АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 грудня 2015 року м. Дніпропетровськ

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого - Каратаєвої Л.О.

суддів: - ОСОБА_2, ОСОБА_3

за участю секретаря - Назаренко А.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську апеляційну скаргу ОСОБА_4 на рішення Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 30 січня 2015 року по справі за позовом ОСОБА_4 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Крона» про захист прав споживачів та списання боргу за ненадані послуги,-

в с т а н о в и л а:

Рішенням Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 30 січня 2015 року у задоволені позовних вимог ОСОБА_4 до ТОВ «Крона» про захист прав споживачів та списання боргу за ненадані послуги відмовлено.

Не погодившись з вказаним рішенням суду, ОСОБА_4 звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення суду та ухвалите нове, яким задовольнити його позовні вимоги у повному обсязі.

Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу відхилити, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач ОСОБА_4 проживає у квартирі розташованій, за адресою: АДРЕСА_1.

Наприкінці 2003 року сусіди, які проживають над ним поверхом вище, в квартирі № 12 демонтували несучу стінову панель, внаслідок чого на плиті перекриття в квартирі позивача виникли тріщини.

Рішенням Дніпровського районного суду м.Дніпродзержинську Дніпропетровської області від 6 вересня 2006 року ОСОБА_5, яка є власником квартири АДРЕСА_2, яка розташована поверхом вище над квартирою позивача, було зобов'язано полагодити плиту перекриття над квартирою позивача ОСОБА_4 ОСОБА_5 рішення до теперішнього часу не виконано.

Позивач вважає, що ремонт повинно здійснити ТОВ «Крона», а також списати борг за ненадані послуги.

В апеляційні скарзі, аналогічно, як і в позовній заяві, апелянт посилається на те, що ТОВ «Крона» є утримувачем будинку, в якому він проживає, зобов'язане проводити ремонт несучих конструкцій, за що нараховує квартплату, в тому числі і за складовою тарифу на квартплату в частині п.7 поточний ремонт несучих та захисних конструкцій будинку, в цю складову закладений виключно ремонт між панельних швів інші будь які витрати в цій складовій не передбачені.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції посилався на їх необґрунтованість та недоведеність.

Так, суд першої інстанції визнав необґрунтованими вимоги позивача щодо списання квартплати за ненадані послуги, оскільки, як встановлено в судовому засіданні ремонт плити перекриття покладений на винну особу, сусідку позивача зверху, що підтверджується виконавчим листом та не заперечується сторонами по справі в тому числі і позивачем.

Стосовно того, що ТОВ «Крона» повинно було спонукати винну особу виконати рішення суду та відремонтувати плиту, то суд першої інстанції зазначив, що дані вимоги не передбачені ні законодавством, ні договором про утримання будинків та прибудинкової території, укладеним між відповідачем та управлінням житлово-комунального господарства Дніпродзержинської міської ради.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог в частині списання за ненадані послуги в частині складової тарифу на поточний ремонт несучих конструкцій, суд першої інстанції послався на те, що вищезазначена складова становить лише обов'язок відповідача проводити ремонт міжпанельних швів, інших обов'язків ця складова не включає.

Колегія суддів погоджується з такими висновками та вважає, що вони не спростовані доводами апеляційної скарги, оскільки відповідно до положень ст. ст. 55, 124 Конституції України та ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна особа має право на ефективний засіб правового захисту, не заборонений законом, а порушення, невизнання або оспорювання субєктивного права є підставою для звернення особи за захистом свого права із застосуванням відповідного способу захисту.

Способи захисту цивільного права та інтересів зазначені в ст. 16 ЦК України.

У вказаній нормі визначено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обовязку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Зі змісту ч. 3 ст. 16 ЦК України вбачається, що суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Згідно ст.20, 21 Закону України „Про житлово-комунальні послуги виконавець зобов'язаний забезпечувати своєчасність та відповідну якість житлово-комунальних послуг згідно із законодавством та умовами договору, в тому числі шляхом створення систем управління якістю відповідно до національних або міжнародних стандартів; здійснювати контроль за технічним станом інженерного обладнання будинків, квартир, приміщень; своєчасно проводити підготовку жилого будинку і його технічного обладнання до експлуатації в осінньо-зимовий період; розглядати у визначений законодавством термін претензії та скарги споживачів і проводити відповідні перерахунки розміру плати за житлово-комунальні послуги в разі їх ненадання або надання не в повному обсязі, зниження їх якості; утримувати в належному технічному стані, здійснювати технічне обслуговування та ремонт внутрішньо будинкових мереж, вживати заходів щодо ліквідації аварійних ситуацій, усунення порушень якості послуг у терміни, встановлені договором та/або законодавством; сплачувати споживачу компенсацію за перевищення встановлених термінів проведення аварійно-відновлювальних робіт у розмірі, визначеному договором або законодавством;

Відповідно до підпункту 2 п. «а» ст. 28 Закону України «Про місцеве самоврядування» до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належить встановлення в порядку і межах, визначених законодавством, тарифів щодо оплати побутових, комунальних, транспортних та інших послуг, які надаються підприємствами та організаціями комунальної власності відповідних територіальних громад; погодження в установленому порядку цих питань з підприємствами, установами та організаціями, які не належать до комунальної власності.

Крім того, колегія суддів зазначає, що питання щодо проведення ремонту стелі в помешканні позивача було предметом розгляду та з цього приводу ухвалене рішення Дніпровського районного суду м.Дніпродзержинську Дніпропетровської області від 6 вересня 2006 року, яким ОСОБА_5, яка є власником квартири АДРЕСА_3 в м. дніпродзержинську, що розташована поверхом вище над квартирою позивача було зобов'язано полагодити плиту перекриття над квартирою позивача ОСОБА_4

У разі невиконання рішення суд, позивач має право звернутися до суду в порядку, що визначений розділом 7 ЦПК України, з приводу оскарження бездіяльності державного виконавця.

За вказаних обставин, колегія суддів не вбачає підстав для зміни або скасування рішення суду першої інстанції, тому апеляційна скарга підлягає відхиленню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 315 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 відхилити

Рішення Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 30 січня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, протягом двадцяти днів може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Судді: