АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 22-ц/796/3820/2015 Головуючий в 1-й інстанції - Чала А.П.
Доповідач-Чобіток А.О.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 травня 2015 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого -Чобіток А.О.

суддів - Немировської О.В.,Ящук Т.І.

при секретарі - Басюк Ю.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Святошинського районного суду м. Києва від 26 грудня 2014 року в справі за заявою ОСОБА_3 про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню,-

в с т а н о в и л а:

В жовтні 2014 року ОСОБА_3звернувся до суду з заявою про визнання виконавчого листа Святошинського районного суду м. Києва №2-4688/11 від 14.06.2011 року виданого на підставі рішення того ж суду від 14.06.2011 року про стягнення з нього на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання дочки ОСОБА_4 у твердій грошовій сумі в розмірі 1 100 грн. щомісяця,починаючи з 01.11.2010 року,таким,що не підлягає виконанню.

Зазначав,що його обов»язок як боржника по сплаті аліментів відпав у зв»язку з тим,що 31.08.2013 року між ним та стягувачем ОСОБА_2 укладений нотаріально посвідчений договір про участь у вихованні та утриманні дитини,визначення місця тимчасового проживання дитини з ним і який виконується,а саме: донька проживає разом з ним і знаходиться на його утриманні, він несе усі витрати, які забезпечують належний рівень життя дитини, її навчання та розвиток.

Вказані обставини, на його думку, підтверджують відсутність у нього обов»язку продовжувати сплачувати аліменти матері дитини.

Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 26 грудня 2014 року заяву задоволено.

Не погодившись з такою ухвалою суду першої інстанції, ОСОБА_2 в апеляційній скарзі просить її скасувати та відмовити в задоволенні заяви. Зазначає,що ОСОБА_3 ухиляється від виконання рішення суду про стягнення з нього аліментів на утримання їх дочки,внаслідок чого утворилася заборгованість у розмірі 60 100 грн.. Договір про участь у вихованні та утриманні дитини від 31.08.2013 року розірвано і дочка проживає разом з нею.

Заслухавши доповідь судді, пояснення осіб, що з»явились в судове засідання, обговоривши доводи апеляційної скарги , обставини справи , колегія суддів приходить до наступного.

Відповідно до ч.2,4 ст. 369 ЦПК України, суд, який видав виконавчий лист, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню, та стягнути на користь боржника безпідставно одержане стягувачем за виконавчим листом. Суд ухвалою вносить виправлення до виконавчого листа, а у разі якщо його було видано помилково або якщо обов'язок боржника відсутній повністю чи частково у зв'язку з його припиненням добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин, суд визнає виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню повністю або частково.

Частиною 3 вказаної статті передбачено, що суд розглядає заяву в десятиденний строк у судовому засіданні з повідомленням стягувача та боржника і постановляє ухвалу.

Як вбачається з матеріалів справи, то на час постановлення оскаржуваної ухвали, у суду першої інстанції були відсутні відомості щодо належного повідомлення ОСОБА_2 про подання ОСОБА_3 заяви про визнання виконавчого листа, виданого на виконання рішення Святошинського районного суду м. Києва від 14.06.2011 року про стягнення з останнього на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання доньки ,ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1,таким, що не підлягає виконанню та її розгляд.

Колегія суддів вважає, що розглянувши заяву ОСОБА_3 без належного повідомлення ОСОБА_2 про надходження та розгляд заяви про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню , суд першої інстанції позбавив останню скористатись наданими їй ст. ст. 27 , 31 ЦПК України правами стосовно вказаного питання з наданням відповідних доказів, враховуючи ту обставину, що ОСОБА_2, заперечуючи проти заяви ОСОБА_3 посилається на докази щодо наявності заборгованості останнього за аліментами, а також вказує на те, що договір, на який посилається заявник як на підставу до задоволення заяви розірвано, а донька проживає з нею , які підлягають перевірці та оцінці судом першої інстанції у сукупності з доказами наданими ОСОБА_3.

На підставі викладеного ухвалу суду неможна визнати законною та обґрунтованою, в зв»язку з чим вона підлягає скасуванню з направленням питання на новий розгляд.

При новому розгляді заяви ОСОБА_3, суду першої інстанції необхідно надати належну оцінку доказам , наданим заявником на підтвердження вказаних ним обставин та доказам ОСОБА_2, результати якої викласти у судовому рішенні, врахувавши при цьому і строк дії договору про участь у вихованні та утриманні дитини, визначення місця тимчасового її проживання від 31.08.2013 року, зазначений у його п.п.4.1., укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

Керуючись ст. ст. 304, 307, 312, 313-315 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

УхвалуСвятошинського районного суду м. Києва від 26 грудня 2014 року скасувати, питання передати на новий розгляд.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий : Судді: