Справа № 2-26/10
Провадження № 6/349/22/15
У Х В А Л А

30 листопада 2015 року м. Рогатин

Рогатинський районний суд Івано-Франківської області

в складі: головуючого судді Поглод О.В.

з участю секретаря Боянівської Г.М.

державного виконавця Кривень І.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Рогатині подання державного виконавця, яке погоджено з начальником відділу державної виконавчої служби Рогатинського районного управління юстиції про тимчасове обмеження боржника ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України до виконання судового рішення,

в с т а н о в и в:

16 листопада2015 року державний виконавець відділу державної виконавчої служби Рогатинського районного управління юстиції ОСОБА_2 звернувся до суду з поданням, яке погоджено з начальником відділу державної виконавчої служби ОСОБА_3, про тимчасове обмеження боржника ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України до сплати ним на користь ПАТ «Західінкомбанк» 2 325 338,00 грн. боргу.

В судовому засіданні державний виконавець подання підтримав в повному обсязі з підстав, викладених в ньому, суду пояснив, що на виконанні перебуває виконавче провадження, відкрите на підставі виконавчого листа, виданого Рогатинським районним судом Івано-Франківської області 28 березня 2011 року за №2-26/11, про стягнення з ВАТ «Володимир-Волинський цукровий завод» та ОСОБА_1 на користь ПАТ «Західінкомбанк» заборгованості за кредитним договором в розмірі 2 325 338,00 грн. боргу та 1820,00 грн. судового збору. ОСОБА_1 від виконання своїх зобов'язань ухиляється, борг згідно судового рішення не сплачує. В ході здійснення виконавчого провадження встановлено, що ОСОБА_1 пенсії не отримує, за цивільно-правовими договорами не працює. Рухомого та нерухомого майна за боржником не зареєстровано. Просить вирішити питання про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України до виконання ним зобовязань по сплаті заборгованості за кредитним договором.

Суд, вивчивши подання та додані до нього матеріали, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини.

21 травня 2015 року державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Рогатинського районного управління юстиції відкрито виконавче провадження про виконання виконавчого листа №2-26/11 виданого 28 березня 2011 року Рогатинським районним судом Івано-Франківської області, про стягнення з ВАТ «Володимир-Волинський цукровий завод» та ОСОБА_1 на користь ПАТ «Західінкомбанк» заборгованості за кредитним договором в розмірі 2 325 338,00 грн. боргу та 1820,00 грн. судового збору.

Боржнику було надано строк для добровільного виконання забовязання до 29 травня 2015 року проте, у встановлений законом строк добровільно рішення суду боржник не виконав.

Згідно з ч.1 ст.377-1 ЦПК України, питання про тимчасове обмеження боржника-фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням державної виконавчої служби за поданням державного виконавця, погодженим з начальником відділу державної виконавчої служби.

Відповідно до п. 18 ч. 3 ст.11 Закону України "Про виконавче провадження", державний виконавець має право у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника-фізичної особи або керівника боржника-юридичної особи за межі України до виконання зобов'язань за рішенням.

Право на свободу пересування закріплене у ст.33 Конституції України, ст.13 Загальної декларації прав людини, ст.2 Протоколу №4 Конвенції про захист прав і основних свобод людини, ст.12 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права.

Відповідно до ст.33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

В силу ст.13 Загальної декларації прав людини, кожналюдина має право вільно пересуватися й обирати собі місце проживання в межах любої держави. Кожна людина має право залишати будь-яку країну, включаючи свою власну, і повертатися у свою країну.

Підстави для тимчасових обмежень у праві виїзду громадян України за кордон передбачені Законом України "Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадян України".

Пунктом 5 статті 6 цього Закону передбачено, що громадянину може бути тимчасово відмовлено у видачі паспорта чи вилучено або затримано паспорт, відмовлено у виїзді за кордон у випадку, якщо він ухиляється від виконання зобовязань, покладених на нього судовим рішенням, рішенням іншого органу до виконання зобовязань.

Відповідно до роз'яснень Верховного Суду України, з погляду значення словосполучення "ухилення від виконання зобов'язань, покладених судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи)", вжите у п. 5 ч. 1 ст. 6 Закону України "Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадян України" та у п. 18 ч. 3 ст. 11 Закону України "Про виконавче провадження", означає з об'єктивної сторони такі діяння (дії чи бездіяльність) особи боржника, які полягають у навмисному чи іншому свідомому невиконанні нею обов'язків.

Таким чином, про ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням обов'язків у виконавчому провадженні може свідчити не виконання ним своїх обов'язків, передбачених ч. 6 ст. 12 Закону України "Про виконавче провадження", зокрема: не утримання від вчинення дій, які унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення;не надання у строк, встановлений державним виконавцем, достовірних відомостей про свої доходи та майно, у тому числі про майно, яким він володіє спільно з іншими особами, про рахунки у банках чи інших фінансових установах; не своєчасна явка за викликом державного виконавця; не повідомлення письмово державного виконавця про майно, що перебуває в заставі або в інших осіб, а також про кошти та майно, належні боржникові від інших осіб.

Відповідно до положення ч. 2 ст. 10 ЦПК наявність умислу та обставини, які є предметом посилання суб'єкта подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України як на підставу його вимог, підлягають доведенню.

Оскільки, відповідно до ч. 2 ст.377-1 ЦПК України, подання розглядається судом негайно, без виклику чиповідомлення сторін та інших заінтересованих осіб, за участю державного виконавця, то саме на останнього покладається тягар доказування.

Державним виконавцем в поданні наведено не достатньо доказів того, що боржник вчиняє дії, спрямовані на ухилення від виконання зобовязання, та які унеможливлюють чи ускладнюють виконання виконавчого листа. Окрім цього, до подання долучено письмові пояснення ОСОБА_1 про неможливість виконати свої зобовязання через скрутне матеріальне становище, оскільки він не працює. Вказує, що при покращенні свого матеріального становища борг сплатить.

Окрім цього, фактичне звернення державного виконавця до суду з поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України повинно бути як крайній захід, який застосовується до боржника, коли державним виконавцем виконані вже всі можливі дії

щодо примусового виконання судового рішення, оскільки це веде до обмеження конституційного права громадянина на свободу пересування .

На підставі наведеного, суд приходить до висновку, що з наявних у справі матеріалів, які долучені до подання, відсутні достатні докази на підтвердження факту ухилення боржника від виконання своїх зобов'язань, а тому в його задоволенні необхідно відмовити.

Керуючись ст.ст.377-1 293 ЦПК України, суд,-

у х в а л и в:

У задоволенні подання державного виконавця відділу державної виконавчої служби Рогатинського районного управління юстиції Іано-Франківської області, яке погоджено з начальником відділу державної виконавчої служби про тимчасове обмеження боржника ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України до виконання ним зобовязань за судовим рішенням, відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Івано-Франківської області через Рогатинський районний суд Івано-Франківської області шляхом подачі апеляційної скарги в 5-деннийстрок з дня отримання копії даної ухвали.

Головуючий: О.В.Поглод