Номер провадження: 22-ц/785/9856/15
Головуючий у першій інстанції Кічмаренко С. М.
Доповідач Варикаша О. Д.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.11.2015 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого - судді - Варикаші О.Д.

суддів - Ступакова О.А.

- Станкевича В.А.

при секретарі - Желєзнову В. В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 - представника ОСОБА_4 на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 30.09.2015 року по справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_4 про розірвання шлюбу,-

встановила:

Позивач звернувся з вказаним позовом до суду (а. с. 2), в якому просив розірвати шлюб, укладений між ним та ОСОБА_4., зареєстрований 24.10.1992 року в Палаці урочистих подій м. Одеси, про що Відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Одеської міської ради народних депутатів у книзі реєстрації актів про укладення шлюбу зроблений актовий запис № 1729, після розірвання шлюбу відповідачці залишити прізвище ОСОБА_4

Свої позовні вимоги позивач, як зазначено в рішенні суду, обґрунтовував тим, що сімейне життя між ними не склалося із-за різних характерів, життєвих прагнень та поглядів на подружнє життя. Почуття поваги та кохання подружжям один до одного втрачено, бажання поновити відносини не має.

В судовому засіданні в суді першої інстанції, як зазначено в рішенні суду, представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити. Представник відповідачки заперечував проти задоволення позову і вважав, що позов про розірвання шлюбу повинен розглядатися з позовними вимогами про розподіл спільного майна подружжя. Позивач та відповідачка в судовому засіданні не були присутні.

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 30.09.2015 року позов ОСОБА_5 задоволено. Розірвано шлюб між ОСОБА_5 та ОСОБА_4, що був зареєстрований 24 жовтня 1992 року в Палаці урочистих подій міста Одеси, про що Відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Одеської міської ради народних депутатів зроблений актовий запис № 1729.

Не погодившись з рішенням суду, ОСОБА_4 через свого представника, подала апеляційну скаргу на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 30.09.2015 року, в якій просить скасувати рішення суду від 30.09.2015 року та спрямувати справу на новий розгляд до суду першої інстанції, іншим складом суду, посилаючись на порушення норм процесуального права та на те, що суд не сприяв повному, об'єктивному та неупередженому розгляду позову.

Позивачем рішення суду не оскаржується.

В судовому засіданні представник відповідачки підтримав апеляційну скаргу, представник позивача заперечував проти задоволення апеляційної скарги. Позивач та відповідачка в судове засідання не з'явилися, про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, що підтвердили в судовому засіданні також їхні представники, причини неявки суду не повідомили, клопотання про відкладення розгляду справи від них на адресу суду не надходили.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог та наданих доказів і доводів апеляційної скарги, судова колегія приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Задовольняючи позов ОСОБА_5, суд першої інстанції виходив з наступного.

Судом встановлено, що 24 жовтня 1992 року між ОСОБА_5 та ОСОБА_4 в Палаці урочистих подій міста Одеси було зареєстровано шлюб, про що Відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Одеської міської ради народних депутатів зроблений актовий запис № 1729.

Від шлюбу сторони мають двох дітей: ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_2.

За час фактичних взаємин подружжя, позивач ОСОБА_5 втратив почуття любові до жінки.

Фактичні шлюбні відносини подружжя розірванні і вони не ведуть спільного господарювання.

На примирення та збереження сім'ї позивач не згоден.

Таким чином, суд першої інстанції вважав, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін.

За таких обставин, суд першої інстанції, керуючись, ст. 104, ч. 3 ст. 105, ч. 1 ст. 110, ст. 112 СК України, задовольнив позов позивача.

Судова колегія, вважає, що суд першої інстанції, в межах позовних вимог, повно, всебічно дослідив і оцінив обставини по справі, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин та прийшов до правильного висновку на підставі наданих та досліджених доказів, задовольнивши позов позивача.

Тому судова колегія погоджується з висновками суду першої інстанції, оскільки вони відповідають фактичним обставинам справи, наданим доказам та відповідним нормам матеріального і процесуального права, а суд першої інстанції правомірно на підставі вимог закону та на підставі встановлених обставин справи дійшов висновку про задоволення позовних вимог.

Оскільки, відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

З чого виходив і суд першої інстанції, задовольняючи позов позивача про розірвання шлюбу.

Доводи апеляційної скарги стосовно незаконності ухвалу суду від 30.09.2015 року про роз'єднання позовних вимог, судова колегія не приймає до уваги, оскільки цивільна справа, в цій частині повернута до суду першої інстанції для виконання вимог ч. 2 ст. 293 ЦПК України згідно ухвали апеляційного суду Одеської області від 30.10.2015 року (а. с. 70).

Доводи апеляційної скарги щодо ненадання до позовної заяви оригіналу свідоцтва про шлюб, судова колегія не приймає до уваги, так як таке свідоцтво знаходиться в матеріалах справи (а. с. 8).

Також судова колегія не приймає до уваги доводи апеляційної скарги з приводу того, що коли при розірванні шлюбу в судовому порядку встановлено, що подружжя не досягло згоди про те, з ким із них будуть проживати неповнолітні діти, порядок та розмір виплати коштів на утримання дітей, дружини (чоловіка), а також про поділ спільного майна подружжя, суд вирішує зазначені питання по суті одночасно з вимогою про розірвання шлюбу з дотриманням закону, який регулює ці правовідносини.

Оскільки, ухвалою суду першої інстанції від 30.09.2015 року (а. с. 50) за заявою представника позивача про роз'єднання позовних вимог, виділено в самостійне провадження позовні вимоги позивача про розподіл спільного майна подружжя, позивачем рішення суду не оскаржується, відповідачкою зустрічні позовні вимоги щодо розподілу спільного майна подружжя відповідно до матеріалів справи не заявлялися. Також сторонами не заявлялися позовні вимоги щодо місця проживання неповнолітніх дітей та стосовно утримання дітей, дружини.

Судова колегія не приймає до уваги також доводи апеляційної скарги, що суд розглянув питання про права відповідачки без її присутності в судовому засіданні 30.09.2015 року та без її повідомлення належним чином, без вирішення питання утримання неповнолітньої дитини.

Оскільки, відповідачка та її представник були належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи 30.09.2015 року (а. с. 46-47), представник відповідачки був присутній в судовому засіданні 30.09.2015 року, що підтвердив в судовому засіданні в суді апеляційної інстанції, та зустрічних позовних вимог, зокрема щодо утримання неповнолітньої дитини не заявляв.

Також судова колегія не приймає до уваги доводи апеляційної скарги стосовно порушення судом процесуального порядку документообігу передбаченого законом, а саме ст. 11-1, автоматизована система документообігу суду, при роз'єднанні позовних вимог, так як це не підтверджується будь-якими доказами.

Оскільки, відповідно до матеріалів справи, суд першої інстанції виділивши в самостійне провадження позовні вимоги ОСОБА_5 про розподіл спільного майна подружжя (а. с. 50), розглянув лише позовні вимоги про розірвання шлюбу, а не виділені в самостійне провадження вказані позовні вимоги.

Інші доводи апеляційної скарги судова колегія також не приймає до уваги, так як вони не спростовують висновки суду першої інстанції.

Крім того, судова колегія звертає увагу на те, що з апеляційної скарги не вбачається, що відповідачка заперечує проти розірвання шлюбу як такого (клопотання про надання строку для примирення нею не заявлялося), а її апеляційна скарга направлена на вирішення майнових прав сторін.

Таким чином, враховуючи вище викладене, доводи апеляційної скарги, судова колегія вважає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а доводи апеляційної скарги не можуть бути прийняті до уваги, оскільки вони не спростовують висновки суду.

За таких обставин, апеляційну скаргу представника ОСОБА_4 необхідно відхилити, а рішення Приморського районного суду м. Одеси від 30.09.2015 року залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 304, 307, 308, 313, 314, 315, 319 ЦПК України, колегія суддів,-

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - представника ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Приморського районного суду м. Одеси від 30.09.2015 року по справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_4 про розірвання шлюбу - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, однак може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили до суду касаційної інстанції.

Судді апеляційного суду Одеської області О.Д. Варикаша

О.А. Ступаков

В.А. Станкевич