Справа №2012/4613/2012
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 грудня 2015 року Жовтневий районний суд м. Харкова

в складі : головуючого - судді Труханович В.В.

за участю секретаря - Малойван Є.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ПрАТ «Харківський коксовий завод», ПрАТ «Термолайф», Міністерства екології та природних ресурсів України, Міністерства охорони здоровя України, Державної службу геології та надр України, Харківської міської ради Харківської області, Прокуратури Харківської області, ОСОБА_2 Управління державної фіскальної служби у Харківській області, Державної екологічної інспекції у Харківській області, Жовтневої районної державної адміністрації Харківської міської ради, Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у Харківській області, управління Держсанепідемслужби у м. Харкові в особі ОСОБА_2 управління Держсанепідемслужбу у Харківській області, Жовтневого районного відділу ГУ ДСНС України у Харківській області в особі ОСОБА_2 управління державної служби надзвичайних ситуацій у Харківській області, Департаменту екології та природних ресурсів Харківської обласної державної адміністрації, Науково-дослідного інституту гігієни праці та професійних захворювань в особі Харківського національного медичного університету, Департаменту охорони здоровя Харківської обласної державної адміністрації, Департаменту охорони здоровя Харківської міської ради, Харківського обласного бюро судово-медичної експертизи, Комунального закладу охорони здоровя «Харківська міська поліклініка №22», Державне підприємство «Гипрококс» про усунення шкоди життю і здоровю та відшкодування шкоди,

ВСТАНОВИВ:

Позивача ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до відповідачів та просить ухвалити рішення, на підставі якого усунути шкоду, яка заподіяна її життю і здоровя, та відшкодувати шкоду завдану її здоровю.

Від представника відповідача ОСОБА_2 управління ДФС у Харківській області надійшло клопотання про закриття провадження у справі за позовом ОСОБА_1 в частині позовних вимог щодо ОСОБА_2 управління ДФС у Харківській області, посилаючись на те, що дані вимоги не підлягають розгляду в порядку цивільного судочинства.

Суд, вислухавши думку сторін, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 205 ЦПК України, суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом ПрАТ «Харківський коксовий завод», ПрАТ «Термолайф» та просила ухвалити рішення, на підставі якого усунути шкоду, що заподіяна її життю і здоровю та відшкодувати шкоду, яка завдана джерелом підвищеної небезпеки.

У п. 5 постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01.03.2013 року №4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» зазначено, що відповідно до частини першої статті 1187 ЦК джерелом підвищеної небезпеки належить визнавати будь-яку діяльність, здійснення якої створює підвищену небезпеку завдання шкоди через неможливість контролю за нею людини, а також діяльність, пов'язану з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб.

В подальшому, в порядку ст. 33 ЦПК України, позивач доповнювала коло відповідачів у справі та уточнювала свої позовні вимоги до них.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 05.10.2015 року за заявою позивача ОСОБА_1, до участі у справі в якості співвідповідача залучено у тому числі і Головне управління Державної фіскальної служби у Харківській області. (т.6 а.с. 154)

В обґрунтування позовних вимог щодо ОСОБА_2 управління Державної фіскальної служби у Харківській області позивач ОСОБА_1 посилається на те, що дії та бездіяльність контролюючого органу ДФС у Харківській області привели до важких наслідків у рівні захворюваності від наслідків незаконної господарської діяльності без дозвільних документів та належних ліцензій у ПрАТ «Харківський коксовий завод», ПрАТ «Термолайф». Позивач просить визнати протиправними дії та бездіяльність посадових осіб державних дозвільних та контролюючих органів та відшкодувати нанесену шкоду здоровю у сумі 5 000 000 грн. (пять мільйонів гривень). (т.6 а.с. 108-115)

Представник відповідача ОСОБА_2 управління ДФС у Харківській області в обґрунтування клопотання про закриття провадження у справі посилається на те, що за змістом ч.2 ст. 4 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на всі публічно-правові спори, крім спорів, для яких законом встановлений інший порядок судового вирішення.

Державна фіскальна служба в Україні діє як центральний орган виконавчої влади. Правовідносини, які виникають під час виконання Державною фіскальною службою України та її територіальними органами покладених на них завдань, є публічно-правовими, а справи зі спорів із субєктами цих відносин є адміністративними.

Дійсно, відповідно до п.1 ч.2 ст. 17 КАС України, юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори фізичних чи юридичних осіб із субєктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Відповідно до п.2 постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01.03.2013 року №4 « Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», у спорах, що виникають із відносин відшкодування шкоди, сторонами є як юридичні, так і фізичні особи, а також з урахуванням вимог статей 15 - 16, частини другої статті 118 ЦПК при визначенні судової юрисдикції суди мають виходити з того, що такі справи підлягають розгляду в порядку цивільного судочинства у разі, якщо однією зі сторін є фізична особа.

Оскільки ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 управління ДФС у Харківській області саме про відшкодування шкоди, яка завдана її здоровю, суд вважає, що даний спір повинен розглядатися в порядку цивільного судочинства, а тому приходить до висновку про відсутність правових підстав для задоволення клопотання про закриття провадження.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 205, 206 ЦПК України, ст. 4, 17 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання представника відповідача ОСОБА_2 управління ДФС у Харківській області про закриття провадження у справі в частині позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 управління ДФС у Харківській області відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя В.В. Труханович