У Х В А Л А

23 червня 2015 року м. Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах

Верховного Суду України в складі:

Гуменюка В.І.,
Охрімчук Л.І., Сеніна Ю.Л.,

розглянувши заяву ОСОБА_4 про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 18 лютого 2015 року в справі за позовом публічного акціонерного товариства комерційний банк "Надра" до ОСОБА_5, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором та звернення стягнення на предмет іпотеки,

в с т а н о в и л а :

Рішенням Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 11 серпня 2014 року відмовлено у задоволенні позову публічного акціонерного товариства комерційний банк "Надра" (далі - ПАТ КБ "Надра").

Рішенням апеляційного суду Закарпатської області від 24 листопада 2014 року рішення Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 11 серпня 2014 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким позовні вимоги ПАТ КБ "Надра" задоволено частково: стягнуто з ОСОБА_5 на користь ПАТ КБ "Надра" 61 504,96 доларів США у рахунок сплати заборгованості за кредитним договором, що за курсом НБУ становить 691 991,83 грн; у рахунок погашення заборгованості звернуто стягнення на предмет іпотеки - будинок АДРЕСА_1, шляхом продажу на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження за початковою іпотечною ціною, визначеною на підставі оцінки майна суб'єктом оціночної діяльності, на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, але в будь-якому разі не менше за вартість, визначену в іпотечному договорі; виселено ОСОБА_4 із будинку АДРЕСА_1 без надання іншого жилого приміщення; в решті позову відмовлено; вирішено питання розподілу судових витрат.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 18 лютого 2015 року касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилено, рішення апеляційного суду Закарпатської області від 24 листопада 2014 року залишено без змін.

21 травня 2015 року до Верховного Суду України звернулася

ОСОБА_4 про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 18 лютого 2015 року, посилаючись на неоднакове застосування судами касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального та процесуального права, а саме: статей 257, 261, 267 ЦК України, Закону України "Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті", статей 213, 214, 303, 333 ЦПК України, а також на невідповідність судового рішення суду касаційної інстанції викладеному у постанові Верховного Суду України висновку щодо застосування у подібних правовідносинах норм матеріального права.

Для прикладу заявниця надала ухвалу Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 25 березня 2015 року, постанову Верховного Суду України від 11 березня 2015 року.

Колегія суддів вважає, що у допуску справи до провадження слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до статті 353 ЦПК України Верховний Суд України переглядає судові рішення у цивільних справах виключно з підстав і в порядку, встановлених цим Кодексом.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 355 ЦПК України підставою для подання заяви про перегляд судових рішень у цивільних справах є неоднакове застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що спричинило ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах.

При цьому під застосуванням норм матеріального права у подібних правовідносинах слід розуміти такі правовідносини, де тотожними є предмет спору, підстави позову, зміст позовних вимог та встановлені судом фактичні обставини справи, а також наявне однакове матеріально-правове регулювання спірних правовідносин.

Пунктами 2, 4 частини першої статті 355 ЦПК України передбачено, що заява про перегляд судових рішень у цивільних справах може бути подана також з підстав: неоднакового застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм процесуального права - при оскарженні судового рішення, яке перешкоджає подальшому провадженню у справі або яке прийнято з порушенням правил підсудності або встановленої законом компетенції судів щодо розгляду цивільних справ; невідповідності судового рішення суду касаційної інстанції викладеному у постанові Верховного Суду України висновку щодо застосування у подібних правовідносинах норм матеріального права.

Зміст заяви ОСОБА_4 та наданої нею для порівняння ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 25 березня 2015 року не свідчить про наявність підстав для перегляду судових рішень згідно з вимогами пункту 2 частини першої ?????? 355 ??? ??????? <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_3339/ed_2015_02_12/pravo1/T041618.html?pravo=1>.

Порівняння змісту постанови Верховного Суду України від 11 березня 2015 року (справа № 6-16цс15) зі змістом ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 18 лютого 2015 року, про перегляд якої подано заяву, не дає підстав для висновку про те, що зазначена ухвала суду касаційної інстанції не відповідає викладеному у вказаній постанові Верховного Суду України висновку щодо застосування у подібних правовідносинах норм матеріального права.

Зазначена постанова не є прикладом неоднакового застосування судом касаційної інстанції норм матеріального права, оскільки вона прийнята у порядку, визначеному главою 3 розділу V ЦПК України, і не є рішенням суду касаційної інстанції, ухваленим у порядку касаційного провадження.

Порівняння судових рішень, наданих заявником як приклад, із судовим рішенням, про перегляд якого подано заяву, не дає підстав для висновку про те, що суд касаційної інстанції під час розгляду двох чи більше справ за тотожних предмета спору, підстав позову та за аналогічних обставин і однакового регулювання нормами матеріального права спірних правовідносин дійшов протилежних висновків щодо заявлених вимог.

Відповідно до статті 360 ЦПК України Верховний Суд України відмовляє в допуску справи до провадження, якщо подана заява є необґрунтованою.

За таких обставин вважати заяву ОСОБА_4 обґрунтованою немає підстав.

Керуючись ст. ст. 353, 355, 356, 360 ЦПК України, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України

у х в а л и л а :

У допуску до провадження Верховного Суду України справи за позовом публічного акціонерного товариства комерційний банк "Надра" до ОСОБА_5, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором та звернення стягнення на предмет іпотеки за заявою ОСОБА_4 про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 18 лютого 2015 року відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: В.І. Гуменюк

Л.І. Охрімчук

Ю.Л. Сенін