Справа № 2-403/10
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 червня 2010 року Шевченківський районний суд м.Львова

в складі: головуючого судді Свірідової В.В.

при секретарі Дмитраш І.І.

з участю адвоката ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Львові цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 до ОСОБА_6 районної адміністрації Львівської міської ради, третіх осіб - Львівської міської ради, ЛКП «Збоїща-408», Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Львівській області, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15 про узаконення прибудови до житлового приміщення, визнання права спільної часткової власності на жиле приміщення, стягнення судових витрат,-

УСТАНОВИВ:

позивачка ОСОБА_2 звернулася до суду 29 липня 2009 року з позовною заявою до ОСОБА_6 районної адміністрації Львівської міської ради, треті особи ОСОБА_8, ОСОБА_7 про визнання за сімєю позивачки право власності на квартиру АДРЕСА_1.

Неодноразово позивачка уточнювала свої позовні вимоги, а саме 11.09.2009 року-вже звернулись до суду ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про узаконення прибудови до квартири АДРЕСА_2 та визнання права власності на жиле приміщення за позивачами ; 22.06.2010 року позивачі - І ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 збільшили позовні вимоги до ОСОБА_6 районної адміністрації Львівської міської ради, третіх осіб - Львівської ! міської ради, ЛКП «Збоїща-408», Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Львівській області, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_16, ОСОБА_14, ОСОБА_15, та просили суду визнати за кожним з позивачів право спільної часткової власності по % частині квартири №2, з підвалом пл. 18,4кв.м. , будинку №215 про вул. Б.Хмельницького у м.Львові та стягнути судові витрати по справі з відповідачів в користь позивачів.

Обгрунтовуючи позовні вимоги зазначили, що їх сімї в складі чотирьох осіб в 1990 році була надана квартира АДРЕСА_3 загальною площею 13,5 кв.м., без кухні, з підвалом пл.18,4 кв.м. та з комунальними вигодами. Через важкі житлові умови, рішенням виконкому Личаківської районної ради м.Львова від 28.08.1992 року №380 їм було надано дозвіл на здійснення прибудови до квартири, розміром 10,60x4,50 кв.м. Після цього квартира мала складатись з 2-х житлових кімнат пл.37,0кв.м. (18,50=18,50), кухні пл. 10,3кв.м., суміщеного санвузлу і|пл.5,25 кв.м., коридору пл.3,30 кв.м. Однак в процесі здійснення прибудови ними були допущені певні відхилення від проектної документації в частині перепланування квартири, зокрема в частині облаштування окремого санвузла. Дані порушення ними було усунено згідно нових проектних пропозицій. Вони звернулись з листом про узаконення прибудови до ОСОБА_6 райадімінстрації , однак листом за №3-Б- 816/3601 від 11.06.2009 року з ОСОБА_6 районної адміністрації м.Львова їм було відмовлено в узаконенні прибудови , тому змушені звернутись до суду. Крім того, просять суд постановити рішення про визначення часток у спільній власності на спірне жиле приміщення.

В судовому засіданні позивачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 позовні вимоги підтримали, надавши аналогічні пояснення, зазначені у позовній заяві та уточненнях до неї. Просили суд позов задовольнити, яким узаконити прибудову до житлового приміщення та визнати за кожним з позивачів право спільної часткової власності по 1/4% частини квартири №2 з підвалом пл.18,4 кв.м.

Будинку №215 про вул. Б.Хмельницького у м.Львові та стягнути судові витрати по справі з відповідачів в їх користь.

Від позивачів ОСОБА_3, ОСОБА_17 на адресу суду поступила письмова заява, в якій вони просили розглядати справу у їх відсутності.

Представник відповідача ОСОБА_6 районної адміністрації Львівської міської ради ОСОБА_18О

в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, просить у задоволенні позову відмовити за безпідставністю.

Представник третьої особи на стороні відповідача - Львівської міської ради ОСОБА_19 в судовому засіданні позовні вимоги не визнала, просить у їх задоволенні відмовити.

Представник третьої особи на стороні відповідача-ЛКП «Збоїща-408» в судове І засідання не зявився, на адресу суду скеровано заяву про розгляд справи у І відсутності представника ЛКП (а.с.95)

Представник третьої особи на стороні відповідача-Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Львівській області в судове засідання не зявився, надіслав на адресу суду клопотання про розгляд справи у відсутності представника інспекції (а.с. 113)

Треті особи - ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_16, І ОСОБА_14,

ОСОБА_15 ОСОБА_8, ОСОБА_7 в судове засідання не зявилися, І однак на адресу суду надіслали письмові заяви, в якій не заперечують про І розгляд справи у їх відсутності.

Заслухавши пояснення сторін, представників третіх осіб, вивчивши та дослідивши обєктивні обставини справи та докази у справі, суд вважає, що у задоволенні позовних вимог слід відмовити з наступних підстав.

Судом встановлено, що квартира АДРЕСА_4 належить місцевим радам. В квартирі, як наймачі, зареєстровані та проживають позивачі ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_20, що підтверджується довідкою ЛКП „Збоїща-408 з місця проживання про склад сімї і прописку № 320 від 02.04.2009 року .

Квартира складається з однієї кімнати-13,5 кв.м., туалета-3,1 кв.м., коридору-1,9 кв.м . з комунальними вигодами. ( а.с.6)

Розпорядженням Личаківської районної адміністрації за № 389 від 28 серпня 1992 року ОСОБА_3 було дозволено здійснити прибудову до квартири АДРЕСА_5 10,60 х 4,50 м, згідно представлених проектних пропозицій. Зобовязано ОСОБА_3 протягом шести місяців з дня

вприйняття даного рішення виготовити проектну документацію на прибудову і погодити її у встановленому порядку. Здійснити прибудову та здати в експлуатацію на протязі трьох років з дня погодження проектної документації, (а.с. 109).

Позивачами у відповідності до згаданого Розпорядження були виготовлені проектні «опозиції на відповідність будівельним нормам та правилам самовільноздійсненої «ибудови на вул.Б.Хмельницького,215 у м.Львові у 2007 році (а.с.19-24).

Зазначений вище проект був частково погоджений з відповідними службами, Нцнак у звязку із значними відхиленнями від проектної документації, прибудова не «ана в експлуатацію,що вбачається з акту ЛКП від 10.04.2009 року (а.с.37)

Так, комісія ЛКП вважає, що можлива подальша експлуатація реконструйованої квартири АДРЕСА_6 згідно нових проектних пропозицій при умові переносу каналізаційного колектору та посилити звукоізоляцію туалету, про що вкладено відповідні Акти від 15.06.2007 року та від 10.04.2009 року (а.с.36,37).

Комісійним обстеженням, яке проводилось 02.06.2009 року ОСОБА_6 райадмінстрацією Львівської міської ради було встановлено, що каналізаційна мережа від квартири АДРЕСА_7 виконана згідно технічних умов, виданих ЛМКП „Львіводоканал, але в приміщенні вбиральні ніша в капітальній стіні не відновлена в повному обємі.

Листом №3-Б-816/3601 від 11.06.2009 року ОСОБА_6 рай адміністрація [Львівської міської ради повідомила, що для кінцевого прийняття рішення по [узаконенню прибудови позивачам необхідно представити на засідання міжвідомчої комісії письмову згоду мешканців будинку №215 на вул.Б.Хмельницького в м. Львові (а.с.9).

Отже, як вбачається з представлених суду доказів та пояснень сторін, прибудова до жилого приміщення, яка проведена позивачами, на даний час не [здана в експлуатацію, оскільки позивачі не звертались з відповідною заявою до ОСОБА_6 райадміністрації Львівської міської ради.

Лист-відповідь з адміністрації від 11.06.2009 року (а.с.9), на який посилаються позивачі, про те, що їм було відмовлено в узаконення прибудови, судом до уваги не приймається, оскільки даним листом розяснено позивачу, що комісійним [обстеженням, яке проводилось 02.06.2009 року адміністрацією було встановлено, що каналізаційна мережа від Вашої квартири виконана згідно технічних умов, виданих [ЛМКП „Львівводоканал, але в приміщення вбиральні ніша в капітальній стіні не (відновлена в повному обємі. Для кінцевого прийняття рішення по узаконенню [прибудови Вам необхідно представити на засідання міжвідомчої комісії письмову згоду мешканців будинку № 215 на вул.Б.Хмельницького.

Як вбачається з матеріалів справи позивачі більше не звертались до адміністрації стосовно узаконення прибудови, а звернулись до суду з позовом 29 липня 2009 року.

Статею 16 ЦК України передбачено , що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до вимог ст. 376 ЦК України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно, вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без належного дозволу чи належно затвердженого проекту або з істотними порушеннями будівельних норм і правил.

Як вбачається з наведеного вище, позивачі звертаючись до суду, фактично намагаються визнати право власності на реконструйовану квартиру АДРЕСА_8. Однак, є передбачений певний порядок набуття права власності на новостворене майно та обєкти незавершеного будівництва, встановлений законодавством.

Згідно ст.331 ЦК України право власності на новостворене майно ( житлові будинки, будівлі, споруди, тощо) виникає з моменту завершення будівництва ( створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.

Відповідно до рішення ЛМР від 06.05.2005 року № 406 „Про затвердження Положення про порядок врегулювання питань самочинного будівництва у м.Львові, Закону України „Про планування і забудову територі обекти самочинного будівництва, по яких прийнято розпорядження райноної адміністрації або рішення виконавчого комітету міської ради про погодження будівництва, у всіх випадках після закінченння будівництва підлягають прийняттю в експлуатацію у встановленому чинним законодавством порядку. Право власності на таке нерухоме майно виникає з моменту державної реєстрації.

Відповідно до ст.30-1 Закону України „Про планування і забудову території прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом обєктів здійснюється приймальними комісіями в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом обєктів, як визначено частиною другою пункту першого Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом обєктів, за.постановою КМУ від 22.09.2001 року № 1243, полягає у підтвердженні державними приймальними комісіями готовності до експлуатації обєктів нового будівництва, реконструкції, реставрації, капітального ремонту будівель і споруд, транспортних магістралей, окремих черг пускових комплексів, їх інженерно- технічного оснащення відповідно до затвердженої у установленому порядку проектної документації, нормативних вимог, вихідних даних на проектування.

Згідно з пунком 29 зазначеного Порядку датою введення в експлуатацію закінченого будівництва обекта є дата затвердження акта державної приймальної комісії про прийняття в експлуатацію цього обекта органом виконавчої влади чи органом місцевого самоврядування, що утворив комісію.

Частина третя статті 18 Закону України,, Про основи містобудування забороняє експлуатацію обєктів, не прийнятих в експлуатацію у встановленому законом порядку.

Отже, на підставі наведеного вище, позов не підлягає до задоволення, оскільки реконструйоване нежитлове приміщення не прийнято в експлуатацію приймальною комісією.

Відповідно до вимог ч.1 ст.15 ЦК України, ст.З ЦПК України кожна особа має право на захист свого цивільного права лише в разі його порушення.

Проте судом встановлено, що порушене позивачем у суді питання не було предметом розгляду компетентного державного органу, рішення якого чи його відсутність давали б підставу вважати про наявність спору про право.

Згідно вимог ст.392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

В судовому засіданні безспірно встановлено, що жиле приміщення, яке займає родина позивачів, а саме квартира АДРЕСА_9 належить міській раді.

Позивачі не є власниками спірного приміщення, а відповідно до довідки ЛКП є наймачами.

Право на приватизацію спірного жилово приміщення позивачі не використали, тому суд вважає, що вони передчасно звернулись з позовом про визнання за ними права власності на житлове приміщення з прибудовою, яка не введенна в експлуатацію.

Стосовно вимог позивачів про визнання за ними право спільної часткової власності, то вони є безпідставні, оскільки право власності на спірний обєкт (реконструйований) не визнано за позивачами, а тому питання виділу часток на даний час є передчасним.

Згідно вимог ст.10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Суд, відповідно до вимог ст.11 ЦПК України, розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін.

У відповідності до вимог ст.88 ЦПК України стягнути з ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, солідарно, в дохід держави витрати за інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в суді в сумі 82 грн.50 коп.

Отже, на підставі наведеного вище, у задоволенні позовних вимог слід відмовити за їх безпідставністю.

Керуючись ст.ст.З, 10, 11,15, 60,169, 209, 212, 214-215, 218 ЦПК України, ч.1 ст.15 , 16, 331 ч.2, 358, 361, 356, 376, 392 ЦК України, ст.30-1 Закону України „Про планування і забудову території, статті 18 Закону України,, Про основи містобудування, суд,

ВИРІШИВ:

у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 до ОСОБА_6 районної адміністрації Львівської міської ради, третіх осіб - Львівської міської ради, ЛКП «Збоїща-408», Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Львівській області, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_21, ОСОБА_12, ОСОБА_16, ОСОБА_14, ОСОБА_22 про узаконення прибудови до житлового приміщення - квартири АДРЕСА_10 у Львові, визнання права спільної часткової власності за позивачами на зазначене вище жиле приміщення та стягнення судових витрат з ОСОБА_6 районної адміністрації Львівської міської ради - відмовити за

безпідставністю позовних вимог.

Стягнути з ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, солідарно, в дохід держави витрати за інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в суді в сумі 82 грн.50 коп.

Рішення може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області через Шевченківський районний суд м.Львова шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і подання після цього протягом 20 днів апеляційної скарги, з подачею її копії до апеляційної інстанції або в порядку ч. 4 ст. 295 ЦПК України.

Суддя ОСОБА_23