У х в а л а

іменем україни

28 травня 2015 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Горелкіної Н.А., Завгородньої І.М., Іваненко Ю.Г.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до публічного акціонерного товариства «АГАТ» про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, компенсації втрати частини доходів та відшкодування моральної шкоди за касаційною скаргою публічного акціонерного товариства «АГАТ» на рішення апеляційного суду Чернігівської області від 24 грудня 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У жовтні 2014 року ОСОБА_4 звернувся до суду із позