АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження: № 22-ц/790/4205/15 Справа: № 646/2087/15-ц Категорія: «договірні правовідносини» Головуючий 1 інстанції: Міндарьова М.Ю. Доповідач: Малінська С.М.
Ухвала

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 червня 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Харківської області у складі:

Головуючого судді Малінської С.М.,

Суддів Даниленка В.М.,

ОСОБА_1,

за участю секретаря Лотох І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на заочне рішення Червонозаводського районного суду м. Харкова від 16 березня 2015 року по справі за позовом ОСОБА_2 до фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 про захист прав споживача, розірвання договору побутового підряду та стягнення коштів, -

в с т а н о в и л а:

У лютому 2015 року ОСОБА_2 звернувся до суду з названим позовом , в обґрунтування якого зазначав, що 19 листопада 2014 року між ним та відповідачем - ФОП ОСОБА_3 був укладений договір побутового підряду №б/н/14 про виготовлення виробів та виконання робіт, відповідно до якого відповідач зобов'язався самостійно з власних матеріалів виготовити згідно затвердженого позивачем ескізу та специфікації, яка є невід'ємною частиною договору, а потім доставити до місця призначення та провести монтаж наступних виробів: двері, замок, накладка, загальна вартість робіт монтажу складає 4400, 00 грн. Місцем виконання замовлення згідно договору є квартира АДРЕСА_1. Відповідно до договору замовник протягом трьох банківських днів, після підписання сторонами договору сплачує авансовий платіж в розмір 70% від усієї суми замовлених робіт, що складає 3000 гривень. Строк виконання договору встановлено 10 календарних днів з моменту його підписання. Позивач сплатив відповідачу кошти у повному обсязі в день підписання договору, однак відповідач зобов'язання за договором не виконав, на його телефонні дзвінки не відповідає та отриманні кошти не повернув, а тому позивач просив розірвати договір побутового підряду та стягнути на його користь з відповідача 3000, 00 грн. сплаченого ним авансу, 501, 60 грн. пені за прострочення виконання договору, стягнути з відповідача штрафні санкції за невиконання робіт.

Заочним рішенням Червонозаводського районного суду м. Харкова від 16 березня 2015 року в задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просив заочне рішення скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити його позовні вимоги у повному обсязі.

Заслухавши доповідь судді, пояснення осіб, що зявилися, перевіривши законність та обґрунтованість рішення в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не доведено своїх позовних вимог щодо виконання укладеного між сторонами договору побутового підряду.

Судова колегія погоджується з такими висновками суду з наступних підстав.

Згідно із ст. 865 ЦК України за договором побутового підряду підрядник, який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується виконати за завданням фізичної особи (замовника) певну роботу, призначену для задоволення побутових та інших особистих потреб, а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу.

З договору б/н , який міститься в матеріалах справи (а.с.3) вбачається, що він був укладений 19.11.2014 року зі строком дії з моменту його підписання та до взаємного виконання сторонами взятих по договору обов'язків.

Згідно п.1.3 договору виготовлення та монтаж готового виробу проводиться протягом 10 календарних днів з моменту підписання договору та здійснення авансового платежу відповідно до п.3.3 договору.

Предметом доказування під час судового розгляду є факти, які обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для вирішення справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ч. 1 ст. 179 ЦПК України).

Відповідно до ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч.1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 ЦПК України.

Обов'язок доказування покладається на сторін, що є одним із принципів змагальності. Суд не може збирати докази за власною ініціативою.

Зміст обов'язку подавати докази полягає в тому, що у випадку його невиконання суб'єктом доказування і неможливості отримання доказів, суд має право визнати факт, на який посилалась зацікавлена сторона, неіснуючим.

Всупереч зазначеним нормам права позивачем не надано жодних доказів про виконання ним своїх обов'язків відповідно до укладеного 19 листопада 2014 року між сторонами договору.

Апеляційний суд досліджує докази, які судом першої інстанції були досліджені з порушенням встановленого порядку або в дослідженні яких було неправомірно відмовлено, а також нові докази, неподання яких до суду першої інстанції було зумовлено поважними причинами, що випливає з положень ч.2 ст.303 ЦПК України.

Матеріали справи не містять даних про те, що ОСОБА_2 надавалися докази на підтвердження внесення авансового платежу за виконання замовленої роботи , забезпечення виконавцю умов необхідних для виконання робіт зазначених в договорі.

Рішення суду не може ґрунтуватися на припущеннях, а також тільки на свідченнях свідків щодо передачі позивачем відповідачу грошових коштів у сумі 3000, 00 грн.

Оскільки судом першої інстанції не було порушено норм матеріального та процесулаьного права, судова колегія не вбачає підстав для скасування судового рішення у справі.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовує.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 308, 313, 314, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Заочне рішення Червонозаводського районного суду м. Харкова від 16 березня 2015 року залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту його проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий:

Судді: