Категорія 57Доповідач Іванюк М. В.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" червня 2015 р. м. Вінниця

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Вінницької області у складі : головуючого судді Іванюка М.В, суддів ЛуценкаВ.В. та ОСОБА_2, з участю секретаря ТопольськоїВ.О, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань апеляційного суду Вінницької області апеляційну скаргу ОСОБА_3 на рішення Вінницького міського суду від 26 травня 2015р. у справі за позовом ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» про визнання дій неправомірними, стягнення суми збитків та відшкодування моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И Л А :

В грудні 2014р. ОСОБА_3. звернувся в суд з даним позовом. З врахуванням уточнень, внесених до позовних вимог, він просив :

- визнати неправомірними дії ПАТ «Дельта Банк», повязані з неналежним поверненням йому коштів за договорами банківського вкладу (депозиту) «8років разом on-line» №0552 на суму 25500грн. та №0558 на суму 25000грн, укладених строком до 29.11.2014р. включно, під процентну ставку 26 % річних;

- у визначений ч.2 ст.530 ЦК України семиденний строк стягнути з Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» на його користь 3575грн. 23 коп суму збитків, заподіяних неналежним поверненням вкладу.

- стягнути з Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» 3000грн. у відшкодування моральної шкоди, заподіяної йому у звязку з необхідністю гаяти час на щоденні відвідування установ банку і перебування там у чергах.

Рішенням Вінницького міського суду від 26 травня 2015р. у задоволенні вказаного позову ОСОБА_3. було відмовлено.

У своїй апеляційній скарзі ОСОБА_3. просить дане рішення скасувати і «ухвалити нове рішення по суті позовних вимог». Вважає, що відмовляючи йому в задоволенні позову, суд першої інстанції не зясував дійсні обставини справи, порушив норми процесуального права, невірно застосував норми матеріального права, не врахував ту обставину, що відповідач протягом 62 днів продовжував безпідставно користуватися коштами позивача і отримував від цього дохід.

В суді апеляційної інстанції ОСОБА_3. підтримав свою апеляційну скаргу з наведених у ній підстав. Пояснив, що в суді першої інстанції він вже не вимагав стягнення суми збитків, а в усній формі уточнив позовні вимоги і просив стягнути суму заборгованості, яка утворилася у звязку з простроченням повернення йому депозитів. Розрахунок заборгованості (інфляційні втрати, 3% річних та проценти, які йому мали бути нараховані за період, протягом якого банк безпідставно користувався його коштами), ОСОБА_3. здійснив власноручно виходячи з середніх даних. При цьому наполягає на відшкодуванні моральної шкоди в сумі 3000грн.

Представник ПАТ «Дельта Банк» ОСОБА_4. просить відхилити апеляційну скаргу як безпідставну. Пояснив, що з 25.05.2015р. ніякої заборгованості по депозитам перед ОСОБА_3. не існує. Збитки позивачу не заподіяні. Правових підстав для відшкодування моральної шкоди немає. У звязку з цим оскаржуване рішення суду першої інстанції про відмову в задоволенні позову є правильним.

Вислухавши зазначених осіб, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обгрунтованість рішення суду першої інстанції в межах заявлених вимог, заперечень і доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона задоволенню не підлягає з таких підстав :

З матеріалів справи вбачається, що між сторонами виникли договірні зобовязання. У звязку з цим позивач був вправі вимагати від іншої сторони виконання умов договору, а також ставити питання про застосування передбачених законом і договором наслідків невиконання чи неналежного виконання зобовязання (примусове виконання обовязку) згідно п.5 ч.2 ст.16 ЦК України. Тобто, вимагаючи визнання дій неправомірними і ставлячи питання про стягнення збитків, позивач невірно обрав спосіб захисту своїх цивільних прав та інтересів.

При цьому, відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції правильно виходив з безпідставності позовних вимог ОСОБА_3. про відшкодування збитків. Адже у даному випадку немає правових підстав вести мову про наявність збитків в контексті положень ч.2 ст.22 ЦК України. І критики вказаного висновку суду першої інстанції апеляційна скарга ОСОБА_3. не містить.

Посилання апелянта на те, що в ході розгляду справи в суді першої інстанції він усно просив не ототожнювати його позов з вимогою про відшкодування збитків, колегія суддів до уваги не приймає, адже у поданій ним позовній заяві зазначається саме вимога про відшкодування збитків (а.с. 1). В матеріалах відсутня заява ОСОБА_3. про відмову від даного позову і провадження в справі за цим позовом закритим не було. До початку вирішення справи по суті ОСОБА_3. всупереч вимогам ч.2 ст.31 ЦПК України не подавав в суд письмову заяву про зміну предмета або підстав позову.

Також правильним є висновок суду першої інстанції про відсутність правових підстав для відшкодування моральної шкоди. Адже у даному випадку укладеними договорами можливість відшкодування моральної шкоди в разі недодержання визначених ними умов не передбачається. А посилання позивача на Закон України «Про захист прав споживачів» не є обгрунтованим, так як згідно з вказаним законом відшкодування моральної шкоди можливе лише в разі створення відповідачем небезпеки для життя чи здоровя споживача.

При цьому подальші вимоги ОСОБА_3. щодо стягнення на його користь суми інфляційних втрат, 3% річних та процентів, які йому мали бути нараховані за період, протягом якого банк користувався його коштами, у даному випадку не оформлені відповідною позовною заявою. Така позовна заява має відповідати вимогам ст.119 ЦПК України і містити посилання не на якісь приблизні розрахунки, а на точні розрахунки з юридичним обгрунтуванням необхідності стягнення кожної категорії коштів, стосовно яких заявлені вимоги. Право звернення з таким позовом ОСОБА_3. не втратив.

Таким чином, доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують.

За таких обставин правових підстав для скасування чи зміни оскаржуваного рішення колегія суддів не вбачає.

На підставі наведеного і керуючись ст.ст.303, 304, 307ч.1п.1, 308, 313, 314, 315, 317, 209, 218 ЦПК України, колегія суддів, --

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Вінницького міського суду від 26 травня 2015р. у даній справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Судді : Іванюк М.В.

ОСОБА_5.

ОСОБА_2