Справа 534/424/15-ц
Провадження 2/534/317/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 травня 2015 року Комсомольський міський суд

Полтавської області

в складі: головуючого судді Окунь Т.В.

при секретарі Гончар С.Т.

з участю сторін:

позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Комсомольську цивільну справу за позовом ОСОБА_3, ОСОБА_1 до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про визнання їх такими, що втратили право користування жилою площею,

в с т а н о в и в :

В березні 2015 року позивачі звернулись до суду із зазначеним позовом, в якому просять визнати відповідачів такими, що втратили право користування жилим приміщенням - АДРЕСА_1.

Зазначені вимоги, підтримані позивачем ОСОБА_1 в судовому засіданні обґрунтовуються посиланням на те, що відповідачі члени його сімї рідний брат та племінниця не проживають у вказаному житловому приміщенні без поважних причин понад встановлені Законом строки, з огляду на що мають бути визнані такими, що втратили право користування спірним жилим приміщенням.

Позивач ОСОБА_3 в судове засідання не зявилась, уповноваживши відповідною довіреністю представляти свої інтересі в суді адвоката ОСОБА_6 Представник позивача вимоги своєї довірительниці підтримала з підстав, викладених в позові.

Відповідачі в судове засідання не зявились двічі. Про час і місце розгляду справи повідомлені у відповідності до положень ч.5 ст.74 ЦПК України.

Приймаючи до уваги наявні у справі докази, а також позицію позивача, який не заперечує проти заочного розгляду справи, суд вважає за можливе ухвалити по справі заочне рішення.

Заслухавши пояснення сторін, показання свідків та дослідивши представлені у справі письмові докази, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з таких мотивів:

Судом встановлено, що 10.05.1984 року ОСОБА_3 на сімю з пяти осіб, в т.ч. чоловіка, та трьох дітей., на підставі ордеру № 33, виданому на підставі рішення виконкому Комсомольської міської ради № 223 від 10 квітня 1984 року була виділена 4-х кімнатна квартира АДРЕСА_2 (а.с.6), в якій на теперішній час значаться зареєстрованими позивачі мати і син та відповідачі рідний син позивача та її онука (а.с. 6).

Як пояснив суду позивач, майже 10 років тому відповідачі залишили спірну квартиру в звязку з виїздом за кордон, що підтверджено в матеріалах справи змістом представленого акту про їх не проживання (а.с. 9) та показаннями допитаних судом свідків дружиною позивача ОСОБА_7 та друзями родини ОСОБА_7 ОСОБА_8 та ОСОБА_9

Здійснюючи судочинство на засадах змагальності сторін, суд, провівши аналіз представлених сторонами доказів, з врахуванням рівності прав сторін щодо їх подання та доведення перед судом їх переконливості, дійшов висновку про те, що в суді знайшов підтвердження факт непроживання відповідачів у спірному жилому приміщенні понад встановлені ст.71 ЖК України строки.

Відповідно до розяснень, що містяться в постанові ПВСУ № 2 від 12.04.1985 року Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України у справах про визнання наймача таким, що втратив право користування жилим приміщенням, необхідно зясовувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки.

Судом встановлено, що в спірному жилому приміщенні відповідачі не проживають з 2005 року. З моменту залишення спірної квартири, протягом такого тривалого строку, в будь-який спосіб не вирішили питання щодо збереження за ними права на житло і не здійснили жодної дії, повязаної з утриманням житла, що є переконливим свідченням прояву абсолютної байдужості обох до спірної квартири, і дає суду підставу дійти остаточного висновку про відсутність у відповідачів поважної причини для непроживання в спірному приміщенні та формального збереження житла за собою, що відповідно до положень ст.72 ЖК України є підставою для задоволення вимог позивачів в повному обсязі.

Вирішуючи питання щодо обгрунтованості вимоги позивачів про зняття відповідачів з реєстраційного обліку, приймаючи до уваги положенями ст.7 ЗУ Про свободу пересування, вільний вибір місця місця проживання в Україні відповідно до якої зняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть, суд вважає її такою, що не потребує врегулювання в спірному порядку, оскільки процедура та підстави зняття особи з реєстрації прямо передбачені в Законі.

Керуючись ст.ст. 71, 72 ЖК України, ст.ст. 88, 213, 215, 224 - 226 ЦПК України, суд,

в и р і ш и в :

Позовні вимоги ОСОБА_3, ОСОБА_1 задовольнити повністю.

Визнати ОСОБА_4, ОСОБА_5 такими, що втратили право користування жилим приміщенням - квартирою № 324, в будинку №23 по вул. Леніна в м. Комсомольську Полтавської області.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Полтавської області через суд першої інстанції. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя підпис ОСОБА_10

Згідно з оригіналом:

Суддя Т.В.Окунь