Справа № 209/726/15-ц
Провадження № 2-о/209/20/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 березня 2015 року Дніпровський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Байбара Г.А.,

при секретарі Вітязь Х.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Дніпродзержинську цивільну справу в порядку окремого провадження за заявою ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися до суду с заявою в порядку окремого провадження в якій просять: розірвати шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, зареєстрований 05 жовтня 1996 року відділом РАГС виконкому Дніпровської районної Ради народних депутатів м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області, актовий запис № 688.

На обґрунтування заяви зазначили, що між ними 05.10.1996 року було зареєстровано шлюб у відділі РАГС виконкому Дніпровської районної Ради народних депутатів м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області. Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2. У певний час після виникнення суттєвого конфлікту між ними стало зрозумілим, що подальше спільне сімейне життя неможливе. Фактично шлюбні відносини між ними припинені та спільне господарство не ведеться. За таких обставин вони вважають, що нормальні шлюбні відносини між ними не можуть бути поновлені. Щодо розірвання шлюбу між ними існує взаємна згода. Ними досягнуто згоди стосовно участі у вихованні та утриманні спільних дітей ОСОБА_3 та ОСОБА_4, про що свідчить нотаріально посвідчений договір про визначення місця проживання дітей, умов їх утримання та участі батьків у їх вихованні від 16.02.2015 року. Відповідно до умов вказаного договору ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, залишається проживати з батьком, а ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, - з матір'ю. Положення даного договору не порушують та не обмежують права дітей та їхні права як батьків, які проголошені та встановлені Конституцією України, Сімейним кодексом України та іншими нормативно-правовими актами. При укладенні даного договору ними враховано інтереси та прихильність дітей до кожного з батьків, підхід до виховання, вплив кожного з них на духовний, моральний та фізичний розвиток синів.Будь-які спори стосовно майна або інших питань між ними відсутні. Питання матеріального забезпечення дітей між ними узгоджено.

Заявники в судове засідання не з'явилися, надали заяви про розгляд справи за їх відсутності, заяву підтримують у повному обсязі.

Суд, відповідно до ч.2 ст.158 ЦПК України, ухвалив розглядати справу за відсутності заявника на підставі наявних в ній даних і доказів.

Вивчивши заяву та дослідивши письмові докази у справі, суд вважає, що заява підлягає задоволенню.

В судовому засіданні встановлено, що заявники знаходяться у шлюбі, зареєстрованому 05 жовтня 1996 року відділом РАГС виконкому Дніпровської районної Ради народних депутатів м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області, актовий запис № 688, що підтверджується свідоцтвом про шлюб.

Мають двох неповнолітніх дітей: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується свідоцтвами про народження.

Заявниками досягнуто згоди стосовно участі у вихованні та утриманні спільних дітей: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, залишається проживати з батьком, а ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 - з матір'ю, що підтверджується нотаріально посвідченим договором про визначення місця проживання дітей, умов їх утримання та участі батьків у їх вихованні від 16.02.2015 року.

Згідно до ч.2 ст.104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання.

Відповідно ч.2 ст.105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за спільною заявою подружжя на підставі рішення суду, згідно ст. 109 Сімейного кодексу України.

Згідно ч.1 ст.109 СК України подружжя, яке має дітей, має право подати до суду заяву про розірвання шлюбу разом із письмовим договором про те, з ким із них будуть проживати діти, яку участь у забезпеченні умов їхнього життя братиме той з батьків, хто буде проживати окремо, а також про умови здійснення ним права на особисте виховання дітей.

Згідно з ч.3 ст.234 ЦПК України в порядку окремого провадження розглядаються справи про розірвання шлюбу за заявою подружжя, яке має дітей.

Відповідно до ч.3 ст.235 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду.

З урахуванням викладеного, суд вважає за необхідне розірвати шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2.

Керуючись ст. ст. 8, 10, 60, 212-215, 234, 235 ЦПК України,

ВИРІШИВ:

Задовольнити заяву ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про їх розірвання шлюбу.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, зареєстрований 12 липня 2003 року у міському відділі реєстрації актів цивільного стану Луганського обласного управління юстиції, актовий запис № 401.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду Дніпропетровської області шляхом подачі протягом десяти днів з дня його проголошення (отримання) апеляційної скарги через суд першої інстанції, що його ухвалив.

Суддя Г.А. Байбара