Справа № 521/2792/15-ц
№ провадження 2/521/2583/15
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
«03» червня 2015 року Малиновський районний суд м. Одеси в складі:
головуючого - судді Целуха А.П.,
при секретарі судового засідання Корнієнко Л.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1, який діє у власних інтересах та в інтересах неповнолітнього ОСОБА_2, до ОСОБА_3 про відшкодування майнової і моральної шкоди, завданої злочином, -
ОСОБА_1, діючи у власних інтересах та в інтересах свого неповнолітнього сина ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 про відшкодування майнової і моральної шкоди, завданої злочином.
Обґрунтовуючи заявлені вимоги позивач, посилався на те, що відповідач 24 липня 2014р. завдав численних ударів кулаками обох рук по голові та тулубу його сину - неповнолітньому ОСОБА_2, 10.08.1998р.н. Внаслідок протиправних дій відповідача ОСОБА_2 було завдано тілесних ушкоджень середньої тяжкості у вигляді закритої черепно-мозкової травми у формі забиття головного мозку легкого ступеня, втиснутий перелом передньої стінки лівої лобної пазухи, перелом кісток носа з крововиливами а придаткові порожнини носа, синець волосистої частини голови, садна тулуба та кінцівок. У звязку з ушкодженням здоровя сина позивачеві завдано майнової шкоди, повязаної з придбанням ліків, засобів догляду, оплати медичної допомоги та діагностичних послуг, на суму 5 443 грн. Крім того, позивачу завдано моральної шкоди, яку він оцінює у розмірі 10 000 грн., та яка полягає у душевних стражданнях з приводу відношення відповідача до його сина, в негативних емоціях, страху за здоровя своєї дитини, зміні звичайного укладу його життя. Також позивач стверджує про завдання моральної шкоди його синові - неповнолітньому ОСОБА_2, яку він оцінює в суму 50 000 грн., та яка полягає в тому, що дитині через тілесні ушкодження завдано сильного фізичного болю та душевних страждань, порушенні звичні стосунки в його житті.
Також позивач просить стягнути з відповідача судові витрати у вигляді оплати правової допомоги адвоката у розмірі 6 000 гривень.
Позивач та представник позивача в судове засідання не з'явилися, представник позивача адвокат ОСОБА_4 надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, вимоги позову підтримує у повному обсязі, не заперечує проти заочного розгляду справи.
Відповідач у судове засідання не з'явився, про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, причин своєї неявки суду не повідомив, клопотань щодо розгляду справи у його відсутність або про відкладення судового засідання не подавав. Заперечень на позов не надходило.
Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо доказів для встановлення фактичних відносин сторін, суд, зі згоди представника позивача, відповідно до ст. 224 ЦПК України, вважає можливим постановити рішення при заочному розгляді справи.
У зв'язку з неявкою всіх осіб, які беруть участь у справі, в силу ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов ОСОБА_5, який діє у власних інтересах та в інтересах свого неповнолітнього сина ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, підлягає задоволенню виходячи з наступного.
Як встановлено в судовому засіданні, набравшм законної сили вироком Малиновського районного суду м. Одеси від 23 жовтня 2014р., залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Одеської області від 10 лютого 2015р., ОСОБА_3 визнано винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України, і призначено йому покарання у вигляді двох років позбавлення волі. На підставі ст.75 КК України звільнено ОСОБА_3.Ю. від відбування покарання з випробуванням строком на один рік.
Вказаним вироком встановлено, що 24 липня 2014р. приблизно о 18 годині 30 хвилин неповнолітній ОСОБА_3, знаходячись у дворі будинку №16 по вул. В. Терешкової в м. Одесі, зустрівся із неповнолітнім ОСОБА_2, з яким у нього виникла сутичка на ґрунті особистої неприязні, яка переросла у бійку, в ході якої ОСОБА_3 наніс численні удари кулаками обох рук по голові ОСОБА_2, в результаті чого останній впав на асфальтну поверхню. Після чого ОСОБА_2 піднявся та отримав від ОСОБА_3 один удар ногою в живіт, від якого ОСОБА_2 знову впав та ОСОБА_3 продовжив наносити численні удари ногами йому по голові та тулубу, які згідно висновку судово-медичної експертизи №2016 від 31.07.2014р. відносяться до категорії тілесних ушкоджень середньої тяжкості.
За ч. 4 ст. 61 ЦПК України вирок у кримінальному провадженні, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.
Згідно ч. 3 ст. 33 ЦК України, неповнолітня особа несе відповідальність за шкоду, завдану нею іншій особі, відповідно до статті 1179 цього Кодексу.
За ч. 1 ст. 1179 ЦК України встановлено, що неповнолітня особа (у віці від чотирнадцяти до вісімнадцяти років) відповідає за завдану нею шкоду самостійно на загальних підставах.
Відповідно до ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Шкода, завдана каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю фізичної особи внаслідок непереборної сили, відшкодовується у випадках, встановлених законом.
Згідно ч. 1 ст. 1195 ЦК України встановлено, що фізична або юридична особа, яка завдала шкоди каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я фізичній особі, зобов'язана відшкодувати потерпілому заробіток (дохід), втрачений ним внаслідок втрати чи зменшення професійної або загальної працездатності, а також відшкодувати додаткові витрати, викликані необхідністю посиленого харчування, санаторно-курортного лікування, придбання ліків, протезування, стороннього догляду тощо.
Завдана позивачу матеріальна шкода у розмірі 5 443 грн., повязана з витратами на придбання ліків, засобів догляду, медичну допомогу та діагностичні послуги для його сина ОСОБА_2, підтверджується квитанціями та фіскальними чеками.
На момент розгляду справи відповідачем не надано до суду доказів відшкодування позивачу майнової шкоди.
Таким чином, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог в частині відшкодування майнової шкоди в розмірі 5 443 (пять тисяч чотириста сорок три) грн., яка має бути стягнута з відповідача ОСОБА_3 на користь позивача ОСОБА_5
За ч. 1 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.
Відповідно до ч. 2 ст. 23 ЦК України моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів.
За ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.
Згідно ч. 2 ст. 1167 ЦК України моральна шкода відшкодовується незалежно від вини фізичної або юридичної особи, яка її завдала, якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки.
Відповідно ч. 1ст.1168 ЦК України моральна шкода, завдана каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, може бути відшкодована одноразово або шляхом здійснення щомісячних платежів.
За п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв'язку з ушкодженням здоров'я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв'язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв'язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.
При визначені розміру завданої моральної шкоди суд враховує, що внаслідок скоєного відповідачем злочину неповнолітньому сину позивача - ОСОБА_2В, завдано численних тілесних ушкоджень та фізичного болю. Згідно виписки з медичної карти №4082 стаціонарного хворого, фізичний стан ОСОБА_2 при госпіталізації до Одеської обласної дитячої лікарні характеризувався як середнього ступеня тяжкості - він скаржився на головний біль, вялість, сонливість, запаморочення, біль в місцях переломів, забоїв та саден. За час лікування потерпілому ОСОБА_2 довелось пережити численні болючі медичні процедури (перевязки, уколи, медичні обстеження). Зважаючи, що у ОСОБА_2 був перелом кісток носа з крововиливами в придаткові порожнини, йому довелось тривалий час носити гіпсову маску на обличчі, що влітку завдавало йому додаткових страждань. На протязі місяця ОСОБА_2 був вимушений постійно перебувати під наглядом лікарів, внаслідок чого він був позбавлений звичного спілкування із друзями та рідними. Крім того, ОСОБА_2 тривалий час був змушений постійно відвідувати лікарів, відриваючись від навчання та звичного життя, оскільки йому після отриманих травм рекомендовано й надалі перебувати під наглядом невролога та отоларинголога. Ушкодження здоровя було завдано ОСОБА_3 ОСОБА_2 під час літніх канікул, а тому замість того, щоб відпочивати та оздоровлюватися, син позивача вимушений був перебувати в лікарні та займатись відновленням втраченого здоровя. Також синові позивача у звязку з отриманими травмами довелось зробити значну кількість рентгенівських знімків, що може негативно позначитись на його здоровї, оскільки за нормами Міністерства охорони здоровя України дозволяється робити не більше одного знімка на протязі двох місяців. Фізичних страждань ОСОБА_2 було завдано і кількістю медичних препаратів, які йому довелось вживати за призначенням лікарів. ОСОБА_2 займався спортом та відвідував спортивний клуб «ХХХL», але у звязку із отриманими травмами він вимушений був відмовитися від таких занять, оскільки йому рекомендовано лікарями утримуватися від фізичних навантажень. Влітку 2014р. ОСОБА_2 планував вступити до Морехідного коледжу технічного флоту, однак на вступні іспити йому довелось йти з отриманими травмами та перемагаючи фізичний біль. Вказане негативно позначилось на його оцінках, внаслідок чого ОСОБА_2 не був зарахований на навчання до цього коледжу. Все це негативно позначилося на психічному стані ОСОБА_2 та призвело до порушення звичних стосунків в його житті.
Також ОСОБА_1, як батьку постраждалої від злочину дитини, діями ОСОБА_3 завдано душевних стражданнь з приводу того, що незважаючи на тяжкий стан дитини після отриманих нею травм, ОСОБА_3 залишив ОСОБА_2 без допомоги на призволяще посеред вулиці. Про те, що сталося ні батькам, ні міліції відповідач не повідомив, втікши з місця злочину. Знаючи, що ОСОБА_2 завдано серйозних тілесних ушкоджень, відповідач не викликав йому швидку медичну допомогу. За час перебування ОСОБА_2 в лікарні, відповідач не поцікавився станом здоровя скаліченої ним людини. Не переймався відповідач й наявністю в родини коштів на лікування. ОСОБА_1 довелось пережити негативні емоції, страх за здоровя своєї дитини, тривогу і невпевненість за її майбутнє, довелось витрачати додаткові зусилля для забезпечення лікування сина та його реабілітації. Забій головного мозку в сина може негативно проявитися в подальшому різноманітними захворюваннями неврологічного характеру, що не може не турбувати батька. Завдані ОСОБА_2 травми і необхідність його тривалого лікування, відвідування адвоката, перебування у слідчих органах та суді вплинули на реалізацію намірів позивача та його ділові стосунки, оскільки змінився звичайний уклад його життя.
З урахуванням цих обставин суд погоджується із визначеною позивачем сумою завданої ОСОБА_2 моральної шкоди в розмірі 50 000 грн., а ОСОБА_1 в розмірі 10 000 грн. При цьому суд враховує поведінку відповідача, який на день винесення цього рішення будь-яких заходів на відшкодування позивачу хоча б частково майнової та моральної шкоди не вжив.
Відповідно до ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.
Позивач поніс витрати на оплату надання правової допомоги адвоката у розмірі 6 000 грн., що підтверджується квитанцією до прибуткового ордеру та договорами про надання правової допомоги в кримінальному та цивільному провадженнях.
При вирішення питання про стягнення вказаних витрат судом враховується, що ухвалою Апеляційного суду Одеської області від 10 лютого 2015р. цивільний позов ОСОБА_5 був направлений на новий розгляд з кримінального провадження в порядку цивільного судочинства.
За таких обставин, суд задовольняє позов і стягує з відповідача на користь позивача суму майнової і моральної шкоди, завданої злочином, а також витрати на правову допомогу адвоката. Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору на підставі п. 2 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», судовий збір за майновими і немайновими вимогами підлягає стягненню з відповідача в дохід держави.
Керуючись ст.ст. 15, 31, 88, 213, 214, 217, 224-225 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 - задовольнити в повному обсязі.
Стягнути з ОСОБА_3 (ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, зареєстроване місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_3) на користь ОСОБА_1 у відшкодування майнової шкоди суму у розмірі 5 443 (пять тисячі чотириста сорок три) гривні, у відшкодування завданої неповнолітньому ОСОБА_2 моральної шкоди суму у розмірі 50 000 (пятдесят тисяч) гривень, у відшкодування завданої ОСОБА_1 моральної шкоди суму у розмірі 10 000 (десять тисяч) гривень, а всього 65 443 (шістдесят пять тисяч чотириста сорок три) гривень.
Стягнути з ОСОБА_3 (ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, зареєстроване місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_3) на користь ОСОБА_1 понесені ним судові витрати на правову допомогу у розмірі 6 000 (шість тисяч) гривень.
Стягнути з ОСОБА_3 (ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, зареєстроване місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_3) в дохід держави судовий збір за позовні вимоги майнового характеру в розмірі 243 (двісті сорок три)гривень 60 коп. та судовий збір за позовні вимоги немайнового характеру в розмірі 243 (двісті сорок три)гривень 60 коп., а всього 487 (чотириста вісімдесят сім) гривень 20 коп.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.
Рішення може бути оскаржено позивачем до Апеляційного суду Одеської області шляхом подання до Малиновського районного суду м. Одеси апеляційної скарги на протязі 10 днів з дня проголошення рішення.

ГОЛОВУЮЧИЙ А.П. ЦЕЛУХ