Справа № 477/1257/15-ц
Провадження № 2-о/477/44/15
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 червня 2015 року м. Миколаїв

Жовтневий районний суд Миколаївської області в складі:

головуючого судді Козаченка Р.В.,

при секретарі судового засідання Бітюковій С.В.,

за участю: представника заявниці ОСОБА_1,

представника заінтересованої особи (не з'явився),

розглянувши в м. Миколаєві у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Жовтневого районного суду Миколаївської області цивільну справу за заявою ОСОБА_2, заінтересована особа Управління Державної міграційної служби України у Миколаївській області, про встановлення факту проживання на території України,

в с т а н о в и в:

Заявниця звернулася до суду 5 червня 2015 року із зазначеною заявою, в якій просила встановити факт, що має юридичне значення, за яким підтвердити факт проживання на території України в період з 1970 по 1981 рік її бабусі ОСОБА_3.

Зазначала, що має намір отримати посвідку на постійне проживання в Україні, для чого необхідно підтвердити зазначений факт, який проблемно вирішити в адміністративному порядку, оскільки всіх підтверджуючих документів не збереглося.

В судовому засіданні представник заявниці заяву підтримав та просив задовольнити.

Представник заінтересованої особи в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, надав заяву з проханням розглядати справу без його участі, проти задоволення заяви ОСОБА_2 не заперечував.

Суд, заслухавши пояснення представника заявниці, пояснення свідків ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, дослідивши письмові докази в справі, дійшов висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Заявниця ОСОБА_2 є громадянкою ОСОБА_7 Федерації.

Вона проживає на території України, де купила 12 травня 2012 року за належно посвідченим та укладеним договором будинок, розташований за адресою: Миколаївська область, Жовтневий район, смт. Воскресенське, вул. Горького, 51.

Має намір постійно проживати на території України, для чого й необхідно підтвердження постійного проживання в Україні її родичів.

Згідно ч. 4 ст. 4 Закону України Про іміграцію дозвіл на імміграцію надається в межах квоти імміграції. Квота імміграції встановлюється Кабінетом Міністрів України у визначеному ним порядку по категоріям іммігрантів. В тому числі: особи, які є повнорідними братом чи сестрою, дідом чи онукою громадян України.

Відповідно до ст. 11 даного Закону на підставі отриманого дозволу на імміграцію, орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері імміграції, видає іммігранту посвідку на постійне проживання

Таким чином, для отримання дозволу на імміграцію громадянки ОСОБА_7 Федерації ОСОБА_2 та відповідно, посвідки на постійне проживання, необхідно встановити факт проживання її бабусі ОСОБА_3 на території України в м. Миколаєві.

Пунктом 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995р. передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право.

Згідно змісту ст. 234 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

У статті 256 ЦПК України виписаний перелік фактів, які можуть бути встановлені в судовому порядку, однак він не є вичерпним. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення (ч. 2).

Згідно статті 5 Закону України Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні, пункту 18 частини 1 статті 13 Закону України Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства, однією із законних підстав перебування іноземця на території України є наявність посвідки на постійне або тимчасове проживання в Україні.

Відповідно до Закону України Про іміграцію посвідка на постійне проживання може бути видана після попереднього тримання дозволу на імміграцію. Такий дозвіл видається за обов'язкової наявності передбаченого пунктом 2 частини 1 та пунктом 4 частини 5 статті 9 вищезгаданого Закону переліку документів, в тому числі й тих, що підтверджують наявність родинних зв'язків з громадянином України.

Встановлення факту постійного проживання бабусі заявниці необхідно для подальшого отримання посвідки на постійне проживання в Україні.

Однак, встановити такий факт в адміністративному порядку не виявляється за можливе, оскільки з часу її смерті минуло багато часу і документи, підтверджуючі кінцевий термін її проживання в Україні, не збереглися.

З пояснень свідків та наданих документів вбачається, що її бабуся ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, дійсно постійно проживала на території України з 1970 року по 1981 рік.

В тому числі, наданим ордером від 22 грудня 1970 року підтверджується, що вона отримала житло для постійного проживання в ІНФОРМАЦІЯ_2, де потім постійно мешкала по 1981 рік.

У 1981 році вона поїхали в гості до своїх родичів у ОСОБА_7 Федерацію, де захворіла та померла 9 січня 1982 року.

Даних які б спростовували зазначений факт судом не встановлено.

Родинні відносини між заявницею та її бабусею документально підтверджені та судом перевірені.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 234, 256 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Заяву ОСОБА_2 про встановлення факту, що має юридичне значення, задовольнити.

Встановити факт, що має юридичне значення, що ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, постійно проживала на території України в період з 1970 рік по 1981 рік

Рішення суду може бути оскаржене до апеляційного суду Миколаївської області через Жовтневий районний суд шляхом подачі апеляційної скарги на рішення протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя Р.В. Козаченко