ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ОСОБА_1 ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 210/3530/14-ц
Провадження № 2/210/250/15
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

"16" червня 2015 р.

Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого-судді Чайкіної О. В.

за участі секретаря Куксенко О.В.

особи, які беруть участь у розгляді справи: представник позивача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до Криворізької міської ради, третя особа Виконавчий комітет ОСОБА_4 районної у місті ради про визнання права власності в порядку спадкування, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся з вищевказаним позовом. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 25 серпня 2008 року відкрилася спадщина, що залишалася після смерті батька Позивача ОСОБА_5. Позивач звернулася до нотаріуса для оформлення свідоцтва про право на спадщину за законом стосовно квартири за адресою : м. Кривий Ріг, вул. Димитрова, б. 46, кв. 45. Після огляду документів Позивачу було відмовлено постановою нотаріуса у вчиненні нотаріальних дій, у звязку з виявленням, що у витязі з реєстру прав власності на нерухоме майно № 28051179, виданого 18.11.2010 року Комунальним підприємством Дніпропетровської обласної Ради «Криворізьке бюро технічної інвентаризації», у квартирі за адресою: АДРЕСА_1, що належала гр. ОСОБА_5 та ОСОБА_6, зазначено наступне: житлова площа по квартирі зменшена і становить 37,9 кв.м., загальна площа зменшена і становить 57,3 кв.м., за рахунок самочинного перепланування. Правовстановлювальні документи на переплановану квартиру не замінено. У звязку з відмовою державного нотаріуса у оформленні права власності на спадкове майно, позивач звернулася до суду за захистом своїх прав та просить суд визнати за ОСОБА_3 в порядку спадкування за законом після смерті її батька ОСОБА_5, померлого 25 серпня 2008року, право власності на нерухоме майно квартиру АДРЕСА_2.

Позивач в судове засідання не з'явилася, скориставшись правом на представництво.

Представник позивача ОСОБА_2 в судовому засідання підтримала позовні вимоги з підстав викладених у позові та просила суд їх задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача в судове засідання не зявивсь, надав до суду заперечення, згідно яких вважає, що Технічний висновок наданий позивачем про можливість подальшої експлуатації вищевказаної спірної квартири не відповідає вимогам чинного законодавства. Задоволення судом позову про визнання за спадкоємцем права власності на самочинне будівництво зумовлює виникнення цього права, а не констатує його перехід у порядку успадкування, тому є неналежним способом захисту прав спадкоємців у звязку з чим просили суд відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Вислухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні в матеріалах справи докази, суд приходить до наступних висновків.

Як вбачається з свідоцтва про народження серії VI-УР №120237, виданого 07 травня 1964р. на імя ОСОБА_7, яка народилася 10 квітня 1964 року, батьками у свідоцтві записані ОСОБА_5 та ОСОБА_6 (а.с.7).

Відповідно до витягу свідоцтва про укладення шлюбу, щодо підтвердження дошлюбного прізвища, 28 квітня 1984 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дзержинського району м. Кривого Рогу Дніпропетровської області зареєстровано шлюб між ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_2. Прізвище дружини після державної реєстрації шлюбу «Горовенко» (а.с. 8).

Як вбачається з свідоцтва про право власності на житло № Дз-9 від 08 січня 1997 року квартира АДРЕСА_3 належить ОСОБА_5 та членам його сім'ї ОСОБА_6 (а.с.9).

Відповідно до витягу з реєстру власності на нерухоме майно від 18.11.2010 року вищевказана квартира належить ОСОБА_5 та ОСОБА_6 на праві приватній спільній сумісній власності (а.с.10).

Судом встановлено, та не оспорюються сторонами, що у 2007 році в квартирі АДРЕСА_3 було виконано перепланування. Правовстановлювальні документи на перепланування не замінено.

Позивач звернулася до спеціалізованої проектної організації ТОВ «ЮПК Юрпроетк», що діє на підставі ліцензії АВ № 557502 від 09.11.2010 року по 09.11.2015 року та отримала Технічний висновок, з якого вбачається, що архітектурно-планувальне рішення квартири №45, розташованої у житловому будинку №46 по вул. Димитрова у ОСОБА_4 районі не протиречить вимогам ДБН В.3.2-2-2009 «Житлові будівлі. Реконструкція та капітальний ремонт». Відповідно до п. 7 Технічного висновку: «ТОВ «ЮПК ЮРПРОЕКТ» вважає за можливе подальшу експлуатацію квартири №45 у житловому будинку №46 по вул. Димитрова у ОСОБА_4 районі м. Кривого Рогу» (а.с.14 зворот).

ОСОБА_9 ОСОБА_6 померла 09 жовтня 2004 року, що вбачається з свідоцтва про смерть серії 1-КИ № 579988 (а.с.5), спадкоємцем після смерті останньої був її чоловік батько Позивача ОСОБА_5, який помер 25 серпня 2008 року, що вбачається з свідоцтва про смерть серії 1-КИ № 234235 (а.с.6).

Як вбачається з матеріалів справи померлий ОСОБА_5 за життя звернувся до спеціалізованої організації ТОВ «КривбасБудСервіс», якою було виконано обстеження будівельних конструкцій приміщення спірної квартири та надано рекомендації «виконати посилення несучої стінової панелі по вісі 2 між вісями Б-В по попередньо розробленому проекту з дотриманням діючих норм та правил, що стосуються змін конструктивних рішень та технології виконання робіт», що вказано у Експертному висновку про стан будівельних конструкцій приміщення квартири № 45 жилого будинку №46 по вулиці Димитрова м. Кривого Рогу, затвердженого 23.01.2008 року.

На підставі експертного дослідження ТОВ «КривбасБудСервіс» було розроблено Робочий проект «Посилення раніше виконаного дверного прорізу у стіновій панелі по вісі «2», квартири №45 в жилому домі по вулиці Димитрова, 46 у ОСОБА_4 районі міста ОСОБА_1», виконаного Криворізьким відділом комплексного проектування, Дніпропетровським філіалом «Державного науково-дослідного та проектно- вишукувальним інститутом «НДІпроектреконструкція».

Відповідно до вказаного Проекту, між власником спірної квартири та ЗАТ «ПО Дніпробуд» було укладено договір про надання послуг від 04.04.2008 року.

Право на виконання робіт ЗАТ «ПО Дніпробуд» на виконання робіт, вказаних у робочому проекті підтверджується: Ліцензією на будівельну діяльність, виданою Міністерством будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України №313932 від 23.02.2007 року; Дозволом на початок виконання роботи підвищеної небезпеки №478.07.12- 45.21.1, виданого 18.07.2007 року.

Таким чином, будівельні роботи, відповідно до проекту «Посилення раніше виконаного дверного прорізу у стіновій панелі по вісі «2», квартири №45 в жилому домі по вулиці Димитрова, 46 у ОСОБА_4 районі міста ОСОБА_1», були виконані будівельною організацією, що мала відповідну ліцензію та дозвіл на виконання вказаних робіт.

Проте, 25.08.2008 року - ОСОБА_5 помер, він не встиг отримати акт готовності обєкта до експлуатації, який може отримати лише власник нерухомого майна.

З метою дослідження стану будівельних конструкцій квартири №45 у жилому будинку №46 по вул. Димитрова в ОСОБА_4 районі міста ОСОБА_1, позивачка звернулась до спеціалізованої організації ТОВ «ЮПК ЮРПРОЕКТ», що здійснює свою діяльність, повязану із створенням обєктів архітектури на підставі ліцензії від 12.11.2010 року №557502, виданої Державною архітектурно-будівельною інспекцією Міністерства регіонального розвитку та будівництва України, відповідно до якої вказана організація має право на «обстеження та оцінку технічного стану будівельних конструкцій будівель, споруд та інженерних мереж».

ТОВ «ЮПК ЮРПРОЕКТ» було здійснено обстеження обєкта нерухомого майна, а саме квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_4 та надано технічний висновок стану будівельних конструкцій квартири №45 у жилому будинку №46 по вул. Димитрова в ОСОБА_4 районі міста ОСОБА_1, де вказано, що архітектурно-планувальне рішення квартири 45, розташованої у будинку 46 по вул. Димитрова в ОСОБА_4 районі не протиречить вимогам ДБН В.3.2-2-2009 «Житлові будівлі. Реконструкція та капітальний ремонт». Крім того, як вказано у технічному висновку, обстежені конструкції відносяться II категорії стан - задовільний, відповідно до нормативних документів, викладених у збірнику Держстрою та Держнадзорохоронпраці України «Нормативні документи з питань обстеження, паспортизації, безпечної та надійної експлуатації виробничих будівель та споруд».

