Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 червня 2015 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Рівненської області в складі :

головуючого судді - Шимківа С.С.

суддів: - Бондаренко Н.В., Василевича В.С.,

секретар судового засідання - Пиляй І.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_3 на рішення Дубровицького районного суду Рівненської області від 23 квітня 2015 року в справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про зміну розміру аліментів, -

в с т а н о в и л а :

Рішенням Дубровицького районного суду від 23 квітня 2015 року частково задоволено позов ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про зміну розміру аліментів.

Змінено розмір аліментів, визначений рішенням Дубровицького районного суду Рівненської області від 29.11.2012 року в справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення аліментів та визначено аліменти на користь ОСОБА_3 на утримання дітей: доньки - ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 та сина - ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2, змінивши стягнення із 350 грн. на суму у розмірі 200 грн. на кожну дитину щомісяця і до досягнення дітьми повноліття.

Звільнено ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 від сплати заборгованості в сумі 9800 грн. (за період з 01.01.2014 року по 01.03.2015 року) по аліментах на утримання дітей: доньки - ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 та сина - ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2, що присуджені на користь ОСОБА_3 за рішенням Дубровицького районного суду Рівненської області від 29.11.2012 року.

У поданій апеляційній скарзі ОСОБА_3 покликається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

Вказує, що відсутні правові підстави для зменшення розміру аліментів та звільнення позивача від сплати заборгованості.

Його доводи про відсутність у нього роботи не заслуговують на увагу.

Пояснює, що позивач починаючи з моменту пред'явлення виконавчого листа про стягнення аліментів до виконання по день його звернення до суду фактично не

_______________________________________________________________________________________________________________________

Справа № 560/198/15-ц Головуючий у суді І інстанції - Отупор К.М.

Провадження № 22-ц/787/1135/2015 Суддя-доповідач - Шимків С.С.

виконував свої зобов'язання щодо утримання своїх двох неповнолітніх дітей, зокрема в частині сплати аліментів, внаслідок чого виникла заборгованість за аліментами.

Позивач є молодою, працездатною особою та не позбавлений права влаштуватися на роботу.

Крім того, ним не надано суду жодних належних та допустимих доказів на підтвердження того, що він не мав можливості займатися трудовою діяльністю.

Додає, що, оскільки позивач не перебуває на обліку у центрі зайнятості населення, отже немає статусу безробітного, а тому немає підстав з достовірністю стверджувати про те, що він не працює.

Вказує, що немає можливості самотужки утримувати чотирьох дітей.

Просить суд скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове, яким у задоволенні позову відмовити.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення ОСОБА_4, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Задовольняючи позов ОСОБА_4 про зменшення розміру аліментів та звільнення його від сплати заборгованості по аліментах, суд першої інстанції виходив з того, що позивач з січня 2014 року ніде не працює, на обліку в центрі зайнятості не перебуває, а тому змінилося його матеріальне становище, що є підставою для задоволення його позову.

Такий висновок суду першої інстанції не відповідає вимогам чинного законодавства.

Судом встановлено, що 22 січня 2007 року сторони зареєстрували шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_2 від 22.01.2007 року, який розірвано 11 серпня 2014 року рішенням Дубровицького районного суду Рівненської області (а.с. 7, 11).

Під час перебування сторін у зареєстрованому шлюбі у них народилася донька - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 та син - ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 8,9).

Рішенням Дубровицького районного суду Рівненської області від 29 листопада 2012 року стягнуто з ОСОБА_4 аліменти на користь ОСОБА_3 на утримання дітей - ОСОБА_5 та ОСОБА_6 в розмірі 350 грн. на кожну дитину щомісячно (а.с. 12).

Згідно постанови про відкриття виконавчого провадження ВП № 36348276 від 04.02.2013 року відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого листа № 1706/1476/12 від 22.01.2013 року про стягнення аліментів на утримання дітей: дочки ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_4, сина ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_5 в розмірі 350,00 грн. на кожну дитину щомісячно починаючи з 18.09.2012 року і до досягнення дітьми повноліття (а.с. 14).

Станом на 01.01.2015 року за ОСОБА_4 рахується заборгованість по аліментах в сумі 19 903 грн., що підтверджується довідкою начальника відділу ДВС Дубровицького РУЮ № 34 від 21.01.2015 року (а.с. 17).

Частиною 1 ст. 192 СК України визначено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Статтею 180 СК України передбачено, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Пунктом 3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" роз'яснено, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Із матеріалів справи вбачається, що позивач, будучи молодою, працездатною особою не працює, на обліку в центрі зайнятості як шукаючий роботу не перебуває (а.с. 18-19).

ОСОБА_4 не надано, а судом не встановлено належних та допустимих доказів на підтвердження неможливості сплачувати останнім аліменти на дітей у розмірі 350 грн. на кожну дитину щомісячно та наявності інших обставин, що мають істотне значення.

Відповідно до ст. 197 СК України з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів суд може відстрочити або розстрочити сплату заборгованості за аліментами.

За позовом платника аліментів суд може повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості за аліментами, якщо вона виникла у зв'язку з його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення.

Суд може звільнити платника аліментів від сплати заборгованості, якщо буде встановлено, що вона виникла внаслідок непред'явлення без поважної причини виконавчого листа до виконання особою, на користь якої присуджено аліменти.

Суд першої інстанції вирішуючи спір, вказані обставини та положення закону залишив поза увагою, належним чином не визначився з характером спірних правовідносин та у достатній мірі не перевірив доводи, які мають значення для правильного вирішення справи та не врахував того, що обставини на які посилається позивач, як на підставу для звільнення від сплати заборгованості по аліментах, а саме складний матеріальний стан, не є підставою для звільнення від сплати заборгованості, а є лише можливою підставою для відстрочки чи розстрочки у сплаті.

Повне або часткове звільнення платника аліментів від сплати заборгованості за аліментами можливе лише у випадку, коли заборгованість виникла у зв'язку із його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення

Ураховуючи те, що судом неповно з'ясовано фактичні обставини справи, його висновки не відповідають обставинам справи, судом неправильно застосовано норми матеріального права, постановлене ним рішення підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позову ОСОБА_4 у повному обсязі.

На підставі ч. 1 ст. 192, ст.ст. 180, 197 СК України, керуючись ст.ст. 303, 309, 313-314, 316-317 ЦПК України, колегія суддів, -

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Рішення Дубровицького районного суду Рівненської області від 23 квітня 2015 року скасувати.

У задоволенні позову ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про зміну розміру аліментів відмовити.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 121 (сто двадцять одну) грн. 80 коп. у відшкодування понесених нею судових витрат за розгляд справи судом апеляційної інстанції.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржене до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів із дня набрання ним чинності.

Головуючий-суддя Шимків С.С.

Судді: Бондаренко Н.В.

Василевич В.С.