У Х В А Л А

іменем україни

27 травня 2015 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Ткачука О.С.,

суддів: Гримич М.К., Колодійчука В.М.,

Умнової О.В., Фаловської І.М.,

розглянувши в судовому засіданні справу за позовом публічного акціонерного товариства «Акціонерний Банк «Експрес-Банк» до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної шкоди, завданої вчиненням кримінального правопорушення, за касаційною скаргою публічного акціонерного товариства «Акціонерний банк «Експрес-Банк» на рішення Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 12 листопада 2014 року та ухвалу апеляційного суду Вінницької області від 14 січня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У травні 2014 року публічне акціонерне товариство «Акціонерний Банк «Експрес-Банк» (далі ‒ ПАТ АБ «Експрес-Банк») звернулося до суду з указаним позовом, посилаючись на те, що вироком Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 27 грудня 2012 року ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 222, ч. 2 ст. 366, ч. 1 ст. 197-1 КК України, та встановлено, що він як засновник, власник та керівник селянського фермерського господарства «Терен» (далі ‒ СФГ «Терен») ввів банк в оману щодо наявності у нього заставного майна й отримав за кредитним договором від 30 листопада 2007 року, укладеним з СФГ «Терен», кредитні кошти у розмірі 150 тис. грн. строком на 12 місяців. У результаті порушення умов кредитного договору утворилася заборгованість у розмірі 77 065 грн. 59 коп., яку через винні дії відповідача банк не може погасити шляхом реалізації заставного майна. Ураховуючи викладене, позивач просив стягнути з відповідача матеріальну шкоду, завдану кримінальним правопорушенням, у розмірі 77 065 грн. 59 коп.

Рішенням Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 12 листопада 2014 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Вінницької області від 14 січня 2015 року, у задоволенні позову ПАТ АБ «Експрес-Банк» відмовлено.

У касаційній скарзі ПАТ АБ «Експрес-Банк» просить скасувати судові рішення, посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права, й ухвалити нове рішення про задоволення позову.

Касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Згідно із ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив із того, що матеріальна шкода, яку позивач просить стягнути, складається із відсотків та штрафних санкцій, передбачених умовами кредитного договору, укладеного з СФГ «Терен», стороною якого ОСОБА_3 як фізична особа не являється.

Апеляційний суд погодився із мотивами та висновками суду першої інстанції, пославшись при цьому також на те, що несплата відсотків річних та штрафних санкцій за кредитним договором не відноситься до прямої шкоди, яка може бути стягнута на підставі ст. 22 ЦК України.

Проте повністю з такими висновками апеляційного суду погодитись не можна.

Статтею 213 ЦПК України передбачено, що рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Згідно зі ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Таким вимогам закону судове рішення апеляційної інстанції не відповідає.

Судами встановлено, що 30 листопада 2007 року СФГ «Терен», засновником, власником та керівником якого є ОСОБА_3, уклало з ПАТ АБ «Експрес-Банк» кредитний договір, відповідно до умов якого отримало кредитні кошти у розмірі 150 тис. грн. на строк 12 місяців.

Вироком Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 27 грудня 2012 року ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 222, ч. 2 ст. 366, ч. 1 ст. 197-1 КК України, та встановлено, що він увів банк в оману щодо наявності у його товариства заставного майна, якими забезпечив виконання умов кредитного договору.

Посилаючись на те, що ОСОБА_3, який є засновником, власником та керівником СФГ «Терен», вчинив злочин, спрямований на ухилення від погашення кредитної заборгованості цього господарства шляхом реалізації заставного майна, а тому ця кредитна заборгованість є матеріальною шкодою.

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Отже, цивільно-правова деліктна відповідальність ‒ це забезпечений державним примусом обов'язок відповідальної особи відшкодувати потерпілому заподіяну шкоду.

Загальною підставою деліктної відповідальності є протиправне, винне діяння заподіювача шкоди (цивільне правопорушення), яке містить такі складові: протиправна поведінка особи, настання шкоди, причинний зв'язок між ними та вина заподіювача шкоди.

Протиправною у цивільному праві вважається поведінка, яка порушує імперативні норми права або санкціоновані законом умови договору, внаслідок чого порушуються права іншої особи.

Під шкодою розуміється майнова шкода, що виражається у зменшенні майна потерпілого в результаті порушення належного йому майнового права.

Причинний зв'язок між протиправною поведінкою особи та завданою шкодою є обов'язковою умовою відповідальності, яка передбачає, що шкода стає об'єктивним наслідком поведінки заподіювача шкоди.

Деліктна відповідальність за загальним правилом настає лише за вини заподіювача шкоди (умислу або необережності).

Відсутність будь-якої з цих умов є підставою для звільнення особи від відповідальності, якщо інше не встановлено законом.

Указаний правовий висновок за аналогічних фактичних обставин і правовідносин з отримання юридичною особою кредиту викладений у постанові Верховного Суду України від 12 лютого 2014 року № 6-168цс13 і відповідно до ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковим для всіх судів України.

Наведеного апеляційний суд не врахував та у порушення ст. ст. 212-214, 303, 315 ЦПК України не дав належної правової оцінки посиланням банка на завдання незаконними діями відповідача матеріальної шкоди, не перевірив наявності у спірних правовідносинах зазначених вище складових цивільно-правової відповідальності.

Крім того, згідно з ч. 4 ст. 61 ЦПК України вирок у кримінальному провадженні, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

Апеляційний суд не врахував встановлених вироком Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 27 грудня 2012 року преюдиційних обставин щодо вчинення відповідачем, який є засновником, власником та керівником СФГ «Терен», правопорушення спрямованого на ухилення від погашення кредитної заборгованості цього господарства шляхом реалізації заставного майна.

Отже, висновок суду апеляційної інстанції про те, що несплата платежів за кредитним договором не є матеріальною шкодою, завданою банку, є передчасним та не відповідає зазначеним вище нормам ЦК України, правовій позиції Верховного Суду України та вимогам ч. 4 ст. 61 ЦПК України.

Ураховуючи те, що фактичні обставини, які мають значення для правильного вирішення справи, судом апеляційної інстанції не встановлені, ухвала апеляційного суду не відповідає вимогам ст. 213 ЦПК України щодо законності й обґрунтованості, що в силу ст. 338 ЦПК України є підставою для її скасування з передачею справи на новий апеляційний розгляд.

Керуючись ст. ст. 336, 338 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу публічного акціонерного товариства «Акціонерний банк «Експрес-Банк» задовольнити частково.

Ухвалу апеляційного суду Вінницької області від 14 січня 2015 року скасувати, справу передати на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий О.С. Ткачук

Судді: М.К. Гримич

В.М. Колодійчук

О.В. Умнова

І.М. Фаловська