Справа №461/5312/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 червня 2015 року

Галицький районний суд м. Львова

в складі :

головуючого - судді Радченко В.Є,

при секретарі - Домашовець М.Ф.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Ідея Банк» до ОСОБА_1, Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Гарант Плюс» про звернення стягнення на предмет застави та стягнення заборгованості за кредитним договором на підставі договору поруки -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1, Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Гарант Плюс» про звернення стягнення на предмет застави та стягнення заборгованості за кредитним договором на підставі договору поруки.

В обґрунтування заявленого позову посилається на те, що між банком та ОСОБА_1 29.07.2011 р. укладений кредитний договір, за яким відповідач отримав 105848,95 грн. на купівлю транспортного засобу FIAT LINEA, 2011 року випуску, колір білий, номер шасі (кузова, рами) ZFA4025, реєстраційний № AA1259KT, який належить відповідачу ОСОБА_1 на праві приватної власності відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу. Виконання умов кредитного договору забезпечено договором поруки від 22 квітня 2015 року №15/76, за умовами якого ОСОБА_2 «Фінансова компанія «Гарант Плюс» взяв на себе зобовязання відповідати перед позивачем солідарно в межах визначеної суми в розмірі 100 грн. Крім того, 18.10 2011 року між сторонами на виконання зобовязання за кредитним договором укладений договір застави предметом якого визначений транспортний засіб FIAT LINEA 2011 року випуску, реєстраційний № AA1259KT. Строк користування кредитними коштами за кредитним договором до 29.07.2018 р. Станом на 20.04.2015 р. загальна заборгованість відповідача ОСОБА_1 через невиконання умов кредитного договору, разом з процентами та неустойкою, складає 132862,48 грн. Просить суд в рахунок кредитного зобовязання, звернути стягнення на предмет застави, стягнути солідарно з відповідачів суму заборгованості за договором поруки в розмірі 100 гривень та судові витрати.

Представник позивача в судове засідання не зявилася. Надіслала на адресу суду клопотання в якому просить справу розглядати у її відсутності. Позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не зявився хоча про час та місце судового засідання був належним чином повідомлений. Виклик відповідача також здійснювався шляхом публікації оголошення в газеті «Урядовий курєр» №110 від 20 червня 2015 року. Заперечень проти позову, заяв про поважні причини неявки чи розгляд справи без участі відповідача до суду не надходило.

Представник відповідача ОСОБА_2 «Фінансова компанія «Гарант Плюс» в судове засідання не зявився. Надіслав на адресу суду клопотання в якому просить справу слухати у його відсутності. Позовні вимоги визнав.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що між ПАТ «Ідея Банк» та ОСОБА_1 29.07.2011 р. укладений кредитний договір, за яким відповідач отримав 105848,95 грн. на купівлю транспортного засобу FIAT LINEA, 2011 року випуску, колір білий, номер шасі (кузова, рами) ZFA4025, реєстраційний № AA1259KT. Строк користування кредитними коштами за кредитним договором до 29.07.2018 року.

18.10 2011 року між сторонами на виконання зобовязання за кредитним договором укладений договір застави предметом якого визначений транспортний засіб FIAT LINEA 2011 року випуску, колір білий, номер шасі (кузова, рами) ZFA4025, реєстраційний № AA1259KT, який належить відповідачу ОСОБА_1 на праві приватної власності відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу.

Позивач свої зобовязання за кредитним договором виконав в повному обсязі відповідно до умов Кредитного договору, що підтверджується меморіальними ордерами.

Відповідач ОСОБА_1 не виконує зобовязання за кредитним договором у встановлені строки.

Відповідно до ст. 526,527,530 ЦК України зобовязання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону.

У звязку із зазначеними порушеннями зобовязань за кредитним договором відповідач ОСОБА_1 станом на 20.04.2015 року має заборгованість 132862,48 гривень яка складається із наступного:

· 67492,45 грн. - основний борг;

· 7052,85 грн. - прострочений борг;

· 16559,37 грн. - прострочені проценти;

· 762,5 грн. - строкові проценти;

· 40199,22 грн. - пеня за несвоєчасне виконання зобовязань;

· 796,09 грн. - дебіторська заборгованість.

Відповідно до ч.1 ст.611 ЦКУ у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Частиною 2 ст.1050 ЦКУ передбачено, що якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику (кредит) частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець (кредитодавець) має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати належних йому процентів.

Виконання зобовязання за договором № 910.79423 від 29.07.2011 року забезпечено порукою відповідача ОСОБА_2 «Фінансова компанія «Гарант Плюс» відповідно до договору поруки від 22 квітня 2015 р., укладеного між ПАТ «Ідея Банк» та ОСОБА_2 «Фінансова компанія «Гарант Плюс». За умовами зазначеного договору поруки відповідач ОСОБА_2 «Фінансова компанія «Гарант Плюс» на добровільних засадах взяв на себе зобовязання перед позивачем відповідати солідарно в межах суми 100 (сто) гривень за зобовязаннями позичальника, які виникають з кредитного договору (а.с.11).

В забезпечення виконання кредитних зобовязань між відповідачем ОСОБА_1 та позивачем було укладено договір застави транспортного засобу FIAT LINEA, 2011 року випуску, колір білий, номер шасі (кузова, рами) ZFA4025, реєстраційний № НОМЕР_1, який належить відповідачу ОСОБА_1 на праві приватної власності відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу (а.с.16-17).

Згідно з ст. 572 ЦК України в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов'язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави).

Відповідно до ст. 589 ЦК України та ст. 20 Закону України „Про заставу" в разі невиконання зобов'язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває права звернення стягнення на предмет застави. За рахунок предмета застави заставодержатель має право задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобов'язання, необхідних витрат на утримання заставленого майна, а також витрат, понесених у зв'язку із пред'явленням вимоги, якщо інше не встановлено договором.

Згідно з ст. 590 ЦК України звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до договору застави звернення стягнення на предмет застави за вибором заставодержателя може здійснюватися шляхом продажу предмета застави із укладанням договору купівлі-продажу з іншою особою.

Відповідно до ст. 25 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет застави в рішенні суду зазначаються і спосіб реалізації предмета застави шляхом проведення публічних торгів або із застосуванням однієї із процедур, передбачених ст. 26 цього Закону, яка передбачає і продаж предмета застави шляхом укладення договору купівлі-продажу з іншою особою-покупцем.

Відповідно до статті 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині звернення стягнення на предмет застави - є обґрунтованими і таким, що узгоджується з вищевикладениминормами матеріального права.

Розглядаючи позовну вимогу щодо солідарного стягнення з відповідачів на користь ПАТ «Ідея Банк» заборгованості за кредитним договором на підставі договору поруки у сумі 100 грн., суд вважає її такою, що ґрунтується на законі та підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до договору поруки 22 квітня 2015 р №15/76, ОСОБА_2 «Фінансова компанія «Гарант Плюс» відповідає перед позивачем за виконання боржником всіх зобовязань в сумі 100 грн.

Відповідно до ч.1 ст. 543 Цивільного кодексу України, у разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково, або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо.

Відповідно до ст.553 Цивільного кодексу України поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов'язання частково або у повному обсязі.

Згідно ст. 554 ЦК України, у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.

Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Розглядаючи позовні вимоги про надання повноважень проводити всі необхідні дії в органах ДАІ МВС України та всіх інших державних та недержавних органах/установах (отримувати дублікати документів на транспортний засіб, отримувати/виготовляти ключі/їх дублікати, отримувати відомості про транспортний засіб/особу-власника, які повязані з продажем автомобіля тощо) суд виходить з наступного. При набранні чинності рішенням суду про звернення стягнення на заставне майно позивач отримує на підставі цього рішення всі повноваження, щодо розпорядження автомобілем. В тому числі позивач отримує на підставі рішення суду повноваження здійснювати дії щодо проведення всіх необхідний дій в органах ДАІ МВС України та всіх інших державних та недержавних органах/установах. Такі повноваження випливатимуть з самого рішення і є порядком його виконання. Тому такі позовні вимоги є необґрунтованими і не підлягають задоволенню.

Вимога про солідарне стягнення з відповідачів суми судових витрат не передбачена Цивільним кодексом України. Відповідно до ст. 541 ЦК України солідарний обов`язок або солідарна вимога виникають у випадках, встановлених договором або законом, зокре6ма у разі неподільності предмета зобов`язання. Через це суд вважає, що судові витрати не можуть стягуватись в солідарному порядку, оскільки це не передбачено договором чи законом. Судові витрати складаються з судового збору при поданні позову в розмірі 1328,62 грн., судового збору за подання заяви про забезпечення позову в розмірі 121,80 грн., витрат на оголошення в пресі в розмірі 420 грн. Разом судові витрати складають 1870,42 гривень. Судові витрати підлягають стягненню в частках пропорційно до суми задоволених позовних вимог, а саме з відповідача ОСОБА_2 «Фінансова компанія «Гарант Плюс» в сумі 243,60 гривень, а решта суми : 1870,42-243,60 = 1626,82 підлягає стягненню з ОСОБА_1.

Керуючись ст.ст.208,209 ЦПК України, суд -,

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Ідея Банк» до ОСОБА_1, Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Гарант Плюс» про звернення стягнення на предмет застави та стягнення заборгованості за кредитним договором на підставі договору поруки задовольнити частково.

В рахунок погашення кредитних зобовязань на користь ПАТ «ІДЕЯ БАНК» () за кредитним договором № 910.79423, укладеним між ПАТ «ІДЕЯ БАНК» та ОСОБА_1 (ІПН: НОМЕР_2), звернути стягнення на предмет застави, а саме: автомобіль FIAT LINEA, 2011 року випуску, колір білий, номер шасі (кузова, рами) ZFA4025, реєстраційний № НОМЕР_1 (надалі транспортний засіб/предмет застави), шляхом продажу зазначеного автомобіля ПАТ «ІДЕЯ БАНК» будь-якій третій особі покупцю від імені власника ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_2), для чого надати ПАТ «ІДЕЯ БАНК» усі права та повноваження на відчуження транспортного засобу.

Стягнути солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 «Фінансова компанія «Гарант Плюс» () на користь ПАТ «ІДЕЯ БАНК» () заборгованість за кредитним договором на підставі договору поруки в сумі 100 гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ПАТ «ІДЕЯ БАНК» суму судових витрат в розмірі 1626,82 гривень.

Стягнути з ОСОБА_2 «Фінансова компанія «Гарант Плюс» на ПАТ «ІДЕЯ БАНК» суму судових витрат в розмірі 243,60 гривень.

В решті позовних вимог Публічного акціонерного товариства «Ідея Банк» до ОСОБА_1, Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Гарант Плюс» - відмовити.

Рішення може бути повністю або частково оскаржено сторонами, іншими особами, які беруть участь у справі, а також особами, які не брали участь у справі, якщо суд вирішив питання про їх права та обовязки до Апеляційного суду Львівської області через Галицький районний суд протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Суддя В.Є. Радченко