Справа № 442/6526/14 Головуючий у 1 інстанції: Дубель Р.М.
Провадження № 22-ц/783/4062/15 Доповідач в 2-й інстанції: Ніткевич А. В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 червня 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого - судді Ніткевича А.В.,

суддів: Мікуш Ю.Р., Павлишина О.Ф

секретаря Гацій І.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 на ухвалу Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 12 вересня 2014 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Комунального підприємства "Житлово-експлуатаційне об"єднання", з участю третьої особи ОСОБА_4, про спонукання до вчинення дій,-

встановила:

Оскаржуваною ухвалою Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 17 грудня 2014 року позовну заяву ОСОБА_2 до Комунального підприємства "ЖЕО", з участю третьої особи ОСОБА_4, про спонукання до вчинення дій визнано неподаною та повернуто позивачу.

Ухвалу суду оскаржив представник ОСОБА_2 - ОСОБА_3, з оскаржуваною ухвалою не погоджується та вважає її незаконною.

В апеляційній скарзі зазначає, що на послуги КП "ЖЕО" ДМР поширюються положення чинного законодавства щодо захисту прав споживачів, тому суд першої інстанції прийняв помилкове рішення про повернення позовної заяви.

Просить скасувати ухвалу Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 17 грудня 2014 року, а справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції зі стадії відкриття провадження.

Позивач ОСОБА_2, представник позивача ОСОБА_3, представник відповідача КП "Житлово-експлуатаційне об"єднання" та третя особа ОСОБА_4 будучи повідомленими належним чином про час та місце розгляду справи, про що свідчать рекомендовані повідомлення про вручення їм поштових відправлень (а.с. 50-53), в судове засідання апеляційної інстанції не прибули, не повідомили суд про причину неявки.

На переконання колегії суддів, матеріалів справи достатньо для розгляду справи по суті, а тому вважає за можливе, у відповідності до ч. 2 ст. 305 ЦПК України, розглядати справу за відсутності осіб, що не з»явилися.

За відсутності всіх осіб, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу технічними засобами не здійснюється.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення виходячи із наступного.

Повертаючи позовну заяву позивачу, суд першої інстанції виходив з того, що вимоги ухвали суду про залишення позовної заяви без руху позивачем не виконано, а саме не зазначено доказів, які підтверджують кожну обставину, тому не можливо встановити, чи є позивач споживачем послуг, на підставі яких виник спір.

Колегія суддів не може погодитись з таким висновком суду першої інстанції з наступних підстав.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є частиною національного законодавства, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов'язків має право на справедливий судовий розгляд.

Разом з тим, відповідно до ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ч.3 вказаної статті відмова від права на звернення до суду за захистом є недійсною.

Форма та зміст позовної заяви визначені положеннями статті 119 ЦПК України.

Згідно із ст. 121 ЦПК України суддя встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у ст.ст. 119, 120 ЦПК України, або не сплачено судовий збір, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання позивачем ухвали.

Якщо позивач, відповідно до ухвали суду, у встановлений строк виконає вимоги, визначені ст.ст. 119 і 120 цього Кодексу, сплатить суму судового збору позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду.

З матеріалів справи встановлено, що позивач ОСОБА_2 звернулася в суд з позовом до відповідача КП "Житлово-експлуатаційне об"єднання", у якому просила зобов"язати відповідача виконати обов"язки балансоутримувача та демонтувати металеву браму з наскрізного проходу будинку АДРЕСА_1 В обґрунтування вимог покликалася на порушення прав позивача як споживача комунальних послуг та невиконання відповідачем обов"язків балансоутримувача будинку.

Ухвалою судді Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 03 грудня 2014 року позовну заяву залишено без руху з наступних підстав: в позовній заяві не зазначено доказів, що підтверджують кожну обставину, а також не вказано підстави для звільнення від доказування; не сплачено судовий збір в розмірі 0,2 мінімальної заробітної плати - 243,60 грн.; не додано до позовної заяви її копії та копії всіх документів відповідно до кількості відповідачів і третіх осіб.

Ухвалу про залишення позовної заяви без руху позивач та її представник отримали 11.12.2014 року, жодних дій по усуненню запропонованих недоліків не вчиняли.

Разом з тим, колегія суддів звертає увагу на те, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ст. 10 ЦПК України).

Позовна заява не обов'язково обґрунтовується обставинами та доказами, які не потребують додаткового з»ясування, оскільки в протилежному випадку виключається зазначений принцип змагальності, а провадження стає безспірним, що є характерною ознакою для інших видів провадження (наказного, окремого).

Пленум Верховного Суду України в п.п. 2, 7 постанови № 2 від 12 червня 2009 року "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції" зазначає, що подання доказів можливе на наступних стадіях цивільного процесу, тому суд не вправі через неподання доказів при пред'явлені позову залишати заяву без руху та повертати заявнику.

Крім цього, в п. 26 цієї ж постанови зазначається, що під час судового розгляду предметом доказування є факти, якими позивачі обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше юридичне значення для вирішення справи (причини пропуску позовної давності тощо) і підлягають встановленню при ухваленні рішення.

Тобто, суд на стадії відкриття провадження у справі не має права повертати позовну заяву, навіть якщо на думку суду, нечітко викладено позовні вимоги та обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги.

Також, колегія суддів звертає увагу на те, що звертаючись в суд з позовом позивач самостійно визначає підставу та предмет позову, а відтак, суд на стадії відкриття провадження у справі не вправі робити висновок про те, чи порушені права та інтереси позивача, як споживача та чи поширюється дія Закону України «Про захист прав споживачів» на спірні правовідносини, оскільки таких висновків можна дійти під час розгляду справи по суті.

В свою чергу, згідно роз'яснень, наведених у п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 квітня 1996 р № 5 "Про практику розгляду цивільних справ за позовами про захист прав споживачів", Закон від 12 травня 1991 р № 1023-ХІІ "Про захист прав споживачів" не визначає певних меж своєї дії та до правовідносин, які ним регулюються, належать зокрема ті, що виникають із виконавцем комунальних послуг і послуг по ремонту житлового фонду та інженерного обладнання. Відносини, щодо захисту прав споживачів можуть виникати також з актів законодавства або з інших угод, які не суперечать Закону, при цьому за п. 7 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються споживачі - за позовами, що пов'язані з порушенням їхніх прав.

Наведене враховував апеляційний суд при постановленні ухвал від 06 жовтня 2014 року та 18 травня 2015 року по даній справі (а.с. 12, 44).

На вказані обставини суд першої інстанції увагу не звернув, відповідно дійшов передчасного висновку про необхідність повернення позовної заяви внаслідок невиконання вимог ухвали від 17 грудня 2014 року.

Відтак, колегія суддів приходить висновку про необхідність скасування ухвали суду і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції зі стадії відкриття провадження по справі.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 305, п. 4 ч. 2 ст. 307, п. 4 ч. 1 ст. 311, ст.ст. 313, 314, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,-

ухвалила:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 задовольнити.

Ухвалу Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 17 грудня 2014 року скасувати, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду зі стадії відкриття провадження у справі.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню не підлягає.

Головуючий: А.В. Ніткевич

Судді: Ю.Р. Мікуш

О.Ф. Павлишин