Як вбачається з копії спадкової справи, Позивач ОСОБА_3 01.02.2011 року звернулася до Третьої Криворізької державної нотаріальної контори з заявою для оформлення свідоцтва про право на спадщину, яка залишилася після смерті ОСОБА_5 у чому б вона не полягала та де б вона не знаходилась.

Постановою державного нотаріуса відмовлено Позивачу ОСОБА_3 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на квартиру, яка знаходиться у АДРЕСА_5 та належала її батькові ОСОБА_5, який помер 25 серпня 2008 року, частина якої належала дружині померлого - ОСОБА_6, померлої 09 жовтня 2004 року, спадкоємцем якої був її чоловік - ОСОБА_5, який фактично прийняв спадщину, але юридично не оформив своїх спадкових справ, у звязку з відсутністю правовстановлювального документа на вищевказану квартиру (а.с.4).

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців), а відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно з ч. 2 ст. 1223 цього Кодексу у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, прийняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини, право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу (спадкування за законом).

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Судом встановлено, що квартира АДРЕСА_3 належала померлому ОСОБА_5 та членам його сім'ї ОСОБА_6, яка померла 09 жовтня 2004р., на підставі свідоцтва про право власності на житло № Дз-9 від 08 січня 1997 року (а.с.9).

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_5 за свого життя заповіту не складав, що підтверджується матеріалами спадкової справи № 97/2009, заведеної після смерті ОСОБА_5, який помер 25.08.2008 року (а.с. 58-76).

З матеріалів спадкової справи вбачається, що спадкоємцями померлого ОСОБА_5, є його донька позивач ОСОБА_3, яка у встановлений законом строк звернулась до Третьої Криворізької державної нотаріальної контори із відповідною заявою (а.с. 61).

Судом встановлено, що починаючи з дня подачі заяви про прийняття спадщини, спадкоємець не отримав свідоцтва про право на спадщину.

За ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст. 10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Вибір способу захисту своїх прав і свобод від порушень та протиправних посягань гарантовано ч.4 ст.55, ст.124 Конституції України, відповідно до якої кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань та закріплено статтями 7, 12 Загальної декларації про права людини, ст.13 Конвенції про захист прав і основних свобод людини, що згідно зі статтею 9 Конституції України є складовою національного законодавства.

Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Слід зазначити, що якщо спадщина прийнята, однак спадкоємцем не було одержано свідоцтво про право на спадщину (ст. 1297 ЦК) або не здійснено державну реєстрацію права на спадщину (ст. 1299 ЦК), слід брати до уваги, що законодавець розмежовує поняття "виникнення права на спадщину" та "виникнення права власності на нерухоме майно, що входить до складу спадщини", і пов'язує із виникненням цих майнових прав різні правові наслідки.

Відповідно до норм ч. 5 ст. 1268 ЦК незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно із ч.ч. 1, 2 ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видається кожному з них із визначенням імені та часток у спадщині інших спадкоємців. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину (ч. 3 ст. 1296 ЦК України).

Згідно з ст. 392 ЦК України право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач не має можливості отримати свідоцтво про право на спадщину у нотаріальній конторі, оскільки інший спадкоємець не вчиняє дії, щодо оформлення своїх спадкових прав, не може оформити на це майно право власності, що унеможливлює в повній мірі володіння та користування ним.

Статтею 1297 ЦК України встановлено обов'язок спадкоємця звернутися за свідоцтвом про право на спадщину на нерухоме майно. Проте нормами цієї статті, так само як й іншими нормами цивільного права, не визначено правових наслідків недотримання такого обов'язку у виді втрати права на спадщину.

З урахуванням наведеного, суд приходить до висновку, що Позивач у справі відповідно до змісту ст. 15, 16 ЦК України обрав належний спосіб захисту своїх невизнаних прав, а саме шляхом визнання права.

Враховуючи те, що фактично Позивач прийняв спадщину, однак юридично її оформити та зареєструвати в установленому порядку не має можливості у звязку з чим, права Позивача залишаються порушеними, невизнаними, і це порушення є триваючим.

Вимог Позивача про визнання права власності на квартиру АДРЕСА_6, суд знаходить їх обґрунтованими, та такими, що підлягають задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Відповідно до ст.ст. 1223, 1258, 1261-1265 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті, і таке право виникає у день відкриття спадщини. За відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття всіма спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують спадкоємці відповідної черги. Зокрема, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. У другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері. У третю чергу право на спадкування за законом мають рідні дядько та тітка спадкодавця. У четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини. У п'яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу

Судом встановлено, що спадкоємцями за законом є донька померлого ОСОБА_3 (Позивач у справі).

Згідно з матеріалами справи, ОСОБА_5 помирає 25.08.2008 р., про що в книзі записів актів цивільного стану про смерть ОСОБА_4 Відділу РАЦС Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області зроблено актовий запис про смерть № 858 від 26.08.2008 р. (а.с.6).

Згідно з ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Судом встановлено, що із заявою про прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті ОСОБА_5, звернулася Позивач ОСОБА_3 яка є донькою померлого.

Згідно матеріалів спадкової справи інших спадкоємців після померлої, які бажали прийняти спадщину, не має. Заповіт померлою також не складався.

Як вбачається з матеріалів Позивач подала до Третьої Криворізької державної нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. На підстави цієї заяви було заведено спадкову справу № 97/2009.

Слід зазначити, що виникнення у спадкоємця права на спадщину, яке пов'язується з її прийняттям, як майнового права зумовлює входження права на неї до складу спадщини після смерті спадкоємця (статті 1296, 1297 ЦК України).

Як вбачається з матеріалів справи, до складу спадщини, що відкрилась після смерті ОСОБА_5, входить квартира № 45 у м. Кривому Розі, вул. Димитрова, буд. 46, яка за життя спадкодавця належала йому, та яка була зареєстрована у відповідних органах державної реєстрації згідно чинного на той час законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Як встановлено судом, позивач, з метою реалізації своїх спадкових прав зверталася до нотаріуса, однак у звязку з відсутністю усіх необхідних документів, у тому числі й правовстановлюючих, протягом 6-ти років не може отримати свідоцтво про право на спадщину на нерухоме майно, яке належало померлому ОСОБА_5.

Статтею 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Згідно ст. 6 Конвенції, ст. 15, 16 ЦК України, кожній особі гарантовано звернення до суду за захистом від порушених прав у сфері приватного права.

Таким чином, з огляду на наведене, суд приходить до висновку, що Позивач реалізувати своє право на спадщину не може через відсутність у нього правовстановлюючих документів на майно, яке належало на праві власності її батьку, що не позбавляє позивача права на підставі ст. 392 ЦК України пред'явити позов про визнання його права власності на спадкове майно.

Виходячи з обставин справи та з огляду на те, що відповідно до вимог закону Позивач належним чином прийняв спадщину після померлого батька ОСОБА_5 як спадкоємець першої черги, але у звязку з відсутністю у неї правовстановлюючих документів на спадкове, Позивач не може оформити на це майно право власності, що унеможливлює в повній мірі володіння та користування ним, а також виходячи з положень ст. 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», за яким рішення суду стосовно речових прав на нерухоме майно є правовстановлюючим документом, що підтверджує право власності на вказане майно, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог та визнання за позивачем права власності на спадкове майно, а саме на квартиру АДРЕСА_7.

На підставі Закону України «Про судовий збір» судові витрати покладаються на позивача.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 15, 16, 252-255, 261, 391, 392, 1216-1218, 1223, 1228, 1258, 1261-1266, 1268, 1270, 1270, 1272, 1275, 1277, 1296, 1297, 1299 ЦК України, ст.ст. 3, 10, 11, 57-61, 79-88, 133, 208, 209, 212-215, 218, 223, 294 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_3 до Криворізької міської ради, третя особа Виконавчий комітет ОСОБА_4 районної у місті ради про визнання права власності в порядку спадкування, - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_3 (ІНФОРМАЦІЯ_3, місце реєстрації: м. Кривий Ріг, вул. Мерецкова, буд. 33, р.н.о.к.п.п. НОМЕР_1) в порядку спадкування за законом після смерті її батька ОСОБА_5, померлого 25 серпня 2008року, право власності на нерухоме майно квартиру АДРЕСА_2.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо воно не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу протягом десяти днів з дня проголошення рішення, а особою яка була відсутня при проголошенні рішення протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Повний текст рішення складено 22 червня 2015 року.

Суддя: О. В. Чайкіна