Справа № 318/3122/14-ц Номер провадження №2/318/11/2015
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" квітня 2015 р. м. Кам'янка-Дніпровська

Камянсько-Дніпровський районний суд Запорізької області в складі:

головуючого судді Петрова В. В.

за участю секретаря Александрова М. І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою, заборону вчиняти дію,

ВСТАНОВИВ:

Позивачеві на праві приватної власності належить житловий будинок № 12 по пров.Шкільному с.Дніпровка Камянсько-Дніпровського району Запорізької області та земельна ділянка розміром 12 га, цільове призначення ведення садівництва, та земельна ділянка розміром 0,38 га, цільове призначення ведення особистого підсобного господарства. На теперішній час між ним та відповідачем, який мешкає поряд у будинку № 10 по пров.Шкільному с.Дніпровка Камянсько-Дніпровського району Запорізької області, виник спір стосовно межі між їх ділянками. У 2006 р позивач звертався до голови Дніпровської сільської ради з проханням розібратися в межовому спорі та поновити межі між ділянками. Комісією Дніпровської сільської ради було складено акт встановлення межових знаків на границях суміжних ділянок від 16.11.2006 р, яким встановлено, що фактичні розміри його ділянки не співпадають з розмірами, що вказані в державному акті. У 2012 р знову виник конфлікт стосовно меж, відповідач заявив, що йому не вистачає 2 метрів для будівництва балаганів, позивач пішов йому на зустріч та уступив частину свого городу. На даний час відповідач вимагає у позивача ще два метри вздовж подвіря, щоб він міг побудувати паркан, при цьому вимагає,щоб позивач прибрав свій сарай. Просить відновити межу між земельними ділянками, які знаходяться за адресою: Запорізька область Камянсько-Дніпровський район с.Дніпровка пров.Шкільний,10 та 12 відповідно до державного акту про право приватної власності на землю серії ЗП № 265 та заборонити відповідачу вчиняти дії щодо перенесення межі земельної ділянки зі зміщенням її у бік його земельної ділянки.

В судові засідання позивач ОСОБА_1 не зявився, надіслав заяву щодо розгляду справи у його відсутність.

Представник позивача ОСОБА_3В позов підтримала та надала суду пояснення, аналогічні викладеним у позові.

Відповідач ОСОБА_2О в судовому засіданні позов не визнав.

Представник відповідача ОСОБА_4 позов не визнав, вважає його безпідставним, просить відмовити у задоволенні позову.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного:

ОСОБА_1А має на праві приватної власності житловий будинок № 12 по пров.Шкільному с.Дніпровка Камянсько-Дніпровського району Запорізької області, що підтверджується свідоцтвом про право власності на нерухоме майно серії САВ № 329364 від 17.05.2007 р (а.с.5)

ОСОБА_1А має на праві приватної власності земельну ділянку площею 0,1200 га що розташована за адресою: пров. Шкільний,12 с. Дніпровка Камянсько-Дніпровського району Запорізької області, для ведення садівництва, що підтверджується державним актом на право приватної власності на землю серії ЯЕ № 266270, виданого 28.02.2008 р відділом земельних ресурсів в Камянсько-Дніпровському районі (а.с.7)

ОСОБА_1А має на праві приватної власності земельну ділянку площею 0,38 га що розташована на території Дніпровської сільської ради Камянсько-Дніпровського району Запорізької області, для ведення особистого підсобного господарства, що підтверджується державним актом на право приватної власності на землю серії ЗП 265, виданого 10.11.1995 р Дніпровською сільською радою (а.с.6)

ОСОБА_2О має на праві приватної власності земельну ділянку площею 0,48 га що розташована за адресою: пров. Шкільний, 10 с. Дніпровка Камянсько-Дніпровського району Запорізької області, для ведення садівництва, що підтверджується державним актом на право приватної власності на землю серії 1-ЗП № 068373, виданого 21.12.2000 р Дніпровською сільською радою Камянсько-Дніпровського району Запорізької області (а.с.39)

Правом власності є право на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб (ч.1 ст.316 ЦК України)

Частина 1 ст.321 ЦК України зазначає, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні

Кожна особа має право в порядку, встановленому цивільно-процесуальним кодексом України, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів (ч.1 ст.3 ЦПК України)

Згідно до ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд не обмежував сторони в наданні ними доказів по справі.

Стаття 15 ЦК України встановлює, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно положень ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Частина 1 ст.60 ЦПК України зазначає, зо кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Право власності на землю гарантується Конституцією України. Право власності на землю (земельну ділянку) набувається і здійснюється відповідно до закону. Власник земельної ділянки має право використовувати її на свій розсуд відповідно до її цільового призначення (ч.ч.2,4 ст.373 ЦК України) Право власності на землю гарантується (ч.2 ст.1 ЗК України)

Власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню (ч.2 ст.386 ЦК України)

Земельні відносини це суспільні відносини щодо володіння, користування і розпорядження землею (ч.1 ст.2 ЗК України)

Стаття 14 ЗК України зазначає, що право власності на землю це право володіти, користуватися і розпоряджатися земельними ділянками. Право власності на землю набувається та реалізується на підставі Конституції України, Земельного кодексу, а також інших законів, що видаються відповідно до них.

Власник земельної ділянки має право вимагати від власника сусідньої земельної ділянки сприяння встановленню твердих меж, а також відновленню межових знаків у випадках, коли вони зникли, перемістились або стали невиразними. Види межових знаків і порядок відновлення меж визначаються центральним органом виконавчої влади з питань земельних ресурсів (ч.ч.1,2 ст.106 ЗК України)

Стаття 158 ЗК України регламентує, що земельні спори вирішуються судами, органами місцевого самоврядування та органами виконавчої влади з питань земельних ресурсів. Органами місцевого самоврядування вирішуються земельні спори у межах населених пунктів щодо меж земельних ділянок, що перебувають у власності і користуванні громадян, та додержання громадянами правил добросусідства, а також спори щодо розмежування меж районів у містах. У разі незгоди власників землі або землекористувачів з рішенням органів місцевого самоврядування, органу виконавчої влади з питань земельних ресурсів спір вирішується судом.

Актом від 16.11.2006 р про встановлення межових знаків на границях суміжних ділянок було встановлено, що фактичні розміри його ділянки не співпадають з розмірами, що вказані в державному акті № 265 від 10.11.1995 р (а.с.9) Суд критично ставиться до вказаного акту, оскільки з нього незрозуміло, які саме земельні ділянки було оглянуто, відсутні заміри, не вказано, яким саме чином існує неспівпадіння розмірів земельних ділянок.

Частина 1 ст.107 ЗК України вказує, що основою для відновлення меж є дані земельно-кадастрововї документації.

Вивчивши матеріали справи, вислухавши пояснення сторін, суд приходить до наступного: позивачем не надано доказів того, що порушується право власності позивача на земельну ділянку. На плані земельної ділянки (а.с.52) відсутня дата складання, крім того в матеріалах справи відсутні докази того, що ТОВ «Козацькі землі» має право проводити геодезичні роботи, вказаний план був складений у відсутності другої сторони, експертиза сторонами не проводилась, тому необхідно позовну заяву залишити без задоволення.

На підставі викладеного, керуючись Конституцією України, ст.ст. 3, 10-11, 15, 57-60, 212-215 ЦПК України, ст. ст. 316, 321, 373, 386 ЦК України, ст..ст.1-2,106,158 ЗК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Запорізької області через Камянсько-Дніпровський районний суд Запорізької області протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Суддя В. В. Петров

Суддя:ОСОБА_5