У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 травня 2015 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі суддів:

Амеліна В.І., Гончара В.П., Остапчука Д.О.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до відділу державної виконавчої служби Солом'янського районного управління юстиції у м. Києві (далі - ВДВС Солом'янського РУЮ у м. Києві), товариства з обмеженою відповідальністю «Павер Моторс» (далі - ТОВ «Павер Моторс»), третя особа - Державне господарське об'єднання консорціум «Військово-будівельна індустрія», про виключення майна з акту опису та звільнення майна з-під арешту, за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення апеляційного суду м. Києва від 26 січня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У вересні 2014 року ОСОБА_4 звернувся до суду із зазначеним позовом, обґрунтовуючи його тим, що 04 березня 2014 року державним виконавцем ВДВС Солом`янського РУЮ у м. Києві складено акт опису й арешту майна, яким описано та передано на відповідальне зберігання боржнику ТОВ «ПАВЕР МОТОРС» наступне майно: одна покрасочна камера Riello EE-7002RA/ЕЕ-7003R, один стенд рихтовочний Celette-sevenne (svn05.151), один компресор FIAC F-500, один обігрівач, один стіл-верстат слюсарний металевий, одна скляна вітрина, три шафи металічні ШР, три гідравлічних підйомника Ewar 4t.220/380. Позивач зазначав, що зазначене майно належить йому, оскільки згідно договору зберігання від 01 листопада 2012, укладеного між позивачем та ТОВ «ПАВЕР МОТОРС», було передано останньому на зберігання до 31 грудня 2014 року. Як тільки позивачу стало відомо про перебування вищезазначеного майна під арештом в рамках виконавчого провадження, в якому ТОВ «ПАВЕР МОТОРС» виступає боржником, він звернувся до суду з даним позовом для захисту своїх прав. Посилаючись на наведене, позивач просив суд визнати право власності на спірне майно, звільнити його з-під арешту та виключити його з акта опису й арешту майна.

Рішенням Солом'янського районного суду м. Києва від 23 жовтня 2014 року позов задоволено частково.

Визнано за ОСОБА_4 право власності на наступне майно: покрасочну камеру Riello EE-7002RA/ЕЕ-7003R б/в, стенд рихтовочний Celette-sevenne (svn05.151) б/в, компресор FIAC F-500 б/в та три гідравлічні підйомники Ewar 4t.220/380.

Виключено з акту опису й арешту майна від 04 березня 2014 року, складеного державним виконавцем ВДВС Солом'янського РУЮ у м. Києві Козаком Р.П. в рамках виконавчого провадження ВП № 40875927 та звільнено з-під арешту наступне майно: покрасочну камеру Riello EE-7002RA/ЕЕ-7003R б/в, стенд рихтовочний Celette-sevenne (svn05.151) б/в, компресор FIAC F-500 б/в та три гідравлічні підйомники Ewar 4t.220/380.

В іншій частині позову відмовлено.

Рішенням апеляційного суду м. Києва від 26 січня 2015 року рішення суду першої інстанції скасовано та ухвалено нове рішення про відмову у задоволенні позову.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 просить скасувати оскаржуване рішення апеляційного суду і залишити в силі рішення суду першої інстанції, мотивуючи свою вимогу порушенням апеляційним судом норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Згідно із ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та ухвалюючи нове рішення про відмову у задоволенні позову, апеляційний суд обґрунтовано виходив із недоведеності позовних вимог.

За таких обставин колегія суддів дійшла висновку, що апеляційним судом правильно встановлено та належно перевірено обставини, які мають значення для правильного вирішення справи, рішення суду апеляційної інстанції постановлена із додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому підстав для його зміни чи скасування немає.

Докази та обставини, на які посилається заявник в касаційній скарзі, були предметом дослідження суду апеляційної інстанції та додаткового правового аналізу не потребують, оскільки при їх дослідженні та встановленні апеляційним судом були дотримані норми матеріального і процесуального права.

Доводи касаційної скарги не спростовують висновків апеляційного суду, обґрунтовано викладених в мотивувальній частині оскаржуваного рішення.

Керуючись ст. 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ,

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення апеляційного суду м. Києва від 26 січня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:В.І. Амелін
В.П. Гончар Д.О. Остапчук