Номер провадження: 22-ц/785/7422/15
Головуючий у першій інстанції Турецький О. С.
Доповідач Гайворонський С. П.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.11.2015 року м. Одеса

Судова колегія судової палати в цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого Гайворонського С.П.

суддів Кононенко Н.А.

Сегеди С.М.

при секретарі Феленко В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі справу за скаргою ОСОБА_3 на рішення та дії головного державного виконавця та начальника другого Приморського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції Шуляченка М.Б. (за участі заінтересованої особи ОСОБА_5) за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 23 липня 2015 року,

в с т а н о в и в:

Заявник ОСОБА_3 звернулася до суду зі скаргою на дії головного держаного виконавця другого Приморського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції Перчика В.О., а також начальника другого Приморського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції Шуляченка М.Б. В поданій скарзі заявник просить суд скасувати постанови державного виконавця Другого Приморського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції Перчика В.О., ухвалені ним у виконавчому провадженні № 43784890, відкритому з примусового виконання рішення Приморського районного суду м. Одеси від 19.06.2013 року про стягнення з неї, ОСОБА_3, на користь ОСОБА_5 суми авансу в розмірі 83926,50 гривень.

На обґрунтування скарги посилалась на те, що 19.06.2013 року Приморським районним судом м. Одеси постановлено рішення, згідно з яким з заявниці стягнуто на користь ОСОБА_5 суму авансу у розмірі 83926,50 гривень.

02.07.2014 року ОСОБА_3 отримала лист від другого Приморського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції, в якому містилась копія постанови №В-8/1037 від 23.06.2014 року про накладення арешту на все її рухоме та нерухоме майно та заборону його відчуження.

05.07.2014 року ОСОБА_3 отримала лист від другого Приморського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції, в якому містилась постанова держаного виконавця другого Приморського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції Перчика В.О. №В-8/1037 від 18.06.2014 року про відкриття виконавчого провадження ВП №43784890.

08.07.2014 року заявниця прибула до держаного виконавця із поясненнями та зауваженнями на постанову від 23.06.2014 року про арешт майна боржника, а також на постанову від 02.07.2014 року про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника.

Заявниця стверджувала, що після ознайомлення з документами виконавчого провадження нею було виявлено ряд порушення з боку державного виконавця, допущених ним при здійснені виконавчого провадження, зокрема, порушення порядку відкриття виконавчого провадження; порушення порядку накладення арешту на майно боржника його доходи; порушення державним виконавцем строків та порядку належного сповіщення боржника про прийняті рішення та вчинення певних виконавчих дій.

У судовому засіданні:

- ОСОБА_3 вимоги скарги підтримала у повному обсязі, просила суд її задовольнити;

- державний виконавець Перчик В.О. заперечував проти задоволення скарги ОСОБА_3, вважав її необґрунтованою, та такою, що не підлягає задоволенню у повному обсязі пояснивши, що під час ухвалення оскаржуваних постанов діяв лише у спосіб, передбачений Законом України «Про виконавче провадження» та відповідно до його положень, а також надав суду постанову про закінчення виконавчого провадження №43784890 від 23.07.2015 року у звязку з відмовою стягувача від виконання, що відбулося під час судового розгляду цієї скарги;

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 23 липня 2015 року відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_3 на рішення та дії головного державного виконавця другого Приморського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції Перчика В.О. та начальника другого Приморського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управляння юстиції Шуляченка М.Б.

Не погодившись з ухвалою суду ОСОБА_3 подала апеляційну скаргу на вищевказану ухвалу, в якій посилається на те, що вона постановлена з порушенням процесуального права.

Судова колегія заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши надані матеріали і обговоривши підстави апеляційної скарги, вважає за необхідне в її задоволенні відмовити.

Відмовляючи в задоволенні вищевказаної скарги, міськрайонний суд правильно, на підставі Закону України «Про виконавче провадження», виходив з наступного.

Заявниця оскаржує дії державного виконавця, а також прийняті ним процесуальні рішення, зокрема, постанову держаного виконавця другого Приморського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції Перчика В.О. №В-8/1037 від 18.06.2014 року про відкриття виконавчого провадження ВП №43784890; постанову держаного виконавця другого Приморського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції Перчика В.О. №В-8/1037 від 02.07.2014 року про відрахування із зарплатні скаржниці суми боргу; постанову №13-18/1037 від 23.06.2014 року про накладення арешту на все її рухоме та нерухоме майно та заборону його відчуження.

В провадженні Приморського районного суду м. Одеси перебувала цивільна справа №2/1522/7755/11 за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_3 (третя особа компанія з торгівлі нерухомістю «Олександр-Н») про стягнення коштів, за зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_5 про стягнення коштів.

Рішенням вказаного суду від 19 червня 2013 року позов ОСОБА_5 задоволено частково, стягнуто з ОСОБА_3 83 926,50 гривень, у задоволенні зустрічних позовних вимог відмовлено.

Ухвалою 20.02.2014 року апеляційний суд Одеської області апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилив, рішення суду першої інстанції залишено без змін.

Таким чином, рішення Приморського районного суду м. Одеси від 19 червня 2013 року починаючи з 20 лютого 2014 року набрало законної сили.

За вказаним рішенням судом видано виконавчий лист про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5 суми в розмірі 83 926,50 гривень.

Згідно з матеріалами даної справи, стягувач отримав оригінал виконавчого листа, у звязку із чим вправі був вимагати від державної виконавчої служби відкриття виконавчого провадження з примусового виконання рішення від 19.06.2013 року.

Судом не виявлено порушень під час видачі та складання виконавчого листа з виконання рішення Приморського районного суду м. Одеси від 19 червня 2013 року.

Державний виконавець постановою від 23.06.2014 року про накладення арешту на все рухоме та нерухоме майно та заборону його відчуження допустив певну неспівмірність застосованих ним заходів з накладення арешту на все рухоме та нерухоме майно боржника.

Однак, на час розгляду цієї справи, зазначена постанова скасована державним виконавцем.

Згідно з положеннями ч. 2 ст. 25 Закону України «Про виконавче провадження», за заявою стягувача державний виконавець одночасно з винесенням постанови про відкриття виконавчого провадження може накласти арешт на майно та кошти боржника, про що виноситься відповідна постанова.

Як вбачається із заяви про відкриття виконавчого провадження від 18 червня 2014 року, таку вимогу про накладення арешту стягувач заявив, а, отже, у державного виконавця існував відповідний обов'язок з вирішення питання про накладення арешту.

Твердження скаржниці щодо відсутності у неї перед ОСОБА_5 невиконаних зобовязань в якості підстав скарги є необгрунтованими, з огляду на таке.

Відповідно до п. 8 ч.1 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження», однією з підстав закінчення виконавчого провадження є фактичне виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Про наявність відповідного наміру про закінчення виконавчого провадження у зв'язку з фактичним виконанням рішення суду у вказаному виконавчому провадженні було повідомлено стягувачем лише в судовому засіданні 14.07.2015 року.

Заяву про закінчення виконавчого провадження стягувач подав до виконавчої служби лише 16.07.2015 року, що і стало підставою для закінчення виконавчого провадження згідно з постановою від 23.07.2015 року.

Таким чином, зазначена підстава, на яку посилається ОСОБА_3 як на перешкоду виконавчого ведення виконавчого провадження, не існувала на момент винесення оскаржуваних постанов, а, отже не може вважатися її такою, що може мати наслідком визнання постанов незаконними.

ОСОБА_3 не надала до суду доказів, які б свідчили про порушення державним виконавцем другого Приморського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції, Перчиком В.О., та начальником другого Приморського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції, ОСОБА_4 Закону України «Про виконавче провадження».

Відповідно до ч. 3 ст. 10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог або заперечень, надавши докази відповідно до вимог статей 57 - 60 ЦПК.

Судова колегія вважає, що ОСОБА_3 не довела ті обставини, на які вона посилалась, як на підставу своїх вимог щодо вищевказаної скарги, що є обов'язком сторін згідно з засадами змагальності процесу за ст. 10 ЦПК України.

Судова колегія вважає, що доводи апеляційної скарги суттєвими не являються і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до невірного вирішення справи.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 305, п. 1 ч. 2 ст. 307, п. 1 ч. 1 ст. 312, ст. 313, п. 4 ч. 1 ст. 314, ст. ст. 315, 317, 319 ЦПК України, судова колегія судової палати з цивільних справ Апеляційного суду Одеської області,

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - відхилити.

Ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 23 липня 2015 року у справі за скаргою ОСОБА_3 на рішення та дії головного державного виконавця Другого Приморського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції Перчика В.О. та начальника Другого Приморського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управляння юстиції Шуляченка М.Б. - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, однак може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Судді С.П. Гайворонський

Н.А. Кононенко

С.М. Сегеда