Справа № 310/177/15-ц
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
Іменем України
26 травня 2015 року м.Бердянськ
Бердянський міськрайонний суд Запорізької області в
складі: головуючого - судді Ліхтанської Н.П.
при секретарі Олійник Н.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Бердянську цивільну справу за позовом Військового прокурора Запорізького гарнізону Південного регіону України в інтересах держави, в особі Міністерства оборони України, військової частини НОМЕР_1 до ОСОБА_1 , 3-іх осіб: Бердянської районної державної адміністрації, Управління Держземагенства у Бердянському районі Запорізької області про визнання недійсним державного акту на право власності на земельну ділянку, скасування запису про його державну реєстрацію та повернення її законному користувачу,
В С Т А Н О В И В:
Як видно з позовної заяви, прокурор звернувся до суду з позовом в інтересах держави в особі Міністерства Оборони України, військової частини № НОМЕР_1 , де зазначив, що рішенням господарського суду Запорізької області від 7 грудня 2010 р. задоволено позов заступника військового прокурора Запорізького гарнізону про скасування розпорядження голови Бердянської районної державної адміністрації Запорізької області від 03 квітня 2009 р. №192 «Про припинення військовій частині НОМЕР_2 права постійного користування земельною ділянкою», яка розташована на території Новопетрівської сільської ради Бердянського району площею 2802,06га. Постановою Донецького апеляційного господарського суду від 15 лютого 2011 року рішення суду залишено без змін. Разом з тим, під час розгляду справи в суді, головою Бердянської районної державної адміністрації видано розпорядження Бердянської районної державної адміністрації Запорізької області від 03 серпня 2010 р. №494 «Про передачу громадянам у власність земельних ділянок на території Новопетрівської сільської ради».
В судовому засіданні представники позивачів Міністерства Оборони України, військової частини № НОМЕР_1 Ходяков А.М. , ОСОБА_2 підтримали позовні вимоги в повному обсязі, просить позов задовольнити .
Представник прокуратури в судове засідання не з`явився, про розгляд справи був повідомлений належним чином.
Відповідач ОСОБА_1 у судове засідання не з"явилася, причини неявки не повідомила, не надала до суду своїх заперечень проти позову і згідно ч. 4 ст.169 ЦПК України суд вважає за можливе справу розглянути на підставі наявних в ній доказів.( заочне рішення).
Представник 3-ї особи - Управління Держземагенства у Бердянському районі в судове засідання не з`явився, заперечень проти позову не надав.
Представник 3-ї особи Бердянської районної державної адміністрації в судове засідання не з`явився, заперечень проти позову не надав.
Розглянувши матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим і підлягаючим задоволенню частково з наступних підстав:
Позивачі просять визнати недійсним державний акт на право власності на земельну ділянку на ім`я ОСОБА_1 , скасувати його державну реєстрацію та повернути земельну ділянку за належністю військовій частині НОМЕР_1 .
Такі вимоги відповідають чинному законодавству частково у зв`язку з наступним.
Відповідно до положень ст. 13, 14 Конституції України земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об`єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією.
Статтями 2, 19 Закону України «Про охорону земель» визначено, що об`єктом особливої охорони держави є всі землі в межах території України.
Відповідно до ст. 19 Конституції України, посадові особи органів державної влади зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно п. 12 Перехідних положень Земельного кодексу України до розмежування земель державної та комунальної власності, повноваження щодо розпорядження землями в межах населених пунктів, крім земель, переданих у приватну власність, здійснюють відповідні сільські, селищні, міські ради, а за межами населених пунктів відповідні органи виконавчої влади.
Ст. 19 ЗК України визначено, що землі України за основним цільовим призначенням поділяються на категорії, однією з яких є землі оборони.
Згідно зі ст. 77 названого Кодексу, землями оборони визначаються землі, що надані для розміщення і постійної діяльності військових частин, установ, військово-навчальних закладів, підприємств і організацій Збройних Сил України, інших військових формувань, утворених відповідно до законодавства України.
Абз. З ч. 5 ст. 20 зазначеного Кодексу передбачено, що земельні ділянки, що належать до земель оборони, використовуються виключно згідно із Законом України «Про використання земель оборони».
Згідно ст. 2 Закону України «Про використання земель оборони» військовим частинам для виконання покладених на них функцій та завдань земельні ділянки надаються у постійне користування відповідно до вимог ЗК України.
Особливості надання земельних ділянок військовим частинам під військові та інші оборонні об`єкти визначаються Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до ст. 9 Закону України «Про оборону України», Кабінет Міністрів України встановлює порядок надання Збройним Силам України, іншим військовим формуванням у користування державного майна, в тому числі земельних ділянок.
Порушення вимог законодавства під час використання та розпорядження вищезазначеними об`єктами державної власності може заподіяти шкоди інтересам держави, зокрема, у сфері економіки та обороноздатності країни.
Ст.ст. 9, 14 Закону України «Про оборону України» визначено, що землі закріпленні за військовими частинами та установами Збройних Сил України, є державною власністю та належать їм на праві оперативного управління, а вирішення питань щодо надання Збройним Силам України в управління об`єктів державної власності, в т.ч. й земельних ділянок, відноситься до повноважень Кабінету Міністрів України.
Ч. 2 ст. 149 ЗК України передбачено, що вилучення земельних ділянок провадиться за згодою землекористувачів на підставі рішень Кабінету Міністрів України, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, місцевих державних адміністрацій, сільських, селищних, міських рад відповідно до їх повноважень.
Рішення Кабінетом Міністрів України або Міністерством оборони України про припинення постійного користування спірною земельною ділянкою не приймалось.
Як встановлено судом, рішенням Бердянської районної ради народних депутатів Запорізької області від 28 грудня 2000р. № 7 Донецькій КЕЧ військовій частині НОМЕР_2 Бердянського гарнізону земельна ділянка, що розташована на території Новопетрівської сільської ради площею 2802,06га надана в постійне користування для розміщення та обслуговування об`єктів і споруд полігону та видано акт на право постійного користування земельною ділянкою серії ІІ-ЗП № 001486 від 17 травня 2001 року.
03.04.2009 року головою Бердянської районної державної адміністрації Запорізької області видано розпорядження № 192 «Про припинення права постійного користування земельною ділянкою», яким військовій частині НОМЕР_2 Бердянського гарнізону Донецької КЕЧ припинено право користування земельною ділянкою площею 2802,06 га на території Новопетрівської сільської ради Бердянського району, яка надавалася рішенням сесії Бердянської районної ради від 28 грудня 2000року № 7 для розміщення та обслуговування об`єктів і споруд полігону. Дані землі переведені до земель запасу категорії земель сільськогосподарського призначення. Визнано таким, що втратив чинність, державний акт на право постійного користування землею серії ІІ-ЗП № 001486, реєстраційний № 390 від 17.05.2001 року, виданий військовій частині НОМЕР_2 Бердянського гарнізону Донецької КЕЧ для розміщення та обслуговування об`єктів і споруд полігону.
Рішенням господарського суду Запорізької області від 07.12.2010 року, залишеним без змін постановою Донецького апеляційного господарського суду від 15.02.2011 року зазначене розпорядження № 192 від 03.04.2009 року визнано недійсним.
Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, не заборонених законом, зокрема, із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.
Відповідно до ч. 1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.
Відповідно до ч. З ст. 215 ЦК України якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).
Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам, а волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.

Постановою Запорізького окружного адміністративного суду від 12.06.2013р., яка набрала чинності 02.10.2014р., задоволено позов заступника військового прокурора Запорізького гарнізону про скасування розпорядження голови Бердянської районної державної адміністрації № 494 від 03 серпня 2010 року «Про передачу громадянам у власність земельних ділянок на території Новопетрівської сільської ради».
Частиною 1 ст. 155 ЗК України передбачено, що у разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним.
Отже, враховуючи, що державний акт на право власності на земельну ділянку є документом, що посвідчує право власності і видається на підставі відповідних рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, а повноважень розпоряджатися землями оборони Бердянська районна державна адміністрація шляхом безоплатного виділення їх у власність громадянам для ведення особистого селянського господарства не мала, суд приходить до висновку про наявність підстав для визнання в силу ст.155 ЗК України виданого на підставі розпорядження № 494 від 03.08.2010 року на ім`я ОСОБА_1 державного акта серія ЯЛ № 125077 недійсним, а тому земельна ділянка площею 2,000га підлягає поверненню землекористувачу в особі військової частині НОМЕР_1 шляхом витребування її з володіння відповідача.
Щодо заявлених прокурором вимог про скасування запису від 18 жовтня 2010 року про державну реєстрацію державного акта серії ЯЛ № 125077 на право власності на земельну ділянку, виданого на ім`я ОСОБА_1 , то вони задоволенню не підлягають, оскільки така вимога не належить до передбаченого законом способу захисту порушеного права, бо не погоджується з положенням Закону України від 01.07.2004 року „Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень".
Згідно ст. 26 вказаного Закону записи до Державного реєстру вносяться на підставі прийнятого рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень. Записи скасовуються, якщо підстави, за яких вони були внесені, визнані судом недійсними.
Отже, у разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації права на земельну ділянку, а не реєстрації державного акту.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 10,11, 58,60, 212- 215,224-228 ЦПК України, керуючись ст.ст.77,149,152,155,118ЗК України, ст.,ст. 203,215,216,328 ЦК України, ст.ст. 9,14 Закону України «Про оборону України», суд
В И Р І Ш И В :
Позов задовольнити частково.
Визнати недійсним державний акт на право власності серії ЯЛ № 125077 на земельну ділянку площею 2,0000га для ведення особистого селянського господарства , що розташована на території Новопетрівської сільської ради Бердянського району Запорізької області , вартістю 24231,28грн., виданий Бердянською районною державною адміністрацією на ім`я ОСОБА_1 та зареєстрований в «Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та право постійного користування землею, договорів оренди землі» за реєстраційним номером 64 від 18.10.2010року .
Зобов`язати ОСОБА_1 ,ІДН. НОМЕР_3 , повернути земельну ділянку площею 2,0000га для ведення для ведення особистого селянського господарства , що розташована на території Новопетрівської сільської ради Бердянського району Запорізької області, кадастровий номер :02:008:1090 за належністю військовій частині НОМЕР_1 , код ЄДР НОМЕР_4 .
В решті частині відмовити.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІДН. НОМЕР_3 , у дохід держави судовий збір в сумі 243,60 грн.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Запорізької області.
Апеляційна скарга може бути поданою протягом 10днів з дня оголошення рішення, особами, відсутніми у судовому засіданні протягом 10днів з дня отримання копії рішення.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заява про перегляд заочного рішення може бути поданою протягом 10 днів з дня отримання його копії.
Суддя:Н. П. Ліхтанська