У х в а л а

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 червня 2015 року м. Київ
Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Парінова І.К., розглянувши касаційну скаргу публічного акціонерного товариства «Акцент-Банк» на рішення Машівського районного суду Полтавської області від 05 березня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Полтавської області від 23 квітня 2015 року в справі за позовом публічного акціонерного товариства «Акцент-Банк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

в с т а н о в и в:

У травні 2014 року публічне акціонерне товариство «Акцент-Банк» (далі - ПАТ «Акцент-Банк») звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, мотивуючи свої вимоги тим, що 08 лютого 2008 року між банком та відповідачем укладено договір, згідно з умовами якого банк надати ОСОБА_2 кредит у розмірі 5 000 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту зі сплатою 24 % річних на суму залишку заборгованості. Відповідач взяті на себе зобов'язання не виконав, у зв'язку з чим станом на 27 березня 2014 року виникла заборгованість у розмірі 25 587 грн 89 коп. Враховуючи викладене, позивач просив стягнути з ОСОБА_2 на свою користь заборгованість у розмірі 25 587 грн 89 коп.

Рішенням Машівського районного суду Полтавської області від 05 березня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Полтавської області від 23 квітня 2015 року, в позові відмовлено.

У касаційній скарзі ПАТ «Акцент-Банк» просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалу апеляційного суду, мотивуючи свої вимоги порушенням судами норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права, й передати справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

У відкритті касаційного провадження слід відмовити з таких підстав.

За змістом ст. 335 ЦПК України <nau://ukr/1618-15|st335>, під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні судів першої та апеляційної інстанції чи відкинуті ними, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу та про перевагу одних доказів над іншими.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції, з висновками якого погодився й апеляційний суд, на підставі належним чином оцінених доказів, поданих сторонами (ст. 212 ЦПК України), з урахуванням встановлених обставин і вимог ст. ст. 10, 60 ЦПК України, дійшов обґрунтованого висновку про відмову в позові, виходячи з того, що банк пропустив строк звернення до суду.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Із оскаржуваних судових рішень вбачається, що вони відповідають вимогам матеріального й процесуального права, а викладені в касаційній скарзі доводи висновків суду першої інстанції та апеляційного суду не спростовують та не викликають необхідності перевірки матеріалів справи, у зв'язку з чим у відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити.

Керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

У відкритті касаційного провадження в справі за позовом публічного акціонерного товариства «Акцент-Банк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, за касаційною скаргою публічного акціонерного товариства «Акцент-Банк» на рішення Машівського районного суду Полтавської області від 05 березня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Полтавської області від 23 квітня 2015 року відмовити.

Додані до скарги матеріали повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних справ І.К. Парінова