Головуючий у першій інстанції Жигулін С. М.
Доповідач Станкевич В. А.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.11.2015 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого - Станкевича В.А.

суддів - Ступакова О.А.

-- Бабія А.П.

при секретарі - Желєзнові В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою Ізмаїльської міської ради до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 про визнання особи такою, що втратила право на житло, за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 15 квітня 2015 року,-

встановила:

Позивач звернувся до суду із позовною заявою до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 про визнання особи такою, що втратила право на житло, при цьому зазначали, що відповідачі зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1, де не мешкають більше ніж шість місяців. Вказане житло належить до комунальної власності, з оглядом на що просить визнати відповідачів такими, що втратили право на вказане житло.

Представник позивача в судовому засіданні пояснила, аналогічне викладеному в позовні заяві.

Відповідачі в судове засідання не прибули.

Рішенням Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 15 квітня 2015 року визнано ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 такими, що втратили право на житло за адресою: АДРЕСА_1.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 ставиться питання про скасування рішення суду та ухвалення нового рішення, яким відмовити в задоволенні позову Ізмаїльської міської ради.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Судом встановлено, що рішенням виконавчого комітету Ізмаїльської міської ради за № 1647 від 15 грудня 2008 року підтверджена передача гуртожитку за адресою м. Ізмаїл, проспект Леніна, 3-а до комунальної власності.

Корінцем ордеру за № 21 від 01 серпня 2007 року підтверджена обставина, за якою відповідачі за виключенням ОСОБА_6 та ОСОБА_7 отримали кімнати НОМЕР_1 у гуртожитку ВАТ ПМК-15 «Дунайводбуд» на підставі рішення за № 7 від 31 липня 2007 року.

Реєстрація відповідачів за вказаною адресою підтверджена довідкою комунального підприємства «Житсервіс-2» за № 394 від 05 грудня 2012 року.

Суд першої інстанції задовольняючи позов посилався на те, що відповідачі не мешкають за адресою АДРЕСА_1 більш ніж шість місяців на час звернення позивача до суду, а тому вважав необхідним визнати їх такими, що втратили право на житло.

До такого висновку суд першої інстанції дійшов на підставі актів перевірки від 27 жовтня 2009 року, 10 лютого 2011 року та 26 листопада 2012 року та поясненнями свідків ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11.

У зв'язку із зазначеним суд першої інстанції вважав відсутніми підставами визнавати відповідачів особами, що проживають у кімнатах через наявність рішення Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 21 листопада 2013 року, щодо стягнення з ОСОБА_3 заборгованості за послуги з централізованого опалення та за обслуговування внутрішньобудинкових мереж централізованого опалення, тому вважав необхідним задовольнити позов та визнати ОСОБА_3, ОСОБА_3 ОСОБА_4 ОСОБА_12, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 такими, що втратили право на житло за адресою: АДРЕСА_1.

Колегія суддів не може погодитись в повній мірі з таким висновком суду першої інстанції.

Відповідно до ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається житлове приміщення протягом 6 місяців.

Якщо наймач або члени його сім'ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору - судом.

Відповідно до абз. 1 п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 квітня 1985 р. № 2 «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України» у справах про визнання наймача або члена його сім'ї таким, що втратив право користування жилим приміщенням (ст. 71 ЖК), необхідно з'ясовувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. В разі їх поважності (перебування у відрядженні, у осіб, які потребують догляду, внаслідок неправомірної поведінки інших членів сім'ї тощо) суд може продовжити пропущений строк.

Таким чином, підчас вирішення питання про втрату членом сім'ї наймача права на користування жилим приміщенням з'ясуванню підлягають термін його відсутності та поважність причин такої відсутності.

Згідно зі статтями 71 (п. 3), 163 ЖК України у період перебування дитини у родичів за нею зберігається право користування житлом, де вона зареєстрована.

Статтею 18 Закону України «Про охорону дитинства» діти - члени сім'ї наймача або власника житлового приміщення - мають право користуватися займаним приміщенням нарівні з власником або наймачем.

Крім того, згідно зі ст. 405 ЦК член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом, яка не проживає в ньому без поважних причин.

Ураховуючи наведені норми права та те, що син не проживає за місцем реєстрації не з власної ініціативи, він не може бути визнаний таким, що втратив право користування житлом.

З апеляційної скарги та доданих до апеляційної скарги документів вбачається, що ОСОБА_3 з сином ОСОБА_7 дитиною інвалідом з поважних причин не проживали за вказаною адресою з 2010 року, оскільки ОСОБА_3 наглядала свою свекруху ОСОБА_13 після смерті чоловіка, яка потребувала стороннього догляду.

Даний факт підтверджується: Довідками Овідіопольської селищної ради № 3670 від 23.12.2013 року, № 1867 від 18.08.2010 року, № 98 від 16.01.2015 року. (а.с. 171-173) Висновком Овідіопольської ВКК № 880 від 03 березня 2014 року (а.с. 171) Свідоцтвами про смерть ОСОБА_14 та ОСОБА_13 (а.с. 175-176) Актом обстеження житлово-побутових умов від 18 вересня 2015 року складеного комісією Овідіопольської селищної ради. Свідоцтвом про народження ОСОБА_7 (а.с. 177) та медичним висновком № 58 від 26 жовтня 2009 року, що він є дитиною інвалідом до 16 років. (а.с. 178)

Згідно ч. 1 ст. 58 ЦПК України: належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Ч. 2 ст. 59 ЦПК України передбачено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до ст.ст. 10, 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Оскільки ОСОБА_3 з сином ОСОБА_7 дитиною інвалідом з поважних причин не проживали за вказаною адресою з 2010 року, оскільки ОСОБА_3 наглядала свою свекруху ОСОБА_13 після смерті чоловіка, яка потребувала стороннього догляду, то у суду першої інстанції не було законних підстав для задоволення позовних вимог та визнання ОСОБА_3 з сином ОСОБА_7 втратившими право на житло за адресою: АДРЕСА_1.

Будь -яких даних стосовно того, що інші відповідачі з поважних причин не проживали за вказаною адресою в матеріалах справи не має і суду апеляційної інстанції не надані, то колегія суддів вважає, що суд першої інстанції обґрунтовано задовольнив позовні вимоги та визнав їх втратившими право на житло за адресою: АДРЕСА_1.

На підставі наведеного колегія вважає, що рішення підлягає скасуванню в частині визнання ОСОБА_3 з сином ОСОБА_7 втратившими право на житло за адресою: АДРЕСА_1. з ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні цих позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 307, 309, 313, 314, 316, 317, 319 ЦПК України, судова колегія,

вирішила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - задовольнити.

Рішення Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 15 квітня 2015 року в частині визнання ОСОБА_3 з сином ОСОБА_7 втратившими право на житло за адресою: АДРЕСА_1. - скасувати.

Ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позову Ізмаїльської міської ради до ОСОБА_3, ОСОБА_7 про визнання особи такою, що втратила право на житло - відмовити.

В іншій частині рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення, однак може бути оскаржено шляхом подачі касаційної скарги протягом 20 днів з дня набрання законної сили до суду касаційної інстанції.

Головуючий: В.А. Станкевич

Судді: А.П. Бабій

О.А. Ступаков