У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 травня 2015 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних

і кримінальних справ у складі:

Ситнік О.М., Горелкіної Н.А., Євграфової Є.П.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до Комунального підприємства «Компанія «Вода Донбасу» в особі Костянтинівського виробничого управління водопровідно-каналізаційного господарства про скасування рішення, зобов'язання вчинити певні дії та стягнення моральної шкоди, за касаційною скаргою Комунального підприємства «Компанія «Вода Донбасу» в особі Костянтинівського виробничого управління водопровідно-каналізаційного господарства на рішення Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 08 серпня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Запорізької області від 13 листопада 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У липні 2014 року ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом, у якому зазначав, що він є споживачем послуг з водопостачання, що надає Комунальне підприємство «Компанія «Вода Донбасу» в особі Костянтинівського виробничого управління водопровідно-каналізаційного господарства (далі - КП «Компанія «Вода Донбасу» в особі Костянтинівського ВУВКГ). Письмовий договір з відповідачем про надання послуг з водопостачання не укладено, оскільки не досягнуто згоди з суттєвих умов.

23 квітня 2010 року у будинку по АДРЕСА_1 встановлено лічильник води, вартість якого була оплачена позивачем особисто.

15 січня 2014 року його було повідомлено про проведення планової перевірки лічильника, на що ним було надано згоду на перевірку за рахунок виконавця послуг.

01 березня 2014 року позивач отримав листа від відповідача, у якому повідомлялося, що нарахування за водопостачання буде проводитися за затвердженими нормами споживання та одночасно запропоновано провести перевірку лічильнику у місячний термін, а також надано розрахунок вартості перевірки, яку ОСОБА_4 повинен оплатити. Крім того, на його адресу було направлено акт від 15 січня 2014 року про виведення з експлуатації приладу обліку води та акт про відмову від підпису.

03 березня 2014 року він звернувся із заявою до відповідача про проведення планової перевірки за рахунок виконавця, але 18 березня

2014 року отримав відмову, яку вважає незаконною, оскільки при встановленні лічильника з відповідачем були погоджені всі умови його експлуатації, ремонту та проведення перевірки.

Просив:

- скасувати, як незаконне рішення відповідача від 15 січня

2014 року про заборону використання належного йому лічильника води при розрахунках за користування;

- скасувати, як незаконні умови експлуатації лічильника холодної води, відповідно до яких споживач зобов'язаний сплачувати вартість технічного обслуговування, ремонту та планової перевірки лічильника;

- зобов'язати відповідача виконувати роботи з технічного обслуговування, ремонту та планової перевірки лічильника води за власний рахунок;

- зобов'язати відповідача здійснити перерахунок з 15 січня 2014 року за водопостачання відповідно до показань лічильника води, який негайно поновити на абонентському обліку;

- зобов'язати відповідача забезпечити проведення планових перевірок належного йому лічильника води за рахунок виконавця їх проведення;

- стягнути з відповідача на його користь 5 тис. грн у відшкодування моральної шкоди;

- скасувати, як незаконні умови експлуатації лічильника холодної води, за яких споживач зобов'язаний сплачувати вартість технічного обслуговування, ремонту та планової перевірки лічильника холодної води;

- зобов'язати відповідача виконувати роботи з технічного обслуговування, ремонту та планової перевірки лічильника холодної води за його рахунок;

- визнати публікації роз'яснень колишнього директора Костянтинівського ВУВКГ в Костянтинівській газеті «Знамя Індустрії» за

29 квітня 2010 року з найменуванням «Послуги сплачує власник», директора Костянтинівського ВУВКГ ОСОБА_5 у Костянтинівській газеті «Знамя Індустрії» під рубрикою «Комуналка або на повірку ставай» у 2012 року головного інженера Костянтинівського ВУВКГ ОСОБА_6 у вказаній газеті від 24 липня 2014 року під рубрикою «Гаряча лінія «Знаменки» статті «За повірку сплачуємо самі» про оплату споживачами за проведення планової перевірки лічильників холодної води, такими, що не відповідають діючому законодавству України з опублікуванням в зазначеній газеті спростування Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області.

Рішенням Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 08 серпня 2014 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Запорізької області від 13 листопада 2014 року, позов задоволено частково.

Зобов'язано КП «Компанія «Вода Донбасу» в особі Костянтинівського ВУВКГ, як виконавця житлово-комунальних послуг, забезпечити за власний рахунок проведення планової повірки належного ОСОБА_4 лічильника холодної води № 94018641 у будинку по АДРЕСА_1.

Зобов'язано КП «Компанія «Вода Донбасу» в особі Костянтинівського ВУВКГ здійснити ОСОБА_4 з 15 січня 2014 року перерахунок оплати за послуги з водопостачання та водовідведення з урахуванням показань лічильника води № 94018641, який поновити на абонентському обліку.

У задоволенні іншої частини позову відмовлено.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У касаційній скарзі КП «Компанія «Вода Донбасу» в особі Костянтинівського ВУВКГ, посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції, ухвалу суду апеляційної інстанції та ухвалити нове рішення, яким у позові відмовити.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга не може бути задоволена з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 28 Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність» (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) засоби вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, підлягають періодичній повірці через міжповірочні інтервали, порядок встановлення яких визначається нормативно-правовим актом центрального органу виконавчої влади у сфері метрології. Підприємства, організації та фiзичнi особи зобов'язані своєчасно (з урахуванням установлених мiжповiрочних iнтервалiв) подавати засоби вимірювальної технiки на повiрку.

Частиною 3 ст. 28 зазначеного Закону встановлено, що порядок подання фізичними особами, що не є суб'єктами підприємницької діяльності, - власниками засобів вимірювальної техніки (результати вимірювань якими використовуються для здійснення розрахунків за спожиті для побутових потреб електричну і теплову енергію, газ і воду) на періодичну повірку цих засобів та оплати за роботи, пов'язані з повіркою, встановлюються Кабінетом Міністрів України. Періодична повірка, обслуговування та ремонт (у тому числі демонтаж, транспортування та монтаж) зазначених засобів вимірювальної техніки здійснюються за рахунок підприємств і організацій, які надають послуги з електро-, тепло-, газо- і водопостачання.

З метою забезпечення єдиного для всіх регіонів підходу до формування тарифів у сфері житлово-комунальних послуг постановою Кабінету Міністрів України від 01 червня 2011 року № 869 затверджено Порядок формування тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, згідно з п. 24 якого (у редакції, чинній до 24 жовтня 2014 року - до дня набрання чинності постановою Кабінету Міністрів України від 01 жовтня 2014 року № 532) витрати з проведення періодичної повірки, обслуговування і ремонту квартирних засобів обліку води та теплової енергії, у тому числі їх демонтажу, транспортування та монтажу після повірки, визначаються відповідно до укладених договорів між виконавцем та субпідрядником, який виконує зазначені послуги, у розрахунку на один квартирний засіб обліку води та теплової енергії і нараховуються щомісяця споживачеві у складі послуги залежно від кількості таких засобів обліку шляхом додавання плати за проведення їх періодичної повірки, обслуговування і ремонту, у тому числі демонтажу, транспортування та монтажу після повірки, до загальної вартості послуг.

Розмір плати за проведення періодичної повірки, обслуговування і ремонт одного засобу обліку води та теплової енергії, у тому числі його демонтаж, транспортування та монтаж після повірки, визначається згідно з кошторисом, затверджується (погоджується) органами місцевого самоврядування і розподіляється за місяцями міжповірочного інтервалу, що встановлюється Держспоживстандартом для відповідного засобу обліку води та теплової енергії.

Аналогічні положення про включення до складу житлово-комунальних послуг, які надаються споживачеві, послуг з періодичної повірки, обслуговування і ремонту приладів обліку (у тому числі їх демонтаж, транспортування та монтаж після повірки) містяться й у Переліку послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, який є додатком до затвердженого Порядку.

Отже, у спірний період проведення періодичної повірки, обслуговування і ремонт квартирних засобів обліку води та теплової енергії, у тому числі їх демонтаж, транспортування та монтаж після повірки повинне було здійснюватися за рахунок виконавця зазначених послуг, а витрати, понесені виконавцем, повинні були включатися у тариф на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій і сплачуватися споживачем щомісячно у складі цих послуг.

Статтями 19, 26 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» та п. 8 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення передбачено договірне регулювання відносин у сфері житлово-комунальних послуг та визначено, що послуги, які надаються споживачеві згідно із договором, оформлюються на основі типового договору про надання таких послуг, перелік яких та тарифи (ціни), на які затверджуються уповноваженими органами.

Як зазначалось вище, Порядком та типовим договором про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій до складу таких послуг, з яких розраховуються тарифи для споживачів, входять і послуги з періодичної повірки, обслуговування та ремонту квартирних засобів обліку води та теплової енергії, у тому числі їх демонтаж, транспортування та монтаж після повірки.

Отже, підприємства, які надають послуги споживачам з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (виконавці), повинні забезпечити виконання робіт з періодичної повірки, обслуговування та ремонту квартирних засобів обліку води та теплової енергії за рахунок включення цих робіт до тарифу на послуги з утримання будинків і споруд відповідно до укладених між ними договорів.

Положеннями частини 3 статті 19, частини 4 статті 26 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що у разі якщо виконавець не є виробником послуг, то відносини між ним та виробником регулюються окремим договором, який укладається відповідно до вимог цієї статті.

Згідно з ч. 5 ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» виконавцем послуг з централізованого постачання холодної води та послуг з водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем) для об'єктів усіх форм власності є суб'єкт господарювання, що провадить господарську діяльність з централізованого водопостачання та водовідведення.

Зазначене узгоджується з правовою позицією Верховного Суду України, висловленою у постанові від 22 квітня 2015 року у справі № 6-60цс15.

Оскільки послуги з надання водопостачання ОСОБА_4 надає відповідач, суди обґрунтовано задовольнили позов частково. Доводи касаційної скарги на правильність висновків судів не впливають та їх не спростовують.

Згідно ст. 337 ЦПК України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судами першої та апеляційної інстанцій при розгляді справи дотримано вимоги закону, у зв'язку з чим колегія суддів вважає за необхідне касаційну скаргу відхилити, а судові рішення залишити без змін.

Керуючись статтями 332, 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Комунального підприємства «Компанія «Вода Донбасу» в особі Костянтинівського виробничого управління водопровідно-каналізаційного господарства відхилити.

Рішення Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 08 серпня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Запорізької області від 13 листопада 2014 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів:

Ситнік О.М., Горелкіна Н.А., Євграфова Є.П.