УХВАЛА

12.06.2015 Провадження №2/425/338/15

Справа №425/553/15-ц

місто Рубіжне Луганської області

Рубіжанський міський суд Луганської області у складі головуючого судді Коваленка Д.С., секретар Томко Л.А., за участю представника позивача: ОСОБА_1 та представника відповідача: ОСОБА_2, розглядаючи позов ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення боргу,

в с т а н о в и в :

Представник позивача, вдруге, разом із клопотанням про поновлення строків, просив розглянути його клопотання про забезпечення доказів шляхом витребування в Державній прикордонній службі України відомостей щодо виїзду відповідача ОСОБА_4 (громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_1, індивідуальний податковий номер: НОМЕР_1) за межі України у період з 04 травня 2008 року по 20 лютого 2015 року (із вказівкою на конкретні дати виїзду з України та вїзду до неї, а також з вказівкою на те до якої держави та з якою метою мали місце виїзди з України).

Відповідно до положень частини 1 і 2 статті 131 Цивільного процесуального кодексу України (надалі за текстом ЦПК України), сторони зобов'язані подати свої докази суду до або під час попереднього судового засідання у справі, а якщо попереднє судове засідання у справі не проводиться, - до початку розгляду справи по суті. Докази, подані з порушенням вимог, встановлених частиною першою цієї статті, не приймаються, якщо сторона не доведе, що докази подано несвоєчасно з поважних причин.

А згідно з частиною 1 статті 137 ЦПК України, клопотання про витребування доказів має бути подано до або під час попереднього судового засідання, а якщо попереднє судове засідання у справі не проводиться, - до початку розгляду справи по суті із долученням відомостей про неможливість отримання таких доказів особисто стороною або іншою особою, яка бере участь у справі.

Таким чином, з огляду на системне тлумачення вказаних норм процесуального права, у випадку, якщо у справі попереднє судове засідання не проводилось, кожна сторона має право подати докази, а також заявити клопотання про їх витребування чи подати заяву про їх забезпечення шляхом витребування, тільки до початку розгляду судом справи по суті, а після цього, на відміну від суджень представника відповідача, це теж можливо, але виключно у тому випадку, якщо сторона доведе, що подання відповідних доказів або клопотання про їх витребування чи заяви про їх забезпечення надати раніше не було можливим з поважних причин.

Судом встановлено, що у справі яка розглядається попереднє судове засідання не призначалось і розгляд справи по суті вже було розпочато. При цьому, заява представника позивача про забезпечення доказів шляхом їх витребування, хоч і відповідає вимогам статті 134 ЦПК України, але подана після початку розгляду справи по суті.

Однак суд вважає, що представник позивача своїми поясненнями заявляючи клопотання про поновлення пропущених строків подання заяви про забезпечення доказів, довів та поведінка сторін у судовому засіданні 22 травня 2015 року переконливо свідчить про те, що питання щодо пропуску строків позовної давності для звернення позивачем до суду постало тільки після того, як розгляд справи було почато по суті, а представник відповідача подав заяву про їх застосування. І як наслідок, до предмету доказування по справі увійшло, у тому числі, питання щодо пропуску строків позовної давності та питання щодо наявності чи відсутності поважних причини такого пропуску. При цьому, суд враховує й те, що представник позивача надав суду докази свого звернення до Державної прикордонної служби України з метою отримання доказів, які нині він просить витребувати, але остання у встановлений строк представником позивача, як адвокатом, необхідні докази не надала. Що, прямо, вказує на поважність причин пропуску строку представником позивача на подачу заяви про забезпечення доказів, та, обєктивно, хоча з цим не погоджувався представник відповідача, свідчить про наявність складнощів в отриманні доказів наявності тих обставин, що входять до предмету доказування, що у свою чергу є підставою для їх витребування судом.

Отже, клопотання представника позивача щодо поновлення строків на подання заяви про забезпечення доказів слід задовольнити. Строки на її подання поновити.

Однак, клопотання про забезпечення доказів слід задовольнити частково, зокрема тільки в частині витребування відомостей щодо періодів перебування відповідачем за межами України, оскільки на думку суду представник відповідача не довів, а суд не знайшов жодної причини яка б виправдовувала необхідність отримання відомостей щодо мети виїзду відповідачем за межі України та держави його прямування. Тут суд враховував предмет доказування по справі та зокрема повідомлену представником позивача обставину, на підтвердження якої він просить забезпечити докази.

Також, в силу положень частини 2 статті 191 ЦПК України, на час необхідний для отримання нових доказів, який суд оцінює у три тижні, слід оголосити перерву, а розгляд справи продовжити.

Тому, керуючись статтями 10,11,18,57-66,131,133-135,137,208-210Цивільного процесуального кодексу України, суд

п о с т а н о в и в :

Поновити представнику позивача строк на подання заяви про забезпечення доказів.

Заяву представника позивача про забезпечення доказів задовольнити частково.

Зобовязати Державну прикордонну службу України надати, у строк до 06 липня 2015 року, до Рубіжанського міського суду Луганської області відомості щодо перетинання державного кордону України ОСОБА_4 (громадянин України, ІНФОРМАЦІЯ_1, індивідуальний податковий номер: НОМЕР_1) у період з 04 травня 2008 року по 20 лютого 2015 року (із вказівкою на конкретні дати виїзду з України та вїзду до неї).

У задоволенні решти вимог заяви - відмовити.

Продовжити строки розгляду справи.

Оголосити перерву у судовому засіданні до 07 липня 2015 року.

Призначити судове засідання на 07 липня 2015 року, об 11 годині 00 хвилин, у приміщенні залу судових засідань Рубіжанського міського суду Луганської області.

Ухвала підлягає виконанню негайно.

Ухвала може бути оскаржена протягом пяти днів з дня проголошення ухвали, але її оскарження не зупиняє її виконання.

Суддя - Д.С. Коваленко