АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 22ц/796/8/2015 Головуючий у 1-й інстанції - Васалатій К.А.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2 грудня 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва у складі :

головуючого - Шахової О.В.

суддів: Вербової І.М., Поливач Л.Д.

при секретарі - Бугай О.О.

розглянула у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк Глобус», - третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - Товариство з обмеженою відповідальністю «ОРЦ «Соснова Пуща», про розірвання договору банківського вкладу та стягнення грошових коштів за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Оболонського районного суду м. Києва від 28 лютого 2014 року,

В С Т А Н О В И Л А :

У червні 2013 року ОСОБА_1 звернувся до суду з зазначеним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що 17 квітня 2013 року між Публічним акціонерним товариством «Комерційний банк Глобус» та ОСОБА_1 укладено договір банківського вкладу (депозиту) «Класичний» № 114645. На підставі п. 1.1 договору вкладник вносить, а банк - приймає грошові кошти вкладника у сумі 2 443 000 грн та зобов'язується виплачувати вкладникові суму вкладу та проценти на суму вкладу на умовах та порядку, встановлених договором. Відповідно до п. п. 2.1, 2.2 договору банк - відкриває вкладнику вкладний рахунок, на який здійснює зарахування вкладу не пізніше дати підписання сторонами договору. Вкладник виконав умови договору та нарахував грошові кошти у сумі 2 443 000 грн на вкладний рахунок, відкритий у банку. На підставі п. 4.3.4 договору 17 квітня 2013 року позивач звернувся до відповідача про дострокове розірвання договору та повернення вкладу до 23 квітня 2013 року, як того вимагає даний договір. Однак, 26 квітня 2013 року після двох звернень до відповідача, останній письмово відмовив позивачу у отриманні своїх грошових коштів, так як за твердженням банку, даний вклад виступає в якості забезпечення виконання зобов'язання Товариства з обмеженою відповідальністю «ОРЦ «Соснова Пуща»., тому просив достроково розірвати договір банківського вкладу від 17 квітня 2013 року та стягнути з відповідача 2 443 0000 грн вкладу із нарахованими процентами, три процента річних у сумі 833,20 грн.

Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 28 лютого 2014 року у задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове про задоволення позову, посилаючись на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права. При цьому зазначає, що суд першої інстанції допустив порушення та неправильне застосування норм ЦК України щодо обов'язковості умов договору, надав перевагу доводам відповідача при вирішенні спору, не дослідив належним чином докази у справі, допустив порушення прав учасників судового процесу та основоположних принципів судочинства в Україні.

У судовому засіданні представник ПАТ КБ «Глобус» - Бондаренко Р.В. заперечував проти задоволення апеляційної скарги.

Інші особи у судове засідання не з'явились.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.1058 ЦК України, за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором.

Відповідно до положень ст. 1060 ЦК України, договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад).

Договором може бути передбачено внесення грошової суми на інших умовах її повернення.

За договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім вкладів, зроблених юридичними особами на інших умовах повернення, які встановлені договором.

Відповідно до положень ст. 1061 ЦК України банк виплачує вкладникові проценти на суму вкладу в розмірі, встановленому договором банківського вкладу. Встановлений договором розмір процентів на строковий вклад або на вклад, внесений на умовах його повернення у разі настання визначених договором обставин, не може бути односторонньо зменшений банком, якщо інше не встановлено законом.

Судом встановлено, що 17 квітня 2013 року між ОСОБА_1 та Публічним акціонерним товариством «Комерційний банк Глобус» укладено договір банківського вкладу (депозиту) «Класичний» та надано грошові кошти у сумі 2 443 000 грн.

Цього ж дня ОСОБА_1 написав заяву щодо дострокового розірвання даного договору та повернення йому суми 2 443 000 грн до 23 квітня 2013 року. У подальшому, 26 квітня 2013 року позивач отримав відповідь, яка його не задовольнила, і тому 29 квітня 2013 року він знову написав заяву на ім'я голови правління відповідача щодо надання йому копії договору застави майнових прав на суму 2 443 000 грн та отримав відповідь від 28 квітня 2013 року щодо роз'яснення, що банківський вклад позивача забезпеченням виконання зобов'язань Товариства з обмеженою відповідальністю «ОРЦ «Соснова Пуща», а тому відсутні правові підстави для дострокового розірвання договору та видачі вкладу.

17 квітня 2013 року між ОСОБА_1 та Публічним акціонерним товариством «Комерційний банк Глобус» також укладено договір застави майнових прав за договором банківського кладу депозиту «Класичний», за умовами якого ОСОБА_1 передав у заставу відповідачу майнові права за договором банківського вкладу в якості забезпечення зобов'язань Товариства з обмеженою відповідальністю «ОРЦ «Соснова Пуща» за кредитним договором на відкриття відновлювальної кредитної лінії від 31 березня 2011 року.

У відповідності до п.1.1 договору застави, від 17 квітня 2013 року, останнім було забезпечено вимоги за кредитним договором на відкриття відновлювальної кредитної лінії від 31 березня 2011 року з будь-яким змінами і доповненнями до нього, в тому числі стосовно збільшення процентної ставки за користуванням кредитом, строку кредитування, суми кредиту, тощо, а також будь-якими договорами, угодами щодо врегулювання заборгованості за ним, і за умовами якого Товариство з обмеженою відповідальністю «ОРЦ «Соснова Пуща» зобов'язалась повернути кредит відповідачу у розмірі 20 000 000 грн у строк до 28 березня 2013 року, сплатити проценти за користування кредитними кошами у розмірі 21 %.

Рішенням господарського суду Запорізької області від 28 березня 2013 року стягнуто із Товариства з обмеженою відповідальністю «ОРЦ «Соснова Пуща» на користь Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк Глобус» заборгованість за кредитним договором від 31 березня 2011 року у сумі 27 841 121,72 грн та заборгованість зі сплати процентів у сумі 68 820 грн.

Також встановлено, що ОСОБА_4 - батько позивача, з метою заволодіння шахрайськими діями грошовими кошами Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк Глобус», які останній 31 березня 2011 року на підставі договору на відкриття відновлювальної кредитної лінії передало Товариству з обмеженою відповідальністю «ОРЦ «Соснова Пуща» у сумі 20 000 000 грн, у свою чергу уклав 5 квітня 2011 року іпотечний договір, надавши при цьому неправдиві відомості щодо відсутності обтяжень на заставлене нерухоме майно.

У подальшому за договором зворотної фінансової допомоги ОСОБА_4 отримав частину вказаних коштів у сумі 2 235 000 грн, а позивач також за договором повторної фінансової допомоги отримав безпідставно частину даних грошових коштів у сумі 2 443 000 грн, які привласнив із ОСОБА_4 та у зазначений строк не повернули.

За зазначеним фактом Шевченківським РУ ГУ МВС України в м. Києві порушено кримінальну справу.

За таких обставин суд першої інстанції дійшов висновку про необґрунтованість позовних вимог, у зв'язку з їх недоведеністю.

Колегія суддів, з урахуванням викладеного, погоджується з такими висновками суду першої інстанції, оскільки достовірно встановлено, що 14 травня 2013 року відповідачем було здійснено договірне списання грошових коштів з вкладного рахунку ОСОБА_1 в сумі 2 443 000 грн та в сумі 23 024,45 грн для погашення заборгованості за кредитним договором від 31 березня 2011 року на підставі договору застави майнових прав від 17 квітня 2013 року за договором банківського вкладу, а відтак - правові підстави для задоволення позову відсутні.

Висновки суду першої інстанції ґрунтуються на фактичних обставинах, встановлених судом, і відповідають вимогам закону.

Доводи апеляційної скарги про не існування договору застави майнових прав від 17 квітня 2013 року та не надання відповідачем оригіналу зазначеного договору є безпідставними, оскільки оригінал зазначеного договору вилучений слідчим Шевченківського РУ Г МВС України в м. Києві на підставі ухвали Шевченківського районного суду м. Києва від 15 січня 2014 року. Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від4 серпня 2015 року позовну заяву ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк Глобус», - третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - Товариство з обмеженою відповідальністю «ОРЦ «Соснова Пуща» про визнання недійсним договору застави майнових прав за договором банківського вкладу від 17 квітня 2013 року, за заявою позивача, залишено без розгляду. У даній цивільній справі було проведено експертизу договору застави майнових прав за договором банківського вкладу від 17 квітня 2013 року, а відтак і доводи апеляційної скарги про не проведення судом першої інстанції експертизи договору застави майнових прав від 17 квітня 2013 року є також підставними.

Інші доводи апеляційної скарги не містять обставин, які б дали суду апеляційної інстанції підстави для спростування висновків суду в оскаржуваному рішенні.

Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції було повно та всебічно встановлено обставини справи, надано вірну оцінку зібраним доказам, відповідно до спірних правовідносин правильно застосовано норми матеріального права при дотриманні норм процесуального права, а тому рішення скасуванню не підлягає.

Згідно ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Керуючись ст.ст. 303,304, 307,308, 313-315,317 ЦПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Оболонського районного суду м. Києва від 28 лютого 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку протягом 20 днів до Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ, шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до вказаного суду.

Головуючий

Судді