Справа № 214/1053/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

21 травня 2015 року , Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, у складі:

головуючого судді Ткаченка А.В.,

при секретарі Бєліковій О.А.,

за участю:

позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду в м. Кривому Розі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа без самостійних вимого Відділ державної міграційної служби в Саксаганському районі м. Кривого Рогу про визнання особи такою, що втратила право користування, -

ВСТАНОВИВ:

Позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2, третя особа без самостійних вимого Відділ державної міграційної служби в Саксаганському районі м. Кривого Рогу про визнання особи такою, що втратила право користування, в якому просить визнати відповідача ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1 знявши його з реєстрації.

В судовому засіданні позивачка ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала та просила задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не зявився, про час та місце повідомлявся належним чином, про що у справі маються поштові повідомлення..

Представник 3-ї особи: Саксаганський РВ у м.Кривий Ріг ГУДМС України в Дніпропетровській області в судове засідання не зявився, надавши суду заяву, в якій вказано, що проти позовних вимог не заперечує.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_3 суду пояснила, що позивачка по справі є її сусідкою, мешкає разом з нею в одному підїзді за адресою вул. Подбєльського, 17/9. Знає позивачку з 1997 року. Крім того їй відомо, що у позивачки є син ОСОБА_2, раніше бачила його та його родину. Однак останній раз вона його бачила три роки назад. Де на сьогоднішній день мешкає ОСОБА_2 вона не знає.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_4 суду пояснила, що вона з позивачкою проживає в одному підїзді з 1997 року. Вона проживає на 5 му поверсі, а позивачка на 4-му. Їй відомо, що у позивачки є син ОСОБА_2, якого вона не бачила з осені 2011 року.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є власницею квартири АДРЕСА_2 (а.с. 5-6). В квартирі зареєстровані вона та її син ОСОБА_2 (а.с. 9), який не проживає в вищевказаній квартирі (а.с. 8). Факт реєстрації відповідача в квартирі тягне за собою нарахування комунальних послуг, які останнім не сплачуються.

Всі ці обставини перешкоджають позивачці ОСОБА_1 в користуванні та розпорядженні квартирою на свій розсуд.

Відповідно до ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Згідно ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмеження у його здійснені.

Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Встановленим обставинам відповідають правовідносини, що виникають із права власності та захисті права власності від порушень.

Таким чином, вивчивши матеріали справи і надані суду докази, суд вважає, що відповідач ОСОБА_2 відсутній за місцем своєї реєстрації понад три роки, тобто з 2011 року, враховуючи наведене, позовні вимоги ОСОБА_1 в цій частині є обґрунтованими і законними та такими, що підлягають задоволенню.

Вирішуючи позовні вимоги ОСОБА_1, в частині зняття з реєстрації відповідача суд прийшов до наступного.

Відповідно до ст. 7 Закону України « Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі остаточного рішення суду, зокрема про позбавлення права власності на житлове приміщення або користування житловим приміщення, визнання особи безвісно відсутньою або померлою тощо. Відповідно до змісту зазначеної норми права, поняття «зняття з реєстрації» нерозривно пов`язане з поняттям «житлові права»(право власності на житлове приміщення, право користування житловим приміщенням, визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, виселення із займаного приміщення та інше).

Із вказаної норми випливає, що зняття з реєстрації місця проживання може бути здійснено на підставі рішення суду виключно про: 1) позбавлення права власності на житлове приміщення; 2) позбавлення права користування житловим приміщенням; 3) визнання особи безвісно відсутньою; 4) оголошення фізичної особи померлою.

Виходячи з того, що Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» є спеціальним нормативно-правовим актом, який регулює правовідносини, пов'язані із зняттям з реєстрації місця проживання, вбачається, що положення ст. 7 цього Закону підлягають застосуванню до усіх правовідносин, виникнення, зміна чи припинення яких пов'язані з юридичним фактом зняття з реєстрації місця проживання.

Таким чином, вирішення питання про зняття особи з реєстраційного обліку залежить, зокрема, від вирішення питання про право користування такої особи жилим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства (ст.ст. 71,72,107,116,156 ЖК України ст. 405 ЦК України)

Отже, позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають частковому задоволенню.

Керуючись ст.ст. 316-319,391 ЦК України, ст.ст. 10,11,60,88,197,212,224 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 169, 209, 212, 214-215 ,224-228 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування квартирою № 11 в будинку № 17 по вул. Подбєльського в м.Кривому Розі Дніпропетровської області.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуте Саксаганським районним судом м. Кривого Рогу за письмовою заявою відповідача, оформленою згідно вимог статті 229 ЦПК України, протягом 10 днів з дня отримання його копії.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області через Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку.

Суддя А.В. Ткаченко

Повний текст рішення виготовлено 26 травня 2015 року.