Справа № 527/941/15-ц
номер провадження 2/527/317/15
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

09.06.2015 року Глобинський районний суд Полтавської області в складі:

головуючої судді - Марущак Р.М.,

при секретарі - Проценко А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Глобине цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Кринківської сільської ради про визнання права власності на житловий будинок з господарськими будівлями в порядку спадкування за законом, ІІІ особи без самостійних вимог щодо предмету спору - Глобинське районне управління юстиції в особі реєстраційної служби, відділ Держземагенства у Глобинському районі, Глобинська державна нотаріальна контора,

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_1 15.04.2015 року звернувся до суду з зазначеним позовом.

Обґрунтував його наступним. ІНФОРМАЦІЯ_3 померла його баба - ОСОБА_2, після смерті якої залишилось спадкове майно - житловий будинок з господарськими будівлями, розташований в АДРЕСА_1. Спадкоємцями майна померлої за законом, які прийняли спадщину, є він та його сестра ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4.

В зв'язку з оформленням спадщини виявилося, що при житті ОСОБА_2 не оформила правовстановлюючий документ на домоволодіння. По цій причині Глобинська державна нотаріальна контора відмовила йому у видачі свідоцтва про право на спадщину.

Посилаючись на викладене, позивач прохав суд визнати за ним в порядку спадкування за законом право власності на спадковий житловий будинок з господарськими будівлями, розташований в АДРЕСА_1, на неприватизованій земельній ділянці площею 0,25 га.

У судове засідання позивач ОСОБА_1 не з'явився, направив до суду заяву про розгляд справи у його відсутності. Вказав, що позовні вимоги підтримує.

Представник відповідача - Кринківської сільської ради, представники третіх осіб - реєстраційної служби Глобинського РУЮ, відділу Держземагенства у Глобинському районі, Глобинської держнотконтори, у судове засідання не з'явилися. Належним чином повідомлені про час і місце розгляду справи. В заявах, адресованих суду, прохали розглянути справу у їх відсутності, заперечень на позов не надали. Відповідач позов визнав.

Суд, дослідивши та оцінивши надані письмові докази з точки зору їх належності, допустимості, достовірності, достатності і взаємного зв'язку встановив наступне.

ІНФОРМАЦІЯ_3 померла ОСОБА_2. Згідно дослідженої судом спадкової справи № 607 за 2000 рік, заведеної державним нотаріусом Глобинської держнотконтори, спадкоємцями за законом, які в установлений законом строк прийняли спадщину, є онуки померлої - ОСОБА_1 (позивач) та ОСОБА_3. На останніх було оформлено два свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно - право на земельну частку (пай) та право на майновий пай. Фактом , який свідчив про прийняття позивачем спадщини, нотаріус визнала володіння та пред»явлення ним свідоцтва про право на майновий пай померлої.

Документально підтверджено, що спадкоємець першої черги спадкування за законом - дочка ОСОБА_2 і мати позивача - ОСОБА_4, померла ІНФОРМАЦІЯ_5. Померли також і її діти (брати та сестра позивача) : ОСОБА_5 -ІНФОРМАЦІЯ_6, ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_7, ОСОБА_3 - ІНФОРМАЦІЯ_4. ІНФОРМАЦІЯ_8 померла і єдина дочка ОСОБА_3 - ОСОБА_7.

До складу спадкового майна ОСОБА_2 крім названих паїв входить також житловий будинок з господарськими будівлями, розташований в АДРЕСА_1.

Глобинська держнотконтора відмовила ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину на вказане нерухоме майно у зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документу на ім'я спадкодавця на будинок, який би посвідчував її право власності на нього.

Згідно технічного паспорту, житловий будинок літ. «А», прибудову літ. «а» , колодязь питний літ. «К», ганок літ. «аг» побудовано в 1964 році, погріб під частиною будівлі літ. «ап» - у 1964 році, погріб під частиною будівлі літ. «Бп» - у 1965 році, сарай літ. «б» - в 1970 році, сарай-літня кухня літ. «Б» - в 1965 році, сарай літ. «В» - в 1970 році.

Відповідно до Постанови Ради Міністрів СРСР від 26.08.1948 року «Про застосування Указу ПВР СРСР від 26.08.1948 року» побудовані громадянами на відведених їм земельних ділянках будинки є їх особистою власністю.

Порядок правової реєстрації будинків та господарських будівель і споруд, а також домоволодіння в містах та селищах міського типу був врегульований на Україні Інструкцією про порядок реєстрації будівель в містах, робочих, дачних і курортних селищах України від 23/25.12.1947 року, Інструкцією про порядок реєстрації будинків і домоволодінь в містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженою 31.01.1966 року Мінкомгоспом УРСР.

Запис в реєстраційній книзі про належність домоволодіння на праві особистої власності певній особі, є офіційним доказом права власності даної особи на це домоволодіння.

Згідно Закону «Про сільську Раду депутатів трудящих УРСР» від 02.06.1968 року, кожна сільська рада вела погосподарські книги, в яких відповідним записом посвідчувалося право землекористування всіх громадян на території сільської ради, в особовому рахунку вказувались прізвище, ім'я та по батькові глави сім'ї, на ім'я якого відкрито особовий рахунок, він і був власником будинку. Ці правові акти не пов»язували виникнення права власності на житловий будинок із проведенням його реєстрації, а лише - з фактом будівництва.

Згідно записів в погосподарських книгах Кринківської сільської ради ОСОБА_2 була зареєстрована в АДРЕСА_1 і проживала у ньому до смерті. За нею, останнім часом під № 604, значилося належне на праві власності нерухоме майно - житловий будинок з господарськими будівлями, розташований за адресою: АДРЕСА_1, на не приватизованій земельній ділянці площею 0,25 га.

Оцінивши надані докази, суд прийшов до висновку, що спадкодавець ОСОБА_2 за свого життя набула право власності на назване нерухоме майно відповідно до закону, що діяв на час створення даного майна, проте, за життя не провела державну реєстрацію права власності на нього, відповідно до закону, що діє на час прийняття позивачем спадщини, в зв'язку з чим і виник спір. Його вирішення можливе лише в судовому порядку, оскільки правоздатність та дієздатність особи припиняється після її смерті, а тому провести реєстрацію права власності на житловий будинок за померлою ОСОБА_2 не можливо.

Згідно висновку відділу регіонального розвитку, містобудування та архітектури Глобинської РДА від 23.03.2015 року № 151/02-04, житловий будинок літ. «А», прибудова літ. «а», погріб під частиною будівлі літ. «ап», погріб під частиною будівлі літ. «Бп», сарай літ. «б», сарай-літня кухня літ. «Б», сарай літ. «В», ганок літ. «аг», колодязь питний літ. «К», які розташовані за адресою АДРЕСА_1, збудовані без істотних порушень діючих будівельних норм і правил.

Відповідно до ст. ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Способами захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.

Правовідносини по спадкуванню виникли на час дії Цивільного кодексу УРСР від 18.07.1963 року. За ч.2 ст. 529 цього Кодексу онуки та правнуки спадкодавця є спадкоємцями за законом, якщо на час відкриття спадщини немає в живих того з їх батьків , хто був би спадкоємцем першої черги; вони успадковують порівну в тій частині, яка б належала б при спадкоємстві за законом їх померлому родителю.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 549 ЦК України визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном.

Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

У відповідності до ст. ст. 1217, 1218 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Ч.1 та ч.2 ст. 1258 ЦК України визначено що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги…

Згідно ч.1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом.

Встановивши, що ОСОБА_2 за життя на передбачених законом підставах набула право власності на житловий будинок з господарськими будівлями по АДРЕСА_1, суд дійшов висновку, що позивач, як єдиний спадкоємець за законом ( за правом представлення), який вчасно прийняв спадщину, має право на визнання за ним права власності на нерухоме майно, належне його бабі. Інших спадкоємців померлої немає.

Визнання права власності за ОСОБА_1 на спадковий житловий будинок з господарськими будівлями не оспорюється відповідачем та не порушує прав чи інтересів інших осіб.

Позов ґрунтується на законі, доведений належними доказами, а тому підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 15, 16, 328, 1217, 1218, 1258, ЦК України, ст. ст. 10, 11,30, 60, 61, 212-215 ЦПК України, суд,

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженцем с. В.Кринки Глобинського району Полтавської області, в порядку спадкування за законом після померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_2, право власності на нерухоме майно: житловий будинок літ. «А», прибудову літ. «а», погріб під частиною будівлі літ. «Бп», сарай літ. «б», сарай-літня кухня літ. «Б»,сарай літ. «В», ганак літ. «аг», колодязь питний літ. «К», які розташовані за адресою АДРЕСА_1, на не приватизованій земельній ділянці площею 0,25 га.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Полтавської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня його проголошення апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

СУДДЯ ГЛОБИНСЬКОГО

РАЙОНОГО СУДУ Р. М. Марущак