 381/4024/14 Головуючий у І інстанції Бутенко В. О.
Провадження № 22-ц/780/3198/15 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_1
Категорія 29 17.06.2015
УХВАЛА

Іменем України

17 червня 2015 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області у складі:

Головуючого судді Суханової Є.М.,

суддів: Сержанюка А.С., Данілова О.М.,

при секретарі Франюк Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві матеріали цивільної справи за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Фастівського міськрайонного суду Київської області від 01 квітня 2015 року по справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,-

ВСТАНОВИЛА:

В серпні 2014 року ОСОБА_3 звернувся до суду із вказаним позовом, в якому просив ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача на його користь матеріальну шкоду згідно судової авто-товарознавчої експертизи, а також, моральну шкоду в сумі 15000 грн. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 05 квітня 2014 року сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_3 та автомобіля Hyundai Santa Fe, реєстраційний номер НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_2 В результаті цієї дорожньо-транспортної пригоди, що сталась з вини відповідача ОСОБА_2, пошкоджено автомобіль позивача ОСОБА_3, який після аварії відновленню не підлягає. Вироком Фастівського міськрайонного суду Київської області від 15 липня 2014 року ОСОБА_2Ф визнано винною у вчиненні злочину передбаченого ч.1 ст.286 КК України. Також, позивачу була заподіяна моральна шкода, яку він оцінює в 15000 грн., та просить стягнути з відповідача.

Рішенням Фастівського міськрайонного суду Київської області від 01 квітня 2015 року позовну заяву ОСОБА_3 задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 матеріальну шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди в сумі 14 960 (чотирнадцять тисяч дев'ятсот шістдесят) грн. 00 коп.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 моральну шкоду в сумі 15 000 (п'ятнадцять тисяч) грн.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 судовий збір в розмірі 243 (двісті сорок три) грн. 60 коп.

Не погоджуючись із висновком, наведеним у рішенні ОСОБА_2 звернулась із апеляційною скаргою, в якій просила змінити оскаржуване рішення, стягнувши із відповідача 7000 грн. матеріальної шкоди та відмовити у задоволенні в частині стягнення моральної шкоди.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення сторін, перевіривши законність та обґрунтованість ухвалу суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до частини третьої статті 10 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ч. 2 ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Суд першої інстанції дійшов до вірного висновку, з якимс погоджується і колегія суддів, що відповідно до статей 1166, 1192 Цивільного кодексу України, шкода, заподіяна майну громадянина, підлягає відшкодуванню особою, яка її заподіяла, та в розмірі реальної вартості втраченого майна або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Колегіє суддів було встановлено, що 05 квітня 2014 року близько 14 годин 00 хвилин на вулиці Великоснітинській в м.Фастові Київської області сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_3 та автомобіля Hyundai Santa Fe, реєстраційний номер НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_2

Згідно вироку Фастівського міськрайонного суду Київської області від 15 липня 2014 року ОСОБА_2 визнано винною у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 Кримінального кодексу України як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що заподіяло потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження, та призначено їй покарання у виді штрафу в розмірі двохсот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить три тисячі чотириста гривень 00 копійок, без позбавлення права керування транспортними засобами.

Згідно звіту про оцінку майна виданого ФОП ОСОБА_4 від 25 лютого 2014 року ринкова вартість ЗАЗ-1102, державний номер НОМЕР_3, станом на 25 лютого 2014 року складає 14960 грн. (а.с.72).

Колегія суддів погоджується із висновком про задоволення позову в частині відшкодування матеріальної шкоди.

Ч. 1 ст. 1167 Цивільного кодексу України визначено, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Згідно із п. 3, 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Враховуючи доведеність вини відповідача у завданні позивачу шкоди, ступінь страждань ОСОБА_3 та інших негативних явищ, заподіяних позивачу ОСОБА_2, виходячи із засад розумності, колегія суддів дійшла до висновку про задоволення позовних вимог щодо відшкодування моральної шкоди та стягує її у розмірі 15000 грн.

Посилання апелянта не те, що автомобіль позивача не може коштувати більше 7000 грн. є безпідставним і не підтверджене належними та допустимими доказами.

Згідно ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Згідно ст. 59 ЦПК України, суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом.

Відповідно до вимог ст. ст. 58, 59 ЦПК України, надані суду докази мають бути належними та допустимими. Згідно з вимогами ст. 212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Згідно з вимогами ст. 308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313, 314, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Фастівського міськрайонного суду Київської області від 01 квітня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: