Справа № 177/1501/14-ц
Провадження № 2/177/28/15
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

24 листопада 2015 року

Криворізький районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Приміч Г. І.

за участі: секретаря Ференц Я. З.,

представника позивача - ОСОБА_1

відповідача - ОСОБА_2

представника відповідачів ОСОБА_3, ОСОБА_2 - ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі цивільну справу за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_3, ОСОБА_2, ОСОБА_6, в інтересах якої діє ОСОБА_2, третя особа Орган опіки та піклування Лозуватської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області про усунення перешкод в користування власністю шляхом виселення та зняття з реєстрації, -

В С Т А Н О В И В:

Представник позивача - ОСОБА_1 звернувся до суду із вказаною позовною заявою, в обґрунтування якої зазначив, що позивачу на праві приватної власності належить житловий будинок з господарчими будівлями та земельна ділянка для будівництва та обслуговування житлового будинку і споруд площею 0,14 га, які розташовані за адресою: АДРЕСА_1.

У вказаному житловому будинку проживають та зареєстровані відповідачі ОСОБА_3, ОСОБА_2 та малолітня ОСОБА_6, які не є членами сім'ї позивача, не проживають разом з ним однією сім'єю, не ведуть та ніколи не вели з ним спільного господарства. Відповідачі вселені в домоволодіння за наступних обставин.

06.03.2011 року між позивачем та відповідачем ОСОБА_3 була досягнута домовленість щодо купівлі-продажу житлового будинку на умовах сплати за спірний житловий будинок грошових коштів трьома частинами, натомість позивач зобов'язався дозволити вселення відповідачам у житловий будинок та зареєструвати їх, що позивачем і було зроблено.

Однак відповідач ОСОБА_3 взяті на себе зобов'язання по сплаті вартості житлового будинку не виконав, з обумовленої суми була сплачена лише перша частина завдатку в сумі 2000 доларів США (еквівалентних 16000 грн.), друга частина завдатку сплачена лише в сумі 5000 доларів США (еквівалентних 40000 грн.).

На даний час відповідачі проживають в спірному домоволодінні, користуються чужим майном, взяті на себе зобов'язання по купівлі житлового будинку не виконали, виселятися в добровільному порядку не бажають, створюють перешкоди власнику майна в користуванні, володінні та розпорядженні приватною власністю.

Тому, позивач, в порядку ст.. 391 ЦК України просить усунути перешкоди у користуванні домоволодінням АДРЕСА_1 шляхом виселення з нього ОСОБА_3, ОСОБА_2, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, та зняття їх з реєстраційного обліку за вказаною адресою, стягнути з відповідачів ОСОБА_3, ОСОБА_2 на його користь витрати по сплаті судового збору.

Представник позивача в судовому засіданні підтримав позовні вимоги в повному обсязі, вказуючи, що відповідачі проживаючи у будинку, який належить позивачу створюють йому перешкоди у користуванні правом власності, що 06.03.2011 року була домовленість щодо купівлі-продажу житлового будинку в загальному розмірі 18 000 доларів США, але відповідачі сплатили лише 7 000 доларів США частинами, з яких 06.03.2011 року сплатили 2 000 доларів США та 10.06.2011 року ще 5 000 доларів США, хоча, відповідно до домовленості повинні були сплатити другу частину 7 000 доларів США, до цього часу всю суму не сплатили, перешкоджаючи йому в користуванні та розпорядженні своєю власністю.

Відповідач ОСОБА_3 правом на участь в судовому засіданні не скористався, був належним чином повідомленим про час та місце проведення судового засідання через свого представника ОСОБА_4, яка, представляючи його інтереси та інтереси відповідача ОСОБА_2, яка, будучи присутньою в судовому засіданні та діючи і в інтересах малолітньої ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, в судовому засіданні заперечували проти задоволення позовних вимог з наступних підстав. 06.03.2011 року між позивачем та відповідачем ОСОБА_3 укладений договір про завдаток, відповідно до умов якого ОСОБА_3 зобов'язався сплатити ОСОБА_5 грошову суму в розмірі 18 000,00 доларів США (що еквівалентно 140 тис. грн.) в рахунок вартості спірного домоволодіння. Натомість позивач зобов'язався привести в належну форму документи на спірне домоволодіння та продати його відповідачу. Договором передбачено про сплату 2 000 доларів США відповідачем в момент складання договору та 7000 доларів США на протязі трьох місяців з моменту укладення договору. 10.06.2011 року між сторонами укладено додатковий договір про завдаток, зі змісту якого вбачається, що ОСОБА_3 сплатив позивачу в момент укладення додаткового договору грошову суму в розмірі 5000 доларів США, остаточну суму вартості домоволодіння в розмірі 11 000,00 доларів США ОСОБА_3 зобов'язався перерахувати позивачу шляхом безготівкового розрахунку в момент отримання відповідачем ОСОБА_3 державної субвенції як учаснику бойових дій . Натомість позивач зобов'язався надати ОСОБА_3 та його сім'ї дозвіл на вселення у житловий будинок та реєстрацію їх місця проживання за адресою місцезнаходження домоволодіння. Однак на даний час, не дивлячись на заходи, які приймаються відповідачем ОСОБА_3, отримати держану субвенцію він не має можливості, а отже невиконання зобов'язання по сплаті вартості житлового будинку сталося не з вини відповідачів. Реєстрація і проживання відповідачів в спірному домоволодінні обумовлена умовами договору, а отже твердження позивача про безпідставне проживання в його домоволодіння не ґрунтуються на законі. Крім того, за час проживання відповідачів у спірному домоволодінні відповідачами здійснюється оплата комунальних послуг, а також для поліпшення умов проживання було здійснено перепланування кладової і санвузлу, у зв'язку з чим були понесені додаткові витрати. Ці факти свідчать про те, що відповідачі діють лише згідно умов та зі згоди позивача, а тому посилання позивача на факт створення ними перешкод власнику майна в користуванні, володінні і розпорядженні приватною власністю є безпідставними та необґрунтованими. Крім того, в будинку разом з батьками проживає малолітня дитина, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, яку недоцільно виселяти разом з батьками, відповідно до висновку органу опіки та піклування.

Представники третьої особи - Органу опіки та піклування Лозуватської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області, будучи належним чином повідомленими про час та місце судових засідань (а.с.76,77,82,83,97,98,110,111), в зал суду не з'явилися. Згідно висновку № 5 від 23.11.2015 року орган опіки та піклування Лозуватської сільської ради, враховуючи інтереси малолітньої дитини вважає недоцільним виселення малолітньої ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 з батьками ОСОБА_3 та ОСОБА_2 з домоволодіння в АДРЕСА_1 (а.с.113). У висновку вказано, що ОСОБА_3 учасник бойових дій та перебуває на квартирній черзі в списку на першочергове отримання житла в сільській раді з 2010 року, однак вільних житлових приміщень для надання родині не має. За адресою: в АДРЕСА_1 родина зареєстрована за згодою власника житла ОСОБА_5 з 29 липня 2011 року. Дане житлове приміщення родина планувала придбати в подальшому та провели за власний рахунок роботи із заміни водопостачання, системи опалення, в будинку підключено водонагрівну колонку, облаштовано ванну, туалет, вигрібну яму, вчасно сплачуються комунальні послуги.

Суд, вислухавши учасників процесу, дослідивши докази, надані сторонами, вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_5 є власником житлового будинку з господарськими спорудами, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 12.07.2011 року держаним нотаріусом Криворізької районної державної нотаріальної контори, зареєстроване в реєстрі за № 1-1257 (а.с.4). Право власності на вказаний житловий будинок зареєстроване за позивачем 14.07.2011 року, що вбачається з витягу про державну реєстрацію прав КП ДОР «Криворізьке бюро технічної інвентаризації, номер запису 1295 в книзі 5С-117 та видно з реєстру прав власності на нерухоме майно (а.с.5,118).

За вказаною адресою, згідно витягу з погосподарської книги Лозуватської сільської ради Криворізького району, з 29.07.2011 року зареєстровані: ОСОБА_3., ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 13), що також підтверджується довідкою виконкому Лозуватської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області №930 від 23.04.2014 року (а.с. 11), а також відомостями з адресно-довідкового підрозділу ГУДМС України в Дніпропетровській області (а.с.16,17).

Відповідачі не являються членами сім'ї позивача та його близькими родичами, не ведуть з ним спільного господарства та не проживають разом з ним однією сім'єю, що сторони визнали в ході судового розгляду.

Як зазначив в позовній заяві позивач та не заперечувала представник відповідачів та відповідач ОСОБА_2, яка діє і в інтересах малолітньої, відповідачі зареєстровані та були вселені в будинок за згодою позивача.

Так, 06.03.2011 року між позивачем ОСОБА_5 та відповідачем ОСОБА_3 було укладено договір про завдаток, згідно якого ОСОБА_3 передав ОСОБА_5 2000 доларів США, що в гривневому еквіваленті (згідно курсу 1 долар США = 8 гривень) складає 16 000 грн., в рахунок купівлі -продажу житлового будинку, вартість якого сторони узгодили у 18000 доларів США, що в гривневому еквіваленті (згідно курсу 1 долар США = 8 гривень) складає 144 000 грн. (а.с. 9,114).

10.06.2011 року ОСОБА_3 та ОСОБА_5 уклали додатковий договір про завдаток , згідно якого ОСОБА_3 передав ОСОБА_5 40 000 гривень, що дорівнює (згідно курсу 1 долар США = 8 гривень) 5000 доларів США., в рахунок залишкової вартості житлового будинку в сумі 16 000 доларів США (а.с. 10,115).

Укладання такого договору підтверджувала допитана як свідок ОСОБА_9

На даний час відповідачі проживають в спірному домоволодінні, що також визнано сторонами.

Відповідно до ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Згідно ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Норми статей 383 ЦК України та ст. 150 ЖК України закріплюють право власника використовувати своє житло для власного проживання, проживання членів сім'ї, інших осіб і право розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд.

Заперечення відповідачів щодо відсутності законних підстав для їх виселення, оскільки вони проживають в спірному будинку на підставі договору не ґрунтуються на законі, а тому не можуть бути взяті до уваги судом.

Дійсно, частиною 1 ст.626 ЦК України встановлено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Відповідно до ст. 570 ЦК України завдатком є грошова сума або рухоме майно, що видається кредиторові боржником у рахунок належних з нього за договором платежів, на підтвердження зобов'язання і на забезпечення його виконання. Якщо не буде встановлено, що сума, сплачена в рахунок належних з боржника платежів, є завдатком, вона вважається авансом.

Відповідно до ст. 657 ЦК договір купівлі-продажу житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна згідно вимог ст.. 657 ЦК України укладається в письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації і є укладеним з часу його державної реєстрації (ст.., ст.. 210, 640 ЦК України).

Зі змісту вказаних статей вбачається, що передана боржником кредитору сума буде визнаватися завдатком, якщо вона була сплачена після укладення договору з обов'язковим дотриманням його форми. У тих випадках, коли сторони домовились укласти договір, але відповідно його не оформили, сплачені в рахунок виконання договору платежі визнаються авансовими і повертаються в тому розмірі, в якому вони надавалися.

Оскільки договір купівлі-продажу житлового будинку з господарчими спорудами між сторонами не укладено, а відповідачі продовжують в ньому проживати, незважаючи на вимоги ОСОБА_5 про їх виселення, суд приходить до висновку, що відповідачі, на момент розгляду справи в суді, займають вказане житлове приміщення без достатньої правової підстави, оскільки підстава їх вселення у вказаний житловий будинок (згода ОСОБА_5М.) - відпала, позивач, який є власником даного житлового будинку, вимагає їх виселення.

