Справа № 495/3317/15-ц
рішення

ІМЕНЕМ УКрАЇНи

28 травня 2015 року Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області в складі:

головуючої одноособово - судді Гайда-Герасименко О.Д.,

при секретарі - Завацькій І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Білгород-Дністровському цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення грошової суми,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 про стягнення грошової суми.

В судове засідання позивачка не зявилась, але надала заяву згідно якої позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просила справу слухати в її відсутність.

В судове засідання відповідач не зявився, але надав заяву згідно якої позовні вимоги визнає та просив справу слухати в його відсутність.

Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню по наступним підставам.

В судовому засіданні встановлено, що 20 жовтня 2013 року позивачка позичила відповідачу 20000 грн. (двадцять тисяч), в свою чергу відповідач зобов'язався повернути вказані грошові кошти до травня 2014 року про що написав розписку.

Згідно ст.1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої є якості.

Відповідно до ч.1 ст.1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Строк виконання зобов'язання наступив, позивачка неодноразово намагалась домовитись з відповідачем та отримати грошові кошти, але відповідач свої зобов'язання до теперішнього часу не виконав та не повернув грошові кошти.

Згідно до ч.1 ст.1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Керуючись ст.ст.625, 1046, 1047, 1049, 1050 ЦК України, ст.ст.10, 11, 60, 88, 197, 212-215 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення грошової суми - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, яка мешкає за адресою: АДРЕСА_2 грошові кошти у розмірі 20000 грн. (двадцять тисяч) згідно договору позики від 20 жовтня 2013 року.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги на рішення суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя