У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 травня 2015 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Кузнєцова В.О.,

суддів: Ізмайлової Т.Л., Мартинюка В.І.,

Мостової Г.І., Наумчука М.І.,

розглянувши цивільну справу за позовом прокурора м. Ірпеня Київської області в інтересах держави в особі Бучанської міської ради Київської області до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості, за касаційною скаргою першого заступника прокурора Київської області Грабця І. на рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 4 листопада 2014 року та рішення апеляційного суду Вінницької області від 30 грудня 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У грудні 2013 року прокурор м. Ірпеня Київської області звернувся до суду з указаним позовом. Зазначав, що прокуратурою м. Ірпеня в порядку нагляду за додержанням та застосуванням законів у червні 2013 року проведено перевірку додержання вимог законодавства при погашенні заборгованості зі сплати відновної вартості зелених насаджень до місцевого бюджету. Під час перевірки встановлено, що ОСОБА_3 в липні 2008 року отримала державний акт серії НОМЕР_1 на право власності на земельну ділянку, розташовану по АДРЕСА_1 Київської області. Всупереч вимогам ч. 3 ст. 28 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» сплати відновної вартості зелених насаджень, яка згідно рішення Бучанської міської ради від 29 травня 2008 року складає 188 367 грн 73 коп., не здійснила. Посилаючись на наведене, просив стягнути з ОСОБА_4 на користь Бучанської міської ради Київської області заборгованість по сплаті відновної вартості насаджень.

Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від

4 листопада 2014 року в задоволенні позову відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Вінницької області від 30 грудня 2014 року рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 4 листопада 2014 року скасовано, ухвалено нове рішення про відмову в задоволенні позову у зв'язку з пропуском строку позовної давності.

Перший заступник прокурора Київської області Грабець І. звернувся до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ із касаційною скаргою, в якій просить судові рішення скасувати, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити.

Касаційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Судом встановлено, що рішенням Бучанської міської ради Київської області від 27 березня 2008 року надано дозвіл на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки ОСОБА_3 площею 0,1000 га, для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд по АДРЕСА_1. 28 травня 2008 року рішенням Бучанської міської ради Київської області затверджено проект землеустрою щодо відведення цієї земельної ділянки ОСОБА_3 у власність.

Відповідно до п. 5 вказаного рішення ради, відповідача зобов'язано провести сплату відновної вартості зелених насаджень у сумі 188376 грн 73 коп. відповідно до затвердженого розрахунку.

9 липня 2008 року відповідач на підставі зазначеного рішення отримала державний акт про право власності на вказану земельну ділянку, а 3 червня 2009 року нею укладено договір купівлі-продажу за яким проведено її відчуження ОСОБА_5

Згідно з актом обстеження зелених насаджень від 8 травня 2008 року, на земельній ділянці, яка передана у власність ОСОБА_3, знаходяться 70 дерев, з яких: 51 сосна діаметром 16-22 см, віком 53 роки у задовільному стані та 19 сосен діаметром 16-22 см, віком 53 роки у незадовільному стані. Вказані земельні насадження залишаються на місці в межах відведеної під забудову земельної ділянки та передаються на збереження відповідачу. Згідно з розрахунком визначено відновну вартість зелених насаджень у розмірі 188367 грн 73 коп.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та відмовляючи в задоволенні позову, апеляційний суд виходив із того, що він є обґрунтованим, однак позивачем без поважних причин пропущено строк позовної давності для звернення до суду.

Однак, погодитись з таким висновком апеляційного суду неможливо.

Відповідно до ч. 2 ст. 45 ЦПК України прокурор здійснює в суді представництво інтересів громадянина або держави в порядку, встановленому цим Кодексом та іншими законами, і може здійснювати представництво на будь-якій стадії цивільного процесу.

За змістом ч. 1 ст. 46 ЦПК України органи та інші особи, які відповідно до ст. 45 цього Кодексу звернулися до суду в інтересах інших осіб або державних чи суспільних інтересах, мають процесуальні права й обов'язки особи, в інтересах якої вони діють, за винятком права укладати мирову угоду.

За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч. 1 ст. 261 ЦК України).

Зазначене положення закону поширюється і на позов, який пред'являється прокурором.

Початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у заінтересованої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

Таким чином, норми, установлені ч. 1 ст. 261 ЦК України щодо початку перебігу позовної давності, поширюються на звернення прокурора до суду із заявою про захист державних інтересів, перебіг позовної давності в такому разі починається від дня, коли прокурор довідався або міг довідатися про порушення інтересів держави.

Судами встановлено, що згідно постанови прокуратури м. Ірпеня Київської області від 6 червня 2013 року проводилась перевірка в порядку прокурорського нагляду за додержанням та застосуванням законів, зокрема, у Бучанській міській раді Київської області з питань сплати відновної вартості за зелені насадження та повноти вжитих заходів цивільно-правового характеру.

На виконання зазначеної постанови прокурором направлено запити з відповідей на які було встановлено, що за відповідачем рахується несплачена заборгованість в розмірі 188376 грн 73 коп. за відновну вартість зелених насаджень.

Отже, прокурору про порушення інтересів держави стало відомо лише під час проведення зазначеної перевірки.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Проте Бучанською міською радою Київської області в порушення вимог ч. 2 ст. 19 Конституції України не було вжито заходів щодо стягнення заборгованості зі сплати відновної вартості зелених насаджень.

У зв'язку з цим прокурор був зобов'язаний вжити заходів на захист інтересів держави та усунення виявлених порушень.

З огляду на викладене, висновок апеляційного суду про те, що про порушення свого права Бучанська міська рада дізналася в липні 2008 року, коли ОСОБА_3 без сплати відновної вартості зелених насаджень отримала державний акт на право власності на земельну ділянку, тому з цього ж моменту розпочався перебіг строку позовної давності на звернення прокурора в інтересах держави в особі Бучанської міської ради до суду з позовом про стягнення відновної вартості зелених насаджень є передчасним.

Та обставина, що про несплату відновної вартості зелених насаджень було відомо Бучанській міській раді вирішального значення, з врахування того, що позов подано саме в інтересах держави, не має, оскільки інтереси держави не є тотожними інтересам вказаного органу, а останній є лише одним із органів, який здійснює функції держави у правовідносинах.

З огляду на викладене, допущені апеляційним судом порушення норм процесуального права (ст. ст. 10, 60, 179 ЦПК України) унеможливили встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи, тому судове рішення не може вважатись законним і обґрунтованим, у зв'язку з чим воно підлягає скасуванню з передачею справи на новий розгляд до цього суду.

Керуючись ст. ст. 336, 338 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ,

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу першого заступника прокурора Київської області Грабця І. задовольнити частково.

Рішення апеляційного суду Вінницької області від 30 грудня 2014 року скасувати, справу направити на новий розгляд до цього суду.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий В.О. Кузнєцов
Судді:Т.Л. Ізмайлова В.І. Мартинюк Г.І. Мостова М.І. Наумчук