Справа № 2-2113/11
Провадження № 2/0203/9/2015
13 листопада 2015 р. Кіровський районний суд м. Дніпропетровська
у складі: головуючого судді - Підберезного Г.А.
при секретарі - Суховерхої А.С.
за участю: позивачів ОСОБА_1, ОСОБА_2.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпропетровську цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, про усунення перешкод у користуванні житловим приміщенням шляхом виселення -
15 березня 2011 року ОСОБА_1, ОСОБА_2 звернулись до Кіровського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, про усунення перешкод у користуванні житловим приміщенням шляхом виселення.
Позивачі у позовній заяві та у судовому засіданні в обґрунтування позовних вимог, з урахуванням уточнень, посилались на те, що у 1966 році ОСОБА_1 отримала ордер про вселення семі членів сімї в трьохкімнатну квартиру АДРЕСА_1, де і на цей час прописана разом зі своїм сином ОСОБА_2 У 2003 році вищезазначена квартира була приватизована на трьох членів сімї: ОСОБА_6, ОСОБА_1, ОСОБА_2 Після смерті ОСОБА_6, померлого 05.02.1994 року, спадщину прийняли його дружина ОСОБА_1 та син ОСОБА_2
04.03.1989 року ОСОБА_2 зареєстрував шлюб з ОСОБА_3 та разом придбали двокімнатну квартиру по вул.. Наримськой, 80/41 в м. Дніпропетровську, яку часом продали та купили іншу АДРЕСА_2, де прописані ОСОБА_3, та іх сумісні діти: ОСОБА_7, ОСОБА_8
Вищевказану квартиру купували з метою переселення в неї ОСОБА_1, а ОСОБА_2 разом з дружиною ОСОБА_3 та їх дітьми ОСОБА_4, ОСОБА_5 переїжджають у трьохкімнатну квартиру АДРЕСА_3. Позивачка ОСОБА_1 неодноразово пропонувала відповідачки ОСОБА_3 оформити обмін квартир офіційно, але відповідач відмовляла.
26.11.2010 року шлюб між позивачем ОСОБА_2 та відповідачем ОСОБА_3 було розірвано, та відповідачу знов запропоновано оформити нотаріально обмін квартир, а саме квартиру АДРЕСА_4 зареєструвати за ОСОБА_3, ОСОБА_7, ОСОБА_5, а квартиру АДРЕСА_5, зареєструвати за позивачами ОСОБА_1 та ОСОБА_1 М,М., але ж відповідач ОСОБА_3 знову відмовила, тим самим позбавила позивачів правом користування та розпорядження, на підставі викладеного просили суд усунути перешкоди в користуванні квартирою шляхом виселення ОСОБА_3, ОСОБА_7, ОСОБА_5, з квартири АДРЕСА_1. яке належить позивачам на праві власності.
В судовому засіданні позивачі позовні вимоги підтримали у повному обсязі, на їх задоволенні наполягали.
Відповідач у судове засідання не зявився, про день та час розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомив, враховуючи вищезазначені обставини, суд вважає можливим розглянути справу у відсутності відповідача згідно положень ст.ст. 169, 224 ЦПК України за правилами глави 8 розділу ІІ ЦПК України та винести по справі заочне рішення.
Вислухавши пояснення позивачів, дослідивши матеріали справи, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню, з наступних підстав.
Судом встановлено, що квартира АДРЕСА_6 на підставі свідоцтва про право власності на житло від 19.11.1993 року належала на праві спільної часткової власності ОСОБА_1, ОСОБА_6, ОСОБА_2 (а.с.10).
Після смерті ОСОБА_9, померлого 05.02.1994 року, спадщину прийняли його дружина ОСОБА_1 та син ОСОБА_2, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом від 08.12.1997 року, яке посвідчено державним нотаріусом Пятої Дніпропетровської державної нотаріальної контори, реєстровий № 2-6692 (а.с.19).
Таким чином, позивачам ОСОБА_1 та ОСОБА_2 належить на праві власності по ? частині квартири АДРЕСА_7, яка складається з трьох житлових кімнат площею 41,2 кв.метри, загальна площа 57,4 кв.метри.
ОСОБА_2 04.03.1989 року зареєстрував шлюб з ОСОБА_3, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу (а.с.51).
Під час шлюбних відносин ОСОБА_3 було придбано і належить на праві власності квартира АДРЕСА_8, на підставі договору купівлі-продажу від 22.11.1999 року, посвідченого приватним нотаріусом ДМНО за реєстром №2007. в якій зареєстровані їх діти ОСОБА_4, ОСОБА_5 (а.с.210-211).
Після, між родиною відбулася усна домовленість про обмін квартирами, де ОСОБА_3 та ОСОБА_2 разом з дітьми ОСОБА_4, ОСОБА_5 переїжджають до квартири АДРЕСА_7, яка складається з трьох житлових кімнат, а ОСОБА_1 переїжджає до квартири АДРЕСА_8, яка складається з двох житлових кімнат. Офіційно оформляти угоду про обмін відповідачка відмовилась.
На даний час шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 розірвано. Позивач ОСОБА_2 мешкає разом зі своєю матірю ОСОБА_1 у квартирі АДРЕСА_8, у якій зареєстрована відповідачка, в той час коли відповідачі мешкають у квартирі АДРЕСА_7, яка належить на праві власності позивачам.
Правовідносини, які виникли між сторонами урегульовані нормами Конституції України, Цивільного кодексу України, Житлового кодексу України.
Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.
Згідно з ч. 1 ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.
Статтею 319 ЦК України передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Статтею 150 ЖК України передбачено, що громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей.
Згідно ст. 155 ЖК України жилі будинки (квартири), що є в приватній власності громадян, не може бути в них вилучено, власника не може бути позбавлено права користування жилим будинком (квартирою), крім випадків, установлених законодавством.
Таким чином, власник сам визначає своє право володіння й розпорядження власністю. Спосіб судового захисту порушеного права позивача, обраний ним, не суперечить законодавству і може бути застосований судом.
Оцінюючи усі докази, які були досліджені судом у ході судового розгляду в їх сукупності, та приймаючи до уваги, що позивачі на день розгляду справи є власниками квартири АДРЕСА_9, однак житловою площею цієї квартири користуватися не мають можливості, оскільки ОСОБА_3. чинить перешкоди їм у проживанні в даній квартирі, в добровільному порядку виселятися з даної квартири не бажає, отже, приймаючи до уваги, що відповідачі не мають законних підстав перебувати у спірній квартирі, суд вважає необхідним задовольнити позовні вимоги позивачів та усунути перешкоди ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у користуванні квартирою з боку ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 шляхом їх виселення до квартири АДРЕСА_8.
При цьому суд не бере до уваги письмові заперечення відповідача, оскільки викладені в них доводи стосуються набуття права власності на спірну квартиру, а це питання вже вирішено Апеляційним судом Дніпропетровської області та не є предметом розгляду по справі. (а.с. 196-197)
На підставі викладеного, керуючись ст. 41 Конституції України, ст. ст. 317, 319, 321, 328, 369, 391, 405 Цивільного кодексу України, ст.ст. 150, 155 Житлового Кодексу України, ст.ст. 10, 11, 60, 212, 213, 215, 226 ЦПК України, суд
Позовну заяву ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, про усунення перешкод у користуванні житловим приміщенням шляхом виселення - задовольнити.
Усунути перешкоди ОСОБА_1, ОСОБА_2 у користуванні квартирою № 24 в будинку № 2в по вул. Вакуленчука в м. Дніпропетровську, з боку ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 шляхом їх виселення з квартири АДРЕСА_10 - в квартиру АДРЕСА_11
Рішення суду набирає законної сили в порядку передбаченому ст. 223 ЦПК України.

Заочне рішення може бути переглянуте судом за письмовою заявою відповідача про перегляд заочного рішення, яка може бути подана відповідачем протягом 10 днів з дня отримання копії рішення.

Заочне рішення суду може бути оскаржено позивачем протягом 10 днів з дня проголошення рішення шляхом подання апеляційної скарги до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Кіровський районний суд м. Дніпропетровська.

Суддя Г.А.Підберезний