Справа № 509/1646/15-ц
10 червня 2015 року Овідіопольський районний суд Одеської області у складі:
головуючого судді Кочко В.К.,
при секретарі Шестопалової О.Ю.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт.Овідіополь цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, за участю третьої особи: Овідіопольський РС ГУДМС про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням, -
Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом, в якому зазначив, що йому належить житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташований за адресою: Одеська область, Овідіопольський район, смт. Овідіополь, вул. Дзержинського, 174.
13.12.2013 року в квартирі був прописаний син позивача ОСОБА_2, який фактично за даною адресою не проживає.
Враховуючи, що зазначена вище квартира, належить позивачу на праві власності, а реєстрація відповідача, який не проживає у ні більше ніж рік, перешкоджає йому у розпорядженні та користуванні своєю власністю, позивач просить суд усунути перешкоди в користуванні та розпорядженні зазначеним житловим будинком шляхом зняття з реєстраційного обліку.
Позивач до суду не зявився, надав заяву в якій просив справу розглянути без його участі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечував.
Відповідач в судове засідання не зявився, належним чином повідомлявся про час та місце слухання справи, причини неявки суду не відомі.
Представник третьої особи в судове засідання не зявився, надав заяву, якою не заперечував проти задоволення позовних вимог.
Суд, за згодою позивачки, ухвалює рішення при заочному розгляді справи, в порядку, передбаченому ст. 224 ЦПК України.
Дослідивши докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
З матеріалів справи вбачається, що позивачу належить житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташований за адресою: Одеська область, Овідіопольський район, смт. Овідіополь, вул. Дзержинського, 174.
Відповідач зареєстрований в цій квартирі, але тривалий час, більше ніж рік, в ній не мешкає.
Відповідно до ст. ст. 1; 2 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» №1382 від 11.12.2003р., дія цього Закону поширюється на громадян України, а також на іноземців та осіб без громадянства, які перебувають в Україні на законних підставах і їм гарантуються свобода пересування та вільний вибір місця проживання на її території, за винятком обмежень, які встановлені законом.
Згідно ст. 3 вказаного Закону, під місцем мешкання вважається адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком понад шість місяців на рік; а під реєстрацією розуміється внесення відомостей до паспортного документа про місце проживання або місце перебування із зазначенням адреси житла особи. За приписами ст. 6 вказаного Закону, громадянин України зобов'язані протягом десяти днів після прибуття до нового місця проживання зареєструвати місце проживання. Згідно ст. 7 зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи або рішення суду про позбавлення права користування житловим приміщенням.
Статтями 316 та 317 ЦК України передбачено, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.
Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.
Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування, розпорядження своїм майном.
З наведених підстав суд приходить до висновку, що позов в частині визнання особи такою, що втратила право користування житловою площею обґрунтований і підлягає задоволенню, оскільки реєстрація відповідача у зазначеному будинку перешкоджає позивачу в повній мірі реалізовувати його права, як власника будинку.
Відповідно до статті 405 ч.2 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Відповідно до ст. 7 ч.1 п.2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.
Позов в частині зобовязання посадових осіб Овідіопольського РС ГУДМС в Одеській області примусово зняти відповідача з реєстраційного обліку задоволенню не підлягає, оскільки відповідно до ст.7 ч.1 п.2 названого вище Закону зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням.
Керуючись ст.ст. 316, 317, 391 ЦК України, ст.ст. 1-3,7 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», ст.ст. 10, 11, 209, 212, 214, 215, 223, 224 ЦПК України, суд
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, за участю третьої особи: Овідіопольський РС ГУДМС про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням задовольнити.
Визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житловою площею за адресою: Одеська область, Овідіопольський район, смт. Овідіополь, вул. Дзержинського, 174.
В задоволенні інших позовних вимог - відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача
протягом десяти днів з дня його отримання.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Одеської області шляхом подання до Овідіопольського районного суду Одеської області апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення ухвали про залишення заяви без задоволення.
Суддя В.К. Кочко