Відповідно до ст. 387, 391 ЦК України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним, а також має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Згідно зі ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Вказані положення застосовуються і до витребування майна власником із чужого незаконного володіння.

За вказаних підстав, суд не може взяти до уваги і те, що до цього часу ОСОБА_3 не отримав державну субвенцію (а.с.34-45), яку він хотів використати в рахунок сплати купівлі продажу домоволодіння. Те, що відповідачі зробили поліпшення в домоволодінні, це також не є підставою для відмови позивачу в його вимогах, та в разі спору з цього приводу, вони мають право звернення до позивача щодо відшкодування вказаних витрат (49-50), як і щодо повернення суми авансу.

У зв'язку з всім вище викладеним, суд приходить до висновку про необхідність усунення ОСОБА_5 перешкод в реалізації його права власності (права володіння, користування і розпорядження) на майно, шляхом виселення ОСОБА_3, ОСОБА_2, ОСОБА_6 з вище вказаного житлового будинку.

При цьому, щодо виселення малолітньої ОСОБА_6 суд виходить з наступного.

Згідно ч.1 ст. 242 ЦК України, батьки (усиновлювачі) є законними представниками своїх малолітніх та неповнолітніх дітей.

Як вбачається зі свідоцтва про народження ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 її батьками є відповідачі.

Відповідно до ч. 4 ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного із них, з ким вона проживає.

Згідно ч.4 ст. 19 СК України, при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов'язковою є участь органу опіки та піклування.

За таких обставин, суд не враховує висновок органу опіки та піклування Лозуватької сільської ради Криворізького району про недоцільність виселення малолітньої ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, оскільки судом встановлено відсутність правових підстав займати житлове приміщення позивача відповідачами ОСОБА_3 та ОСОБА_2, а отже і їх малолітньої дитини, оскільки місце проживання дитини яка не досягла десяти років визначається за місцем проживання її батьків, відповідно до ст. 29 ЦК України, ст.. 160 СК України, беручи до уваги і те, що батько дитини ОСОБА_3 стоїть на квартирній черзі в сільській раді, і саме на батьків покладено обов'язок утримувати дитину та піклуватися про неї.

Вимоги позивача про зняття з реєстрації відповідачів є надлишково заявленими та не підлягають задоволенню, оскільки відповідно до вимог статті 7 Закону України від 11 грудня 2003 року № 1382-IV «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили про виселення.

Позивачем при поданні позовної заяви було сплачено судові витрати, а саме судовий збір в розмірі 243, 60 грн., тому суд в порядку ст. 88 ч. 1 ЦПК України вважає за необхідне стягнути з відповідачів ОСОБА_3 та ОСОБА_2 на користь позивача судові витрати в розмірі 243,60 грн., в рівних частках, тобто по 121,80 грн. з кожного, адже солідарне стягнення з відповідачів судового збору діючим законодавством не передбачено.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 88, 209, 212-215 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_5 до ОСОБА_3, ОСОБА_2, ОСОБА_6, в інтересах якої діє ОСОБА_2, третя особа Орган опіки та піклування Лозуватської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області про усунення перешкод в користування власністю шляхом виселення та зняття з реєстрації, - задовольнити частково.

Усунути ОСОБА_5 перешкоди в користуванні житловим будинком з господарчими спорудами, розташованими за адресою: АДРЕСА_1 шляхом виселення з вказаного житлового будинку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Виселити ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 з житлового будинку з господарчими спорудами, розташованого за адресою: АДРЕСА_1.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, на користь ОСОБА_5, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, 121, 80 грн. (сто двадцять одна грн. 80 коп.), в рахунок сплати судового збору.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_3, на користь ОСОБА_5, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, 121, 80 грн. (сто двадцять одна грн. 80 коп.), в рахунок сплати судового збору.

В іншій частині позову ОСОБА_5, - відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Дніпропетровської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: