У Х В А Л А

24 червня 2015 року м. Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України в складі

Яреми А.Г., Гуменюка В.І., Сеніна Ю.Л.,
розглянувши заяву компанії «Еулер Гермес Сервісез Швайц АГ» про перегляд ухвали колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 8 квітня 2015 року у справі за клопотанням компанії «Еулер Гермес Сервісез Швайц АГ» про надання дозволу на примусове виконання на території України рішення Арбітражного суду ФОСФА від 7 вересня 2011 року про стягнення коштів,

в с т а н о в и л а:

У листопаді 2012 року компанія «Еулер Гермес Сервісез Швайц АГ» звернулась до суду із зазначеною позовною заявою, в якій просила визнати та надати дозвіл на примусове виконання рішення Арбітражного суду ФОСФА від 7 вересня 2011 року про стягнення з публічного акціонерного товариства «Одеський олійножировий комбінат» коштів.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 20 березня 2013 року у задоволенні клопотання компанії «Еулер Гермес Сервісез Швайц АГ» відмовлено.

Ухвалою Апеляційного суду Одеської області від 24 грудня 2014 року ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 20 березня 2013 року скасовано та постановлено нову ухвалу, якою відмовлено у задоволенні клопотання компанії «Еулер Гермес Сервісез Швайц АГ» з інших підстав.

Ухвалою колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 8 квітня 2015 року касаційну скаргу компанії «Еулер Гермес Сервісез Швайц АГ» відхилено, ухвалу Апеляційного суду Одеської області від 24 грудня 2014 року залишено без змін.

У заяві компанії «Еулер Гермес Сервісез Швайц АГ» про перегляд судового рішення порушується питання про скасування ухвали колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 8 квітня 2015 року з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої статті 355 ЦПК України, - неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що спричинило ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах, зокрема, статтей ІІІ, ІV, V Конвенції ООН Про визнання та приведення у виконання іноземних арбітражних рішень, статтей 35, 36 Закону України «Про міжнародний комерційний арбітраж», статті 3 Закону України «Про міжнародне приватне право», статті 10 ЦК України.

Перевіривши доводи заявника, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України вважає, що необхідність відкриття провадження у справі за вказаною заявою відсутня та в допуску справи до провадження необхідно відмовити з таких підстав.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 355 ЦПК України заява про перегляд судових рішень у цивільних справах може бути подана з підстави неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що спричинило ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах.

Під судовими рішеннями у подібних правовідносинах слід розуміти такі, де тотожними є предмет спору, підстави позову, зміст позовних вимог та встановлені судом фактичні обставини справи, а також має місце однакове матеріально-правове регулювання спірних правовідносин.

В ухвалі від 8 квітня 2015 року, щодо якої подана заява про перегляд, суд касаційної інстанції погодився з висновками суду апеляційної інстанції про відмову у задоволенні клопотання компанії «Еулер Гермес Сервісез Швайц АГ», виходячи із того, що клопотання, у порушення частини першої статті 393 ЦПК України, подано не стягувачем, яким є компанія «Понтус Трейд СА», а компанією «Еулер Гермес Сервісез Швайц АГ».

В наданій для порівняння ухвалі від 13 травня 2015 року суд касаційної інстанції залишив без змін ухвалу апеляційного суду, який виходив із того, що у матеріалах справи містяться належні та допустимі докази, які свідчать про повідомлення боржника щодо розгляду справи в арбітражному суді, тому клопотання про надання дозволу на виконання рішення Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України підлягає задоволенню.

Порівняння зазначеної ухвали суду касаційної інстанції від 13 травня 2015 року із судовим рішенням, про перегляд якого подано заяву, не дає підстав для висновку про те, що суд касаційної інстанції під час розгляду двох чи більше справ за тотожних предмета спору, підстав позову та за аналогічних обставин і однакового регулювання нормами матеріального права спірних правовідносин дійшов протилежних висновків щодо заявлених вимог.

Надані заявником для порівняння ухвали колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 20 листопада 2013 року, від 28 травня 2014 року, від 16 липня 2014 року, якими судові рішення попередніх інстанцій скасовані, а справи передані на новий розгляд, не містять правової позиції щодо спірних правовідносин, а вказують, зокрема, на допущені судами порушення норм процесуального права. Крім того, зі змісту вказаних ухвал не вбачається застосування судами касаційної інстанції норм матеріального права для вирішення спору по суті.

Керуючись статтями 355, 360 ЦПК України, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України

у х в а л и л а:

У допуску до провадження Верховного Суду України справи за клопотанням компанії «Еулер Гермес Сервісез Швайц АГ» про надання дозволу на примусове виконання на території України рішення Арбітражного суду ФОСФА від 7 вересня 2011 року про стягнення коштів за заявою компанії «Еулер Гермес Сервісез Швайц АГ» про перегляд ухвали колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 8 квітня 2015 року відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді Верховного Суду України:А.Г. Ярема В.І. Гуменюк Ю.Л. Сенін