ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/3906/15-ц
провадження № 2/753/3100/15
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(ЗАОЧНЕ)

"10" червня 2015 р. Дарницький районний суд м.Києва в складі:

головуючого судді - Лужецької О.Р.

при секретарях - Мінасян С.Г., Цибулюку М.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа - Орган опіки і піклування Дарницької районної в м. києві державної адміністрації про позбавлення батьківських прав,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3про позбавлення батьківських прав. Позовні вимоги мотивовані тим, що з 1997 року позивачка перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу сторони мають двох неповнолітніх дітей - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 та сина, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 За час перебування у шлюбі сімейні відносини з відповідачем не склалися, 21.01.2004 року шлюб між подружжям розірвано. На даний час діти проживають з позивачем та знаходиться на її повному утриманні. Відповідач на даний час свої батьківські обов'язки не виконує, про стан здоров'я, фізичний та духовний та моральний розвиток дітей не піклується, участі в їх вихованні не бере, кошти на утримання дітей не надає, жодного разу з часу припинення сторонами шлюбних відносин відповідач не відвідує дітей за місцем їх постійного проживання. На даний час діти з відповідачем не бачаться, батько сам, з власної волі не виявляє бажання виховувати своїх дітей, бачитись та спілкуватися з ними, у зв'язку з чим позивач звернулась до суду позовом та просила позбавити батьківських прав ОСОБА_3.

В судове засідання позивачка не з'явилася, надала суду письмову заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити, не заперечувала проти ухвалення заочного рішення.

Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча повідомлявся судом про місце і час розгляду справи, заяви про відкладення розгляду справи не надав, причини неявки не повідомив. Поштове повідомлення повернулось до суду за закінченням терміну зберігання.

Відповідно до ч.5 ст.74 ЦПК України, у разі ненадання фізичними особами, які беруть участь у справі, інформації щодо їх адреси, судова повістка надсилається за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. У разі відсутності особи, яка бере участь у справі, за адресою її місця проживання або місця реєстрації, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їй належним чином.

Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Представник третьої особи Служби у справах дітей Дарницької районної в м. Києві державної адміністрації в судове засідання не з'явилася, просила розглянути справу без її участі, проти задоволення позову не заперечувала, підтримавши висновок про доцільність батьківських прав.

Таким чином, суд відповідно до ч. 4 ст. 169, ст. 224 ЦПК України за згодою позивача постановив ухвалу про заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів.

Суд, повно, всебічно та об'єктивно дослідивши матеріали справи, вважає встановленим наступні обставини.

Судом встановлено,що з 02.08.1997 р. позивачка перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. ІНФОРМАЦІЯ_1 року у них народилася донька - ОСОБА_4, що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_3 виданим Відділом реєстрації актів цивільного стану Харківського районного управління юстиції у м. Києві 14.05.1998 року (а.с.6). ІНФОРМАЦІЯ_2 року у подружжя народився син - ОСОБА_5, що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 виданим Відділом реєстрації актів громадянського стану Дарницького районного управління юстиції у м. Києві 18.07.2002 року (а.с.5).

З матеріалів справи вбачається, що рішенням Дарницького районного суду м Києва від 21.01.2004 року шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 розірвано, про що в книзі реєстрації актів про розірвання шлюбу зроблено відповідний актовий запис № 54 Відділом реєстрації актів цивільного стану Дарницького районного управління юстиції м. Києва.

Відповідно до ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства» сім'я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім'ї разом з батьками або в сім'ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов'язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.

Статтею 150 Сімейного кодексу України (далі - СК України) встановлено обов'язок батьків щодо виховання та розвитку дитини. Визначено, зокрема, що батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною освіти, готувати її до самостійного життя. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов'язку батьківського піклування.

А частиною 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Ті ж самі принципи закріплені Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, відповідно п. 6. та п. 7 якої проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. Якнайкраще забезпечення інтересів дитини має бути керівним принципом для тих, хто відповідає за її освіту і навчання; ця відповідальність лежить насамперед на її батьках.

Як вбачається з матеріалів справи, станом на 01.06.2014 року за ОСОБА_3 існує заборгованість по сплаті аліментів на користь позивачки на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у розмірі 62 781, 93 грн. (а.с.11).

Мати дітей самотужки піклується про них, протягом всього часу ОСОБА_2 разом з дітьми місце проживання не змінювала, не створювала для відповідача жодних перешкод у виконанні ним своїх батьківських обов'язків.

Судом встановлено, що відповідно до Акту обстеження умов проживання від 23.04.2015 року проведено обстеження умов проживання в АДРЕСА_1, для виховання та розвитку дитини створено такі умови: діти проживають в одній кімнаті, мають окремі спальні місця, меблі, комп'ютерний стіл, особисті речі. Стосунки в сімї дружні та доброзичливі, для проживання та навчання дітей створено належні умови (а.с.32).

Наведене свідчить про ухилення відповідача - ОСОБА_3 від виконання своїх обов'язків по вихованню дітей - ОСОБА_4 та ОСОБА_5.

За змістом ст. 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов'язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

У відповідності до п. 2 частини 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.

Пунктом 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» встановлено, що ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов'язками.

Таким чином, обов'язок нести відповідальність за дитину, її фізичний і моральний розвиток, її соціальне буття, здійснення прав щодо її захисту покладено на батьків. Обставини справи свідчать про небажання відповідача займатися вихованням дитини, а саме відсутність будь-яких дій, які б свідчили про його намір змінити обставини свого життя та вчинити дії, спрямовані на виховання дитини. Доказів щодо спростування таких обставин в матеріалах справи немає.

Водночас Пленум Верховного Суду України в п. 15 зазначеної вище постанови роз'яснив, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Згідно висновку органу опіки та піклування Дарницької РДА м. Києва від 27.04.2015 року про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_6 відносно неповнолітньої ОСОБА_4 та малолітнього ОСОБА_5, встановлено, що відповідач з дітьми не проживає, вихованням, розвитком та утриманням дітей не займається, на даний час діти проживають разом з матір'ю ОСОБА_2 На засіданні було вислухано думку дітей, які разом з матір'ю вказали, що ОСОБА_3 неналежним чином виконує батьківські обов'язки, не приділяє достатньої уваги вихованню дітей, їх розвитку та утриманню. Крім того, громадянин ОСОБА_6 не з'явився на засідання комісії з питань захисту прав дитини для вирішення питання про доцільність (недоцільність) позбавлення його батьківських прав відносно дітей, батько свідомо ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків, не намагається забезпечити достатній життєвий рівень дітям, не турбується про стан їх здоров'я, тому орган опіки та піклування вважає за доцільне позбавити батьківських прав відповідача відносно неповнолітньої ОСОБА_4 та малолітнього ОСОБА_5

Відповідно до ч. 8 ст. 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватись з максимально можливим врахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім'ї.

За змістом ст. 18 Конвенції про захист прав дитини, суд повинен докласти всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Згідно ч.1 ст. 57 ЦПК України доказами є будь - які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги та заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для справи.

Відповідно до положень ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному повному та об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Враховуючи встановлені по справі обставини, відсутність належних доказів чинення з боку позивачки перешкод у спілкуванні з дітьми, вимоги чинного національного та європейського законодавства, що регулюють спірні правовідносини, суд дійшов висновку, що відповідач по справі внаслідок винної поведінки та свідомого нехтування покладених на нього, як батька, обов'язків, ухилявся від їх виконання та зобов'язаний створювати необхідні передумови для розвитку і забезпечення організації життя дітей нарівні з позивачкою у зв'язку з чим вважає, що позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про позбавлення батьківських правпідлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючисьст.ст. 155, 164, 165 СК України, ст. ст. 10-11, 57-60, 169, 209, 212-215, 224-233 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа - Орган опіки і піклування Дарницької районної в м. києві державної адміністрації про позбавлення батьківських прав- задовольнити.

Позбавити ОСОБА_3 (ІНФОРМАЦІЯ_4, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) батьківських прав щодо доньки, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 та сина, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2

Стягнути із ОСОБА_3 (ІНФОРМАЦІЯ_4, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь ОСОБА_2судовий збір у розмірі 243,60 грн.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва через Дарницький районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання його копії.

СУДДЯ О.Р. ЛУЖЕЦЬКА