АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
УХ В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 листопада 2015 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з цивільних справ Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого: Соколової В.В.

суддів: Борисової О.В., Невідомої Т.О.

при секретарі: Ільченко В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Подільського районного суду м. Києва від 06.07.2015 у справі за позовом ОСОБА_1 до Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворюваньУкраїни в м. Києві, третя особа: ОСОБА_2 про встановлення факту проживання однією сім'єю, визнання права на страхову виплату та зобов'язання виплатити страхову суму, -

В С Т А Н О В И Л А

У травні 2015 року позивач звернувся до суду з позовом, в якому з урахуванням уточнень просив: визнати за ним право на половину від одноразової допомоги в розмірі п'ятирічного заробітку потерпілого від нещасного випадки на виробництві, що стався з його сином ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_3 в розмірі 102990,6 грн.; зобов'язати відповідача виплатити йому вищевказану допомогу; встановити факт спільного проживання позивача разом з сином ОСОБА_1 з дня народження останнього (ІНФОРМАЦІЯ_2) по день смерті (ІНФОРМАЦІЯ_3).

Справа № 758/5295/15-ц
№ апеляційного провадження 22-ц/796/11102/2015
Головуючий у суді першої інстанції: Ларіонова Н.М.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Соколова В.В.
Свої вимоги обґрунтовував тим, що ІНФОРМАЦІЯ_3 о 18.30 год. внаслідок нещасного випадку, пов'язаного з виробництвом, на приватному підприємстві «Вітал Вуд-Інвест» загинув син позивача - ОСОБА_3. Позивач 19.01.2015, як батько загиблого, звернувся до начальника УВД ФССІТВ у м. Києві щодо надання одноразової допомоги у зв'язку з загибеллю сина, як члена сім'ї. 10.02.2015 позивач отримав лист № Т-07/08-18, відповідно до якого йому відмовлено в отриманні цієї одноразової допомоги, оскільки на момент нещасного випадку до сім'ї потерпілого ОСОБА_3 (загиблого) належала його дружина -ОСОБА_2, якій і було призначено та виплачено вищезазначену допомогу. Проте, до смерті син зі своєю дружиною проживав разом з позивачем, а тому на думку останнього він також є членом сім'ї померлого сина і має право на половину призначеного страхового відшкодування.

Рішенням Подільського районного суду м. Києва від 06.07.2015 позов ОСОБА_1 до Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Києві, третя особа: ОСОБА_2 про встановлення факту проживання однією сім'єю, визнання права на страхову виплату та зобов'язання виплатити страхову суму - задоволено частково.

Встановлено факт спільного проживання ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, однією сім'єю з сином ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_3, на час смерті останнього.

В задоволенні інших позовних вимог - відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду в частині відмови в задоволенні позовних вимог, представником позивача подано апеляційну скаргу, оскільки вважає, що вказане рішення в цій частині є необґрунтованим, та незаконним, оскільки судом неповно з'ясовані обставини, що мають значення для справи та порушено норми матеріального і процесуального права. Позивач вказує на те, що не було враховано того факту, що позивач також є членом сім'ї загиблого, а тому йому також має бути виплачено одноразову допомогу. Враховуючи вищевикладене, просить рішення суду першої інстанції в частині відмови в задоволенні позовних вимог скасувати та ухвалити в цій частині нове рішення про їх задоволення.

В судовому засіданні позивач та його представники підтримали апеляційну скаргу з підстав викладених у ній, просили про задоволення заявлених ними вимог.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечував проти задоволення апеляційної скарги, просив рішення суду залишити без змін.

Третя особа без самостійних вимог на стороні відповідача ОСОБА_2 в судове засідання не з'явилась, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, про що свідчать поштові повідомлення, тому, в порядку ст. 305 ч 2 ЦПК України, її неявка не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників процесу, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів виходить з наступного.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що право на одноразову допомогу законодавець пов'язує з фактом перебування на утриманні, а не з фактом проживання однією сім'єю.

Колегія суддів апеляційного суду, вважає за можливе погодитись з таким висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки.

Сім'я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.

Відповідно, за наявності зареєстрованого шлюбу сім'ю особи складають, перш за все, другий з подружжя.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_3 о 18.30 год. на приватному підприємстві «Вітал-Буд-Інвест» загинув ОСОБА_3. Вказаний випадок був визнаний нещасним випадком, пов'язаний з виробництвом, що підтверджується актом по формі Н-1 від 31.10.2014, актом проведення спеціального розслідування нещасного випадку по формі Н-5.

Позивач по справі ОСОБА_1 є батьком загиблого, а третя особа по справі ОСОБА_2 - дружиною загиблого, з якою останній перебував у зареєстрованому шлюбі та дітей не мав.

В грудні 2014 р. вказані особи звернулися до відповідача з письмовими заявами про призначенням страховим виплат у зв'язку зі смертю годувальника.

Постановою УВД Фонду соціального страхування НВВПЗУ в м. Києві від 05.01.2015 № 2605/911/911/1 ОСОБА_2, як дружина померлого, та ОСОБА_1, як батько померлого, взяті відповідачем на облік осіб, які мають право на страхові виплати в разу смерті потерпілого із за реєструванням по них страхових випадків «втрата годувальника».

З постанови відповідача від 05.01.2015 № 2605/911/911/2, вбачається, одноразова допомога в разі смерті потерпілого його сім'ї в розмірі 205981,2 грн. призначена дружині ОСОБА_2 (а.с.8).

Постановою відповідача від 05.01.2015 № 2605/911/911/3 позивачу ОСОБА_1 призначені щомісячні страхові виплати як особі, яка має на них право, в розмірі 858,26 грн. безстроково, починаючи з 19.06.20014 (а.с.9).

Відповідно до ст. 34 ч.7 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань, що спричинили втрату працездатності» (в редакції чинній на момент виникнення правовідносин) у разі смерті потерпілого внаслідок нещасного випадку або професійного захворювання розмір одноразової допомоги його сім'ї повинен бути не меншим за п'ятирічну заробітну плату потерпілого і крім того, не меншим за однорічний заробіток потерпілого на кожну особу, яка перебувала на його утриманні, а також на його дитину, яка народилася протягом не більш як десятимісячного строку після смерті потерпілого.

Отже, виходячи конструкції вказаної норми, вона передбачає право сім'ї на одноразову допомогу у розмірі п'ятирічного заробітку, і крім того, право особи, яка перебувала на утриманні потерпілого на допомогу у розмірі не меншим за однорічний заробіток.

Слід погодитись з висновком суду першої інстанції про те, право на одноразову допомогу в розмірі однорічного заробітку потерпілого законодавець пов'язує з фактом перебування на утриманні. Але позивачем у даному провадження вимоги про стягнення допомоги в розмірі однорічного заробітку не заявлялись. А вимога про стягнення половини від допомоги у розмірі п'ятирічного заробітку задоволенню не підлягає, так як ця допомога призначається сім'ї потерпілого, а не особі яка перебувала на його утриманні. При цьому, встановлений судом факт проживання однією позивача і потерпілого на правильність постанови відповідача не впливає, оскільки факт проживання встановлений пізніше, ніж прийняте відповідачем рішення.

Також слід погодитися з доводами відповідача про те, що оскільки допомога у розмірі п'ятирічного заробітку потерпілого призначається сім'ї потерпілого, то виплати цієї допомоги кожному члену сім'ї частинами суперечить вказаній нормі.

За наведених обставин та враховуючи, що судом першої інстанції було правильно встановлені обставини справи, вірно застосовані норми матеріального права, зроблений правильний висновок про відсутність у позивача права на допомогу, хоча і допущено змішування понять двох різних допомог (сім'ї потерпілого у розмірі п'ятирічного заробітку та особи, яка перебувала на утриманні потерпілого у розмірі однорічного заробітку), колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції не може бути скасовано, тому його слід залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313-315, 319 ЦПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - відхилити.

Рішення Подільського районного суду м. Києва від 06.07.2015 - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: