Справа № 565/571/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 червня 2015 року м.Кузнецовськ

Кузнецовський міський суд Рівненської області в особі:

головуючого - судді Горегляд О.І.,

з участю:

- секретаря судового засідання - Ковбасюк А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі засідань суду в м.Кузнецовськ Рівненської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

В С Т А Н О В И В:

09 серпня 1987 року ОСОБА_1 і ОСОБА_2 уклали між собою шлюб у виконавчому комітеті Більськовільської сільської ради Володимирецького району Рівненської області, про що 09 серпня 1987 року зроблено відповідний актовий запис за №11. Наведений факт підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-ГЮ №102185, повторно виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кузнецовського міського управління юстиції у Рівненській області 28 квітня 2015 року. Діти сторін на теперішній час - повнолітні.

ОСОБА_1 звернувся в суд із позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, зазначивши, що протягом тривалого часу він із відповідачкою не підтримують шлюбних стосунків між собою та не ведуть спільного господарства. Окрім цього, в позовній заяві ОСОБА_1 зазначив, що між ним і відповідачкою відсутнє взаєморозуміння та їх примирення не відбулося. Згідно з доводами позивача їх сімя фактично розпалась і даний шлюб носить лише формальний характер. За таких обставин, як вказав ОСОБА_1, він не бажає проживати з ОСОБА_2 однією сім'єю.

В судове засідання сторони не з'явилися, хоча у встановленому законом порядку були повідомлені судом про час, дату і місце розгляду даної справи. 12 червня 2015 року від ОСОБА_2 і 22 червня 2015 року від ОСОБА_1 в суд надійшли письмові заяви про розгляд справи без їх участі на підставі наявних у справі доказів.

Окрім цього, зі змісту вказаної письмової заяви позивача від 22 червня 2015 року слідує, що ОСОБА_1 повністю підтримує вказані позовні вимоги про розірвання шлюбу. При цьому позивач вказав, що примирення подружжя є неможливим, оскільки понад трьох років сторони фактично не підтримують сімейно-шлюбних відносин між собою та не ведуть спільного господарства.

У письмовій заяві від 12 червня 2015 року відповідачка ОСОБА_2 не заперечувала проти позовних вимог ОСОБА_1

Враховуючи зазначені письмові заяви сторін від 12 червня 2015 року і 22 червня 2015 року, суд дослідив і оцінив у сукупності письмові докази, наявні в матеріалах справи, та прийшов до висновку, що позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що між сторонами відсутнє взаєморозуміння. Тривалий період часу протягом останніх трьох років ОСОБА_1 і ОСОБА_2 фактично не підтримують сімейно-шлюбних відносин між собою та не ведуть спільного господарства. Примирення сторін не наступило. ОСОБА_1 не бажає відновити сімейно-шлюбні стосунки і вважає неможливим збереження цього шлюбу, про що зазначив у письмовій заяві від 22 червня 2015 року.

Згідно з вимогами, передбаченими ч.1 ст.24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Частинами 1, 4 ст.55 СК України передбачено, що дружина та чоловік зобовязані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сімї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги, а також зобовязані спільно дбати про матеріальне забезпечення сімї.

Відповідно до ч.ч.3, 4 ст.56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого звязку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом.

Згідно з ст.112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Таким чином, з наведених підстав, суд вирішив розірвати шлюб, укладений між ОСОБА_1 і ОСОБА_2, оскільки докази справи свідчать, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим, так як суперечить інтересам позивача.

Враховуючи наведене, керуючись ч.1 ст.24, ч.ч.1, 4 ст.55, ч.ч.3, 4 ст.56, ч.2 ст.104, ч.3 ст.105, ч.1 ст.110, ст.112 СК України, ст.ст.4, 60, ч.1 ст.61, ч.1 ст.88, ч.3 ст.208, ч.ч.1, 2 ст.209, ст.ст.212-215, ч.1 ст.218, ч.3 ст.222, ч.1 ст.223, ч.1 ст.294 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задоволити повністю.

Шлюб, укладений між ОСОБА_1 і ОСОБА_2, який зареєстрований виконавчим комітетом Більськовільської сільської ради Володимирецького району Рівненської області 09 серпня 1987 року, актовий запис за №11, - розірвати.

Стягнути із ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 243 (двісті сорок три) гривні 60 копійок.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Рівненської області через Кузнецовський міський суд Рівненської області протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Головуючий суддя О.І.Горегляд