Справа № 559/1526/15-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 червня 2015 року Дубенський міськрайонний суд Рівненської області

в складі головуючого судді Федорова Л.П.

при секретарі Федорук О.О

представника позивача ОСОБА_1.

розглянувши в судовому засіданні в м.Дубно цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа - ОСОБА_4 про надання дозволу на виїзд за кордон неповнолітньої дитини без згоди батька

ВСТАНОВИВ:

В обгрунтування позову позивачка посилається на те, що вона з відповідачем перебувала у зареєстрованому шлюбі з 13 червня 2002 року. Від спільного подружнього життя мають двох дітей: ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 та Арсена ІНФОРМАЦІЯ_2. Рішенням Дубенського міськрайонного суду від 13.03.2013 року шлюб розірвано, дітей залишено проживати з нею. Дочка ОСОБА_5 є учасником художнього колективу "Веснянка". З 26 серпня по 2 вересня 2015 року даний художній колектив за відповідним запрошенням братиме участь у Міжнародному фестивалі «Свято націй» у Німеччині (м. Гамбург). Для такого тимчасового виїзду дитини за кордон необхідно отримати належним чином оформлену згоду батька.

Рік тому її колишній чоловік виїхав в Ізраїль. У спілкуванні з ними через мережу інтернет батько дитини не заперечує проти виїзду доньки за кордон. Однак через труднощі щодо належного оформлення свого статусу в країні перебування він не має змоги офіційно засвідчити свою згоду на виїзд дитини за межі України.

У ситуації, що склалася, вона змушена звернутися з позовом до суду для отримання відповідного судового рішення, оскільки інакше її донька не зможе взяти участь у вищезгаданому фольклорному фестивалі у складі хореографічного колективу, буде обмежена у реалізації власних прав і може зазнати психологічної травми.

Поїздка дитини за кордон сприятиме розширенню її кругозору, дозволить ознайомитися з культурою інших народів, стимулюватиме вивчення іноземних мов та певною мірою підготує її до самостійного життя. Поїздка разом з іншими дітьми за кордон буде відповідати інтересам її дочки, оскільки вона зможе взяти участь у виступі свого танцювального гуртка і самореалізуватися.

У відповідності до ч. 7 ст. 7 Сімейного кодексу України дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України. А згідно з ч. 8 цієї ж статті регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини.

Статтею 150 СК України передбачено обов'язок батьків піклуватися про здоров 'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Частиною 3 статті 11 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Саме ці обов'язки вона й намагається виконувати якомога ефективніше. Однак, відсутність у батька відповідного правового статусу в країні його перебування та неможливість його повернутися на даний час в Україну призводить до неможливості виїзду дитини за кордон без спеціального судового рішення з цього приводу.

Відповідно до ст. З Конвенції про права дитини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 20.11.1989, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Згідно з ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції Держави- учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. За змістом ст. 31 Конвенції про права дитини Держави-учасниці визнають право дитини на відпочинок і дозвілля, право брати участь в іграх і розважальних заходах, що відповідають її віку, та вільно брати участь у культурному житті та займатися мистецтвом. Держави- учасниці поважають і заохочують право дитини на всебічну участь у культурному і творчому житті та сприяють наданню їй відповідних і рівних можливостей для культурної і творчої діяльності, дозвілля і відпочинку.

Статтею 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України. Стаття 313 Цивільного кодексу України передбачає, що особа, яка досягла шістнадцяти років, має право на вільний самостійний виїзд за межі України. Особа, яка не досягла шістнадцяти років, має право на виїзд за межі України лише за згодою батьків (усиновлювачів), піклувальників та в їхньому супроводі або в супроводі осіб, які уповноважені ними.

Згідно з ч. 2 ст. 4 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» за відсутності згоди одного з батьків виїзд неповнолітнього громадянина України за кордон може бути дозволено на підставі рішення суду.

Згідно з п. 2 п. 4 Правил перетинання державного кордону громадянами України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 27.01.1995 № 57, виїзд з України громадян, які не досягли 16-річного віку, в супроводі одного з батьків або інших осіб,уповноважених одним з батьків за нотаріально посвідченою згодою, здійснюється без нотаріально посвідченої згоди другого з батьків у разі пред 'явлення рішення суду про надання дозволу на виїзд з України громадянину, який не досяг 16-річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав з підстав викладених у позовній заяві.

Відповідач в судове засідання не з"явився.

Суд, заслухавши пояснення сторін, свідка та ознайомившись з матеріалами справи прийшов до слідуюючого.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 перебували у зареєстрованому шлюбі з 13 червня 2002 року, який було розірвано рішенням Дубенського міськрайонного суду від 13.03.2013 року. Від спільного подружнього життя мають двох дітей: ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 та Арсена ІНФОРМАЦІЯ_2. Рішенням Дубенського міськрайонного суду діти залишені проживати з матір"ю (а.с.7). ОСОБА_6 є учасником фолькльорної групи "Веснянка". З 26 серпня 2015 року по 2 вересня 2015 року художній колектив за запрошенням бере участь у Міжнародному фестивалі "Свято націй" у Німеччині (м. Гамбург).

Відповідач в даний час знаходиться в Ізраїлі, через мережу інтернету не заперечує проти виїзду доньки за кордон.

В ст.313 ЦК України зазначено, що особа, яка досягла шістнадцятирічного віку має право на вільний самостійний виїзд за межі України. Особа, яка не досягла шістнадцяти років має право на виїзд за межі України лише за згодою батьків (усиновлювачів), піклувальників та в їхньому супроводі або в супроводі осіб, які уповноважені ними.

За змістом ст.4 ч.2 Закону України "Про порядок виїзду з України і в"їзду в Україну громадян України" за відсутності згоди одного з батьків, виїзд неповнолітнього громадянина України за кордон може бути дозволено на підставі рішення суду.

В п.2 п.4 Правил перетинання державного кордону громадянами України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 27.01.1995 року №57, виїзд з України громадян, які досягли 16 річного віку в супроводі одного з батьків або інших осіб, уповноважених одним з батьків за нотаріально посвідченою згодою, здійснюється без нотаріального посвідчення згоди другого з батьків у разі пред"явлення рішення суду про надання дозволу на виїзд з України громадянину, який не досяг 16 річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків.

Керуючись: ст.4 Закону України "Про порядок виїзду з України і в"їзду в Україну громадян України", п.4 "Правил перетинання державного кордону громадянами України", ст.313 ЦК України,

В И Р І Ш И В:

надати дозвіл на тимчасовий виїзд малолітньої ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, за межі України, у супроводі керівника групи ОСОБА_4 без згоди та супроводу батька - ОСОБА_3 та без супроводу матері - ОСОБА_2 для участі в міжнародному фестивалі «Свято Націй» у Німеччині (м. Гамбург) в період з 26 серпня 2015 року по 02 вересня 2015 року.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного суду Рівненської області протягом 10 днів з дня проголошення. Особи, які брали участь у справі але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії судового рішення.

Суддя: