Справа № 353/1498/14-ц
Провадження № 22-ц/779/1280/2015
Головуючий у 1 інстанції Лущак Н. І.
Суддя-доповідач Ясеновенко Л.В.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 червня 2015 року м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області в складі:

головуючої Ясеновенко Л.В.,

суддів: Вакарук В.М., Проскурніцького П.І.,

секретаря Драганчук У.М.,

з участю ОСОБА_2 та представників сторін,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору орган опіки та піклування Тлумацької районної державної адміністрації, про позбавлення батьківських прав за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Тлумацького районного суду від 06 травня 2015 року, -

в с т а н о в и л а :

18.12.2014 року ОСОБА_2 звернулась з позовом до ОСОБА_3 про позбавлення батьківських прав.

В заяві зазначила, що з 08.05.2007 року по 22.11.2010 року перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі і у них є дочка ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка після розлучення проживає з нею та перебуває на її утриманні.

Посилаючись на те, що з 2008 року відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків, а саме не цікавиться фізичним та духовним розвитком дочки, навчанням, станом здоров'я, не надає матеріальної допомоги на її лікування, просила задовольнити позов.

Рішенням Тлумацького районного суду від 06 травня 2015 року позов задоволено.

Постановлено позбавити ОСОБА_3 батьківських прав відносно дочки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

У апеляційній скарзі ОСОБА_3 посилається на незаконність рішення суду та вказує на те, що суд безпідставно посилається у рішення на довідку Тлумацького РВ УМВС про вчинення ним адміністративного правопорушення в стані алкогольного сп'яніння, оскільки для підтвердження факту притягнення його до адміністративної відповідальності необхідна постанова суду про накладення адміністративного стягнення.

В порушення вимог ч.2 ст.171 СК України та ч.4 ст. 19 СК ні судом ні органом опіки та піклування не була вислухана думка дитини.

Безпідставним ОСОБА_3 вважає посилання у рішенні суду на інформацію про результати психологічного обстеження дочки, проведеного практичним психологом навчального закладу, оскільки відсутні дані про фах психолога та не повідомлено представника відповідача про час та місце проведення такого обстеження.

Апелянт також вважає, що висновок про доцільність позбавлення його батьківських прав є формальним, не містить обґрунтування доцільності такого рішення з точки зору позитивного впливу на малолітню доньку.

Крім того наявний у матеріалах справи висновок органу опіки та піклування не є належним доказом, оскільки не оформлений в установленому законом порядку, а саме не оформлений на бланку РДА, не підписаний головою Тлумацької РДА чи його заступником. Крім того, на момент прийняття судом рішення 06.05.2015 року такий висновок був відсутній.

Судом не було враховано того, що він з 2008 року практично постійно працює в РФ і приїжджає додому дуже рідко, а тому не має можливості постійно піклуватись про дитину. По мірі можливості він брав участь у проведенні медичного обстеження дочки, надавав дозвіл на виїзд дитини до країн Шенгенської зони, ремонтував будинок, в якому проживала його сім'я, та періодично передавав особисто та через своїх родичів кошти на утримання дочки.

Не дав оцінки суд і тим обставинам, що після розлучення дружина поміняла карточку телефону доньки, переїхала на інше постійне місце проживання, не повідомивши нової адреси, чим створила перешкоди у спілкуванні з дочкою.

Апелянт вказує на те, що сам факт заперечення ним заявленого позову свідчить про його бажання брати участь у вихованні доньки.

Судом не було враховано роз'яснень, зазначених у п. 15 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» про те, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Судом зовсім не досліджувалось обставини щодо його ставлення до дитини та дитини до нього, що є неприпустимим при вирішенні спору про позбавлення батьківських прав.

Суд також не залучив до участі у справі службу у справах дітей Івано-Франківської міської ради, хоча своєю ухвалою зобов'язав надати висновок про доцільність чи недоцільність позбавлення батьківських прав.

Просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову.

Представник ОСОБА_3 апеляційну скаргу підтримав з мотивів, наведених у ній.

ОСОБА_2, її представник та представник прокуратури Івано-Франківської області апеляційну скаргу не визнали.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення ОСОБА_2 та представників сторін, дослідивши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку про відхилення апеляційної скарги з таких підстав.

З матеріалів справи вбачається, що з 08.05.2007 року по 22.11.2010 року сторони перебували у зареєстрованому шлюбі і у них є дочка ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка після розлучення проживає з ОСОБА_2 та перебуває на її утриманні.

Встановлено, що в даний час ОСОБА_2 перебуває з зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_5 та з вересня 2014 року проживає в АДРЕСА_1.

Відповідно до ч.1 п.2 ст. 164 СК мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.

Встановлено, що з 2008 року сторони проживають окремо і відповідач постійно працює в Москві та приїжджає на короткий проміжок часу зимою та восени, чого не заперечив представник відповідача.

З матеріалів справи вбачається, що Тлумацька районна державна адміністрація надала висновок про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_3.(а.с.81)

У п.16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» дано роз'яснення про те, що ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.

Згідно інформації про результати психологічного обстеження (проведеного на запит служби у справах сім'ї) психоемоційного стану та характер сімейних стосунків учениці 1-а класу ОСОБА_4 дитина ідентифікує себе з сім'єю, у якій проживає в даний час. Емоційно позитивно сприймає вітчима, якого називає батьком.

Також встановлено, що на утриманні відповідача перебуває його дочка від попереднього шлюбу ОСОБА_10, 2000 року народження. В даний час ОСОБА_3 перебуває у зареєстрованому (третьому шлюбі) з ОСОБА_7 та виховує двох її неповнолітніх дітей.

При таких обставинах справи суд першої інстанції прийшов до правильного висновку про те, що відповідач тривалий час не спілкувався з дочкою, не піклувався про її фізичний і духовний розвиток, її навчання.

Колегія суддів не приймає до уваги доводи ОСОБА_3 про формальність висновку Тлумацької РДА про доцільність позбавлення його батьківських прав, оскільки такий висновок зроблений на підставі пояснень ОСОБА_2, представника відповідача та за результатами обстеження житлово-побутових умов ОСОБА_3

Не заслуговують на увагу і доводи апелянта про неналежність такого доказу, як інформація про результати психологічного обстеження, оскільки психологічне обстеження ОСОБА_4 було проведено практичним психологом Крихівецької ЗОШ.

Посилання апелянта на те, що позивачка чинила йому перешкоди у спілкуванні з дитиною також не заслуговують на увагу, оскільки з 2008 року сторони проживають окремо і з того часу відповідач не звертався до органів опіки та піклування для вирішення питання про участь у вихованні та спілкуванні з дитиною.

Рішення суду ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а тому підстав для його скасування немає.

Керуючись ст.ст. 307, 308, 313-315, 317 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити, а рішення Тлумацького районного суду від 06 травня 2015 року залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, однак може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Судді: Л.В. Ясеновенко

В.М. Вакарук

П.І. Проскурніцький