АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 537/6742/14-ц Номер провадження 22-ц/786/1540/15Головуючий у 1-й інстанції Якимець Т. Є. Доповідач ап. інст. ОСОБА_1
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 червня 2015 року м. Полтава

Апеляційний суд Полтавської області в складі:

головуючого - МАРТЄВА С.Ю.,

суддів - ХІЛЬ Л.М., ЧІЧІЛЯ В.А.,

за участю секретаря САМОЙЛОВОЇ М.Д.,

розглянув у відкритому судовому засіданні провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на рішення Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 25 березня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_2 та ОСОБА_3 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Добробит», за участю третьої особи - ОСОБА_4, про захист прав споживачів та зобовязання вчинити певні дії щодо перерахунку за неналежне надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій та за позовними вимогами Товариства з обмеженою відповідальністю «Добробит» до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості,-

Апеляційний суд, заслухавши доповідь судді-доповідача,-

В С Т А Н О В И В :

У грудні 2014 року ОСОБА_2, ОСОБА_2О звернулись до суду з позовом, у якому зазначали, що відповідач неправомірно та незаконно порушує їхні права, втручається у приватне життя шляхом предявлення вимог про сплату неіснуючого боргу за утримання будинку та прибудинкової території.

Просили зобовязати вчинити певні дії щодо перерахунку за неналежне надання послуг з утримання будинків споруд та прибудинкових територій.

У грудні 2014 року ТОВ « Добробит» звернувся з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості.

Ухвалою Крюківського районного суду міста Кременчука Полтавської області від 28 січня 2015 року позовні вимоги обєднані в одне провадження.

Ухвалою місцевого суду від 25 березня 2015 року позовні вимоги про визнання боргу в сумі 353 грн.21 коп. за заявою ОСОБА_2, ОСОБА_3 залишено без розгляду.

Рішенням Крюківського районного суду міста Кременчука Полтавської області від 25 березня 2015 року в задоволенні позовних вимог до Товариства з обмеженою відповідальністю « Добробит» про захист прав споживачів та про зобовязання вчинити певні дії щодо перерахунку за неналежне надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій ОСОБА_2, ОСОБА_2О відмовлено.

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю « Добробит» до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 в солідарному порядку на користь Товариства з обмеженою відповідальністю « Добробит» заборгованість за утримання будинків та прибудинкових територій за січень 2012 року серпень 2014 року в сумі 596 ,10 грн.

Стягнуто з ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 на користь ТОВ « Добробит» судовий збір у сумі 81,20 грн. з кожного.

В апеляційній скарзі порушено питання про скасування рішення місцевого суду з підстав неправильного застосування норм матеріального та процесуального права та невідповідності висновків суду обставинам справи.

Апеляційний суд, перевіривши законність та обґрунтованість рішення місцевого суду у межах заявлених вимог та доводів апеляційної скарги, вважає, що остання задоволенню не підлягає.

Згідно зі ст. 308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом першої інстанції вірно встановлено ,що рішенням виконавчого комітету Кременчуцької міської ради від 08.08.2008 року № 818 « Про визначення виконавців послуг з управління житловим фондом який знаходиться в комунальній власності міста» ТОВ « Добробит» затверджено виконавцем послуги з управління житловим фондом.

Даним рішенням передбачено, що витрати управителя, повязані з наданням послуг з управління відшкодовується за рахунок оплати послуг з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій відповідно до затвердженого тарифу.

24 червня 2008 року укладено договір про надання послуг управління житловим фондом комунальної власності міста Кременчука №196 між Кременчуцькою міською радою і ТОВ « Добробит» та останньому з 1 липня 2008 року був переданий в управління житловий фонд, який територіально розподілений за КГЖЕП « Крюківське» до якого належить будинок за адресою : АДРЕСА_1.

Пунктами 4.3.3., 4.4.2 договору про надання послуг з управління житловим фондом комунальної власності міста Кременчука №196 від 24.06.2008 року ТОВ « Добробит» надано право здійснювати збір, нарахування й перерахунки платежів за послуги надані управителем згідно з затвердженими тарифами та укладеними договорами і як управителя зобовязано укласти договори на надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій.

18 квітня 2008 року рішенням виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Полтавської області №383 « Про затвердження тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій» затверджений тариф на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, який розрахований відповідно до чинної на той час постанови Кабінету Міністрів України від 12 липня 2005 року № 560 «Про затвердження Порядку формування тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій і типового договору про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій»

ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 проживають у квартирі № 132, по вул. 50 років СРСР ,29, у м. Кременчуці, яка має статус приватного житлового фонду.

ТОВ Добробит надавались ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, які відповідачами сплачувалися часково ,у звязку з чим за період з 01 січня 2012 року по серпень 2014 року утворилася заборгованість у сумі 596 грн., 10 коп. яка нарахована у відповідності до тарифів, затверджених 18 квітня 2008 року рішенням виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Полтавської області № 383 Про затвердження тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, що відповідає вимогам ч. 2 ст. 14 Закону України Про житлово-комунальні послуги.

Відповідно до вимог ст. 11 ч. 1 ЦК України цивільні права та обовязки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обовязки.

Колегія суддів погоджується із висновками місцевого суду про те, що між сторонами у справі фактично виникли правовідносини щодо надання та споживання послуг з утримання будинку і споруд та прибудинкової території, і у кожного із відповідачів виникли зобов'язання з їх оплати, оскільки доказів відмови від послуг, які надавав позивач ТОВ Добробит, відповідачами ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 до суду не надано.

Таким чином, з огляду на доводи апеляційної скарги факт відсутності письмового договору про надання послуг з утримання будинку та прибудинкової території не є підставою для звільнення відповідачів від обов'язку сплачувати фактично одержані та спожиті послуги.

Згідно ч. 3 ст. 156 Житлового кодексу України члени сім'ї власника будинку зобов'язані дбайливо ставитися до жилого будинку (квартири). Повнолітні члени сім'ї власника зобов'язані брати участь у витратах по утриманню будинку (квартири) і придомової території та проведенню ремонту. Спори між власником та членами його сім'ї про розмір участі у витратах вирішуються в судовому порядку.

У відповідності до ст. 322 ЦК України власник зобов'язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до положень ст. 162 ЖК України плата за користування жилим приміщенням в будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, встановлюється угодою сторін.

Плата за комунальні послуги береться, крім квартирної плати, за затвердженими в установленому порядку тарифами.

Посилання апелянтів на безпідставність солідарності стягнення не грунтується на законі.

У відповідності до вимог ст. 160 ЖК України передбачено, що члени сім'ї наймача, які проживають разом разом з ним у будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обовязки що випливають з договору найму. Повнолітні члени сім'ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобовязаннями, що випливають із зазначеного договору.

Згідно п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України Про житлово-комунальні послуги споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Приписами ст. 526 ЦК України встановлено, що зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договор та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Виходячи з наведених положень законодавства України місцевий суд прийшов до вірного висновку про те, що ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 мають солідарний обов'язок сплачувати ТОВ Добробит за послуги з утримання будинку та прибудинкової території як власник та член сім'ї власника квартири.

Відповідно до ч 2 ст. 14 Закону України Про житлово комунальні послуги ціни/тарифи на комунальні послуги та послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій формуються і затверджуються центральними органами виконавчої влади, національними комісіями, що здійснюють державне регулювання у відповідних сферах, та органами місцевого самоврядування відповідно до їхніх повноважень, визначених законом.

В звязку з залишенням без розгляду позовних вимог боргу в сумі 353 грн. 21 коп., а також відмовою в задоволенні позовних вимог щодо визнання боргу в сумі 596 грн. 10 коп. суд першої інстанції вірно відмовив у задоволенні вимог щодо перерахунку суми боргу.

У зв'язку з тим, що тариф на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій затверджений рішенням виконавчого комітету Кременчуцької міської ради від 18.04.2008 року № 383 був розрахований на підставі положень постанови Кабінету Міністрів України від 12 липня 2005 року № 560 Про затвердження Порядку формування тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій і типового договору про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, і вони є чинними і ніким не оскаржувались, то суд прийшов до вірного висновку про відсутність підстав вимагати від ТОВ Добробит укладання між сторонами договору в редакції типового договору Про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20 травня 2009 року № 529 Про затвердження Порядку формування тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій і Типового договору про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій.

Згідно зі ст. 3 ч. 1 ЦПК України кожна особа має право в порядку, установленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до змісту ст. 15 ч. 1 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання обо оспорювання.

Захист цивільних прав це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення.

Під способом захисту субєктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на правопорушника.

Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів дається в ст. 16 ЦК України.

Власник порушеного права може скористатися не будь-яким, а цілком конкретним способом захисту свого права. Частіше за все спосіб захисту порушеного права прямо визначається спеціальним законом, який регламентує конкретні цивільні правовідносини.

Відповідно ч. 1 ст. 11 наведеного закону передбачено, що підставами виникнення права на використання персональних даних є: 1) згода суб'єкта персональних даних на обробку його персональних даних. Суб'єкт персональних даних має право при наданні згоди внести застереження стосовно обмеження права на обробку своїх персональних даних; 2) дозвіл на обробку персональних даних, наданий володільцю бази персональних даних відповідно до закону виключно для здійснення його повноважень.

Твердження апелянтів ,щодо незаконного доступу до персональних даних спростовується на підставі пункту 3 рішення виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Полтавської області № 818 від 08.08.2008 року Про визначення виконавців послуг з управління житловим фондом, який знаходиться в комунальній власності міста правомірно отримало від Управління житлово комунального господарства необхідну базу даних для реалізацій функцій з управління, в тому числі і персональні дані ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 що свідчить про правомірність обробки ТОВ Добробит персональних даних зазначених осіб.

Згідно з вимогами ст. 10 ч. 3, ст. 60 ч. 1 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстав своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ци Кодексом.

Висновки місцевого суду зроблені на підставі повного, всебічного та об`єктивного дослідження наданих стронами доказів, доводів та заперечень сторін, яким судом дана відповідна правова оцінка. Розгляд справи проведений з дотриманням принципу змагальності та диспозитивності, а оцінка доказів проведена відповідно до норм ст.212 ЦПК України.

Також, апелянтами у справі не доведено неповноту та неналежну якість наданих послуг.

Відповідно до ч.2 ст.59 ЦПК України, обставини справи,які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Згідно ст.18 Закону України " Про житлово-комунальні послуги" у разі порушення виконавцем умов договору споживач має право викликати його представника для складення та підписання акта-претензії споживача, в якому зазначаються строки, види, показники порушень тощо.

Між тим, у справі відсутні акти-претензії споживачів, складені відповідно до ст. 18 Закону України " Про житлово-комунальні послуги"

Апеляційна скарга не містить нових фактів чи засобів доказування , які б спростовували висновки місцевого суду . Наведені в апеляційній скарзі доводи фактично зводяться до переоцінки доказів.

За таких обставин, рішення місцевого суду ухвалено у відповідності до положень матеріального та процесуального права, підстав для його зміни чи скасування не вбачається.

Керуючись ст.303, ст. 304, ст. 307 ч.1 п.1, ст.308ч.1, ст. 314 ч.1п.1, ст.315 , 317, 319 ЦПК України, апеляційний суд,-

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 та ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 25 березня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий у справі: ОСОБА_1

Судді : Л.М. ХІЛЬ

ОСОБА_5

З оригіналом згідно:

суддя С.Ю. МАРТЄВ