Номер провадження: 22-ц/785/3786/15
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач Дрішлюк А. І.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.06.2015 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого - судді Дрішлюка А.І., суддів Процик М.В, ОСОБА_2,

при секретарі судового засідання Решетник М.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_3 на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 05 лютого 2015 року по цивільній справі за позовом Одеської міської ради до ОСОБА_4, Виконавчого комітету Одеської міської ради (третя особа - ОСОБА_3) про визнання свідоцтва про право власності недійсним,

ВСТАНОВИЛА:

До Приморського районного суду м. Одеси звернувся представник Одеської міської ради з позовом до ОСОБА_4, виконавчого комітету Одеської міської ради, Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Одеській області, Реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції, в якому просила зобовязати Інспекцію державного архітектурно-будівельного контролю у Одеській області скасувати реєстрацію декларації про готовність обєкта до експлуатації від 26 грудня 2011 року № ОД 5, визнати недійсним свідоцтво про право власності від 22 грудня 2011 року, видане виконавчим комітетом Одеської міської ради ОСОБА_4 на квартиру № 8, що знаходиться за адресою: м. Одеса, вул. Грецька, 50, скасувати запис Державного реєстру речових прав на нерухоме майно на квартиру № 8 , загальною площею 425,2 кв.м, яка знаходиться по вул. Грецькій, 50, в м. Одесі за ОСОБА_4. В обґрунтування позову позивач посилався на те, що на підставі договору купівлі-продажу від 28 серпня 2003 року ОСОБА_4 належали квартира № 8, що знаходиться за адресою: м. Одеса, вул. Грецька, 50, загальною площею 188,1 кв.м, та горище у цьому ж будинку, загальною площею 90,0 кв.м.. У 2011 році відповідачкою було здійснено реконструкцію зазначеної квартири, про що свідчить декларація про готовність обєкта до експлуатації без зміни цільового призначення та геометричних розмірів, зареєстрована Інспекцією ДАБК в Одеській області 26 грудня 2011 року № ОД 5. 22 грудня 2011 року на підставі вказаної декларації відповідачка отримала свідоцтво про право власності на обєкт, який розташований за адресою: м. Одеса, вул. Грецька, 50. Одеська міська рада вважає, що зазначена Декларація про готовність обєкта до експлуатації була подана та зареєстрована Інспекцією ДАБК в Одеській області з суттєвим порушенням вимог Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», Порядку виконання будівельних робіт, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13.04.2011 р. № 466, Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом обєктів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13.04.2011 р. № 461. Як зазначено у вищевказаній декларації, реконструкцію квартири АДРЕСА_1 необхідно було здійснити без зміни геометричних розмірів, тобто загальна площа квартири повинна відповідати площі зазначеній у договорі купівлі-продажу від 28.08.2003 р., а саме 188,1 кв.м. Однак після реконструкції на підставі декларації було отримано свідоцтво про право власності на квартиру, площею 425,2 кв.м. Так, перевіркою Приморської районної адміністрації Одеської міської ради встановлено, що відповідачка ОСОБА_4 реконструювала горищне приміщення, а саме улаштувала надбудову 5-го поверху з приєднанням до квартири. Вказані факти підтверджуються актом обстеження, складеним комісією з виходом на місце реконструкції від 10.04.2014 р. а також засвідчений у доповідній директора КП «ЖКС «Порто-Франківський» за № 850/11 від 15.04.2014 року. На підставі зібраних матеріалів, Приморською районною адміністрацією було прийняте розпорядження за № 243 від 29.04.2014 року «Про приведення самовільно реконструйованого нежитлового приміщення горища розташованого в житловому будинку за адресою: місто Одеса, вулиця Грецька, 50, в первинний стан». Таким чином, як вважає позивач, Інспекція державного архітектурно-будівельного контролю в Одеській області в порушення п. 21 Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом обєктів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13.04.2011 р. № 461, не перевірив повноту та достовірність даних, викладених в декларації, зареєстрував її, а не повернув її як таку, що подана чи оформлена з порушенням установлених вимог. Позивач також посилається на те, що вказану декларацію було зареєстровано в Інспекції ДАБК в Одеській області 26.12.2011 року, вже після видачі свідоцтва про право власності, а тому вона не могла бути підставою для його видачі. Як вбачається з договору купівлі-продажу від 28 серпня 2003 року, відповідачка набула право власності на квартиру АДРЕСА_2, загальною площею 188,1 кв.м та горище у цьому ж будинку загальною площею 90,0 кв.м. (а.с.11-12), тобто одним правовстановлюючим документом ОСОБА_4 придбала і квартиру, і горище. Однак, з наявного в матеріалах справи витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 21.08.2014 року графі «тип об`єкту вказується» виключно квартира (а.с. 12).

Ухвалою суду від 27 січня 2015 року закрито провадження у даній справі у частині позовних вимог про зобовязання Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Одеській області скасувати реєстрацію декларації про готовність обєкта до експлуатації від 26 грудня 2011 року № ОД 5 (а.с. 67-69).

Ухвалою суду від 27 січня 2015 року було закрито провадження у даній справі у частині позовних вимог про скасування запису Державного реєстру речових прав на нерухоме майно на квартиру № 8 загальною площею 425,2 кв.м, яка знаходиться по вул. Грецькій, 50, в м. Одесі за ОСОБА_4, здійсненого на підставі свідоцтва про право власності від 22 грудня 2011 року (а.с.70-72).

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 05 лютого 2015 року у задоволенні позову Одеської міської ради до ОСОБА_4, Виконавчого комітету Одеської міської ради (третя особа - ОСОБА_3) про визнання свідоцтва про право власності недійсним було відмовлено (а.с.95-98).

19.02.2015 року ОСОБА_3 подала апеляційну скаргу на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 05 лютого 2015 року, вважає рішення необґрунтованим, прийнятим з неправильним застосуванням норм матеріального права, та таким, що підлягає скасуванню. В обгрунтування посилалась на те, що на підставі договору купівлі-продажу від 28.08.2003 року посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_5, ОСОБА_4 придбала квартиру № 8, що знаходиться за адресою: м. Одеса, вулиця Грецька, будинок № 50, яка складається в цілому з пяти житлових кімнат загальною площею - 188,1 кв.м та горища, що знаходиться в м. Одеса, по вул. Грецька, в будинку № 50, загальною площею 90,0 кв.м. Як вбачається із правоустановчих документів квартира та горище були окремими обєктами правочину: це два окремі обєкта нерухомості, на які існували окремі правовстановлюючі документи. Згідно витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 21.08.2004 р. у графі « тип обєкту вказується» виключно квартира. Інформація щодо реєстрації у реєстрі права власності на нерухоме майно «горища» відсутня. З матеріалів справи не вбачається (ні з договору купівлі-продажу, ні з інших документів), що квартира і горище були обєднані в один обєкт нерухомості. У 2011 році відповідачкою ОСОБА_4 була завершена реконструкція вищезазначеної квартири, про що свідчить декларація. У декларації про готовність обєкта до експлуатації вказувалось: «Реконструкція квартири № 8 в житловому будинку № 50 (без зміни цільового значення та геометричних розмірів)». Це означає, що реконструкції підлягала саме квартира, а не горище, при цьому цільове значення та геометричні розміри не мали змінюватися. Однак, в результаті дій ОСОБА_4 площа квартири значно збільшилась і, як вбачається з п. 12 декларації, загальна площа обєкту після реконструкції стала вже 425,2 кв.м. Як вважає апелянт, оскільки на підставі договору купівлі-продажу від 28.08.2003 р. ОСОБА_4 належали квартира № 8, що знаходиться за адресою: м. Одеса, вул. Грецька, 50, загальною площею 188,1 кв.м, та горище у цьому ж будинку, загальною площею 90,0 кв.м., то загальна площа квартири та горища після реконструкції мали становити 278,1 кв.м. Такими незаконними діями на думку апелянта, ОСОБА_4 захопила понад 100 кв.м та улаштувала надбудову п`ятого поверху з приєднанням до квартири. На проведення реконструкції горища у ОСОБА_4, як вважає апелянт не було ніяких дозвільних документів, тим самим ОСОБА_4 своїми діями порушила інтереси всіх інших власників житлового будинку № 50 по вул. Грецькій в м. Одеса, а також інтереси громади м. Одеси, оскільки будинок знаходиться в історичному районі міста і є памяткою архітектури. Судом на це уваги не звернуто. На підставі вищевказаного апелянт просить апеляційний суд ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги Одеської міської ради до ОСОБА_4, Виконавчого комітету Одеської міської ради, третьої особи - ОСОБА_3 про визнання свідоцтва про право власності недійсним (а.с. 104-107).

В судовому засіданні апелянт скаргу підтримала.

Представник відповідача проти задоволення апеляційної скарги заперечував.

Представник позивача в судове засідання не зявився, про час та місце проведення судового засідання повідомлявся належним чином. Згідно з ч. 2 ст. 305 ЦПК України неявка сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час і місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи.

Під час апеляційного провадження було витребувано та оглянуто в судовому засіданні цивільну справу № 1522/25465/12 (головуючий суддя Погрібний С.О.) за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 та за зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення матеріальної шкоди, яка виникла внаслідок реконструкції квартири.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача, доводи скарги, пояснення учасників провадження, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, а рішення Приморського районного суду м. Одеси від 05 лютого 2015 року залишенню без змін виходячи з наступного.

Статтею 303 ЦПК України передбачено, що під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції. Апеляційний суд не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення.

Приймаючи рішення по справі, судом першої інстанції було встановлено що ОСОБА_4 на підставі договору купівлі-продажу від 28 серпня 2003 року, посвідченого ОСОБА_5, приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу, реєстровий номер 7557, набула право власності на квартиру АДРЕСА_2, загальною площею 188,1 кв.м та горище у цьому ж будинку загальною площею 90,0 кв.м.

Право власності ОСОБА_4 зареєстровано КП «ОМБТІ та РОН» 21 серпня 2004 року під № 265 в книзі 518пр-23, що підтверджується витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 4522849 від 21 серпня 2004 року.

06 грудня 2011 року за № ОД 5 Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у Одеській області було зареєстровано декларацію про готовність обєкта до експлуатації щодо реконструкції квартири № 8 в житловому будинку № 50 по вул. Грецькій у м. Одесі без зміни цільового призначення та геометричних розмірів.

Перша цифра у числі дати декларації виконана нерозбірливо, з огляду на що дату реєстрації декларації можна прочитати як «06» грудня 2011 року, так і «26» грудня 2011 року. Згідно листа Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Одеській області № 01/11-10673 від 29 серпня 2014 року дана декларація була зареєстрована саме 06 грудня 2011 року. Згідно п. 12 даної декларації загальна площа обєкту складає 425,2 кв.м. 22 грудня 2011 року виконавчим комітетом Одеської міської ради було видано свідоцтво про право власності на квартиру № 8, яке посвідчує, що обєкт, який розташований за адресою: м. Одеса, вул. Грецька, 50 належить гр. ОСОБА_4 на праві приватної власності. Згідно свідоцтва, обєкт складається з приміщень загальною площею 425,2 кв.м, житловою площею 191,1 кв.м, відображених у технічному паспорті від 1 грудня 2011 року. Свідоцтво видане на підставі декларації про готовість обєкта до експлуатації, зареєстрованої інспекцією ДАБК в Одеській області від 26 грудня 2011 року № ОД 5 замість договору купівлі-продажу від 28 серпня 2003 року. Згідно листа юридичного департаменту Одеської міської ради № 1513-10/вих від 15 вересня 2014 року виконавчим комітетом Одеської міської ради внесено зміни до свідоцтва про право власності на обєкт нерухомості квартиру № 8 в житловому будинку № 50 по вул. Грецькій у м. Одесі в частині зазначення дати реєстрації декларації про готовність обєкта до експлуатації, а саме «06» замість «26». Також приймаючи рішення по справі, суд першої інстанції виходив з того, що оскаржуване свідоцтво про право власності видане на підставі декларації про готовність обєкта до експлуатації, зареєстрованої інспекцією ДАБК в Одеській області від 26 грудня 2011 року № ОД 5 замість договору купівлі-продажу від 28 серпня 2003 року, та при цьому вказана декларація на теперішній час є чинною та у встановленому законом порядку не скасована, а договір купівлі-продажу від 28 серпня 2003 року недійсним не визнавався, у суду на теперішній час відсутні підстави для висновку про невідповідність даного свідоцтва актам цивільного законодавства. Також суд першої інстанції зазначив, що з позовної заяви не вбачається, яким саме чином видача відповідачці оскаржуваного свідоцтва про право власності порушує права чи охоронювані законом інтереси територіальної громади м. Одеси чи Одеської міської ради як субєктів цивільних правовідносин або власників будь-якого майна.

Надаючи оцінку процесуальному рішенню та відхиляючи доводи апеляційної скарги колегія суддів звертає увагу апелянта на те, що апеляційний суд згідно зі ст. 303 ЦПК України перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Як вбачається з матеріалів справи, звертаючись до суду позивач посилався на невідповідність декларації та незаконність виданого на її підставі свідоцтва (а.с.3-4). Вказані обставини є підставами заявленого позову. Звертаючись до апеляційного суду з апеляційної скаргою, апелянт, статус якої було визначено судом першої інстанції як третьої особи, посилався на порушення свого права, встановленого рішенням Конституційного Суду України від 2 березня 2004 року № 4-рп/2004 (а.с.106), що також зафіксовано технічними засобами фіксації процесу. проте вказане питання виходить за межи підстав заявленого позову та не були предметом судового розгляду. Самостійні вимоги третя особа-апелянт по справі не заявляла. Таким чином відсутні процесуальні перешкоди для предявлення самостійного позову з аналогічними вимогами (предметом) до відповідачки. При цьому згідно з ч. 3 ст. 61 ЦПК України рішення по цій справі не встановлює будь-яких преюдицій щодо апелянта, відповідачки, оскільки позивачу відмовлено за недоведеністю порушення його прав (а.с.97-98). Виходячи зі ст. 55 Конституції України, ст. 1 ЦПК України, ст. 16 ЦК України апелянт має право на захист своїх прав в установленому законом порядку шляхом предявлення відповідного позову до осіб, які на його думку порушили його права, з врахуванням встановлених юрисдикційних правил. Так само, у разі якщо апелянт не згоден з прийнятими судом процесуальними рішеннями в межах цивільної справи № 1522/25465/12 (головуючий - суддя Погрібний С.О.), копія якого приєднана до матеріалів цієї справи, за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 та за зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення матеріальної шкоди, яка виникла внаслідок реконструкції квартири, яким було відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про відшкодування завданої майнової шкоди в результаті пошкодження каналізаційної системи та моральної шкоди, а також було відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про відшкодування майнової шкоди завданої внаслідок перепланування житла, моральної шкоди, зобовязання привести квартиру № 8 в будинку за адресою: м. Одеса, вул. Грецька, буд. 50, у стан, що існував до початку її перепланування, то вказане рішення суду третя особа апелянт по справі має право оскаржити у встановленому ЦПК України порядку до апеляційного суду Одеської області.

Відповідно до роз'яснень Пленуму Верховного Суду України, що викладені в п. 2 Постанови від 18.12.2009 року №14 «Про судове рішення у цивільній справі», рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства відповідно до статті 2 ЦПК України, вирішив справу згідно з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин відповідно до статті 8 ЦПК, а також правильно витлумачив ці норми. Обґрунтованим визнається рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні і які відповідають вимогам закону про їх належність і допустимість, або обставин, що не підлягають доказуванню, а також якщо рішення містить вичерпні висновки суду, що відповідають встановленим на підставі достовірних доказів обставинам, які мають значення для вирішення справи. Рішення Приморського районного суду м. Одеси від 5 лютого 2015 року зазначеним вимогам відповідає в звязку з чим колегія суддів на підставі ст. 308 ЦПК України відхиляє скаргу та залишає рішення суду першої інстанції без змін.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 308, 313, 314, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 05 лютого 2015 року відхилити.

Рішення Приморського районного суду м. Одеси від 05 лютого 2015 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, однак може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили до суду касаційної інстанції.

Судді апеляційного суду Одеської області А.І. Дрішлюк

ОСОБА_2

ОСОБА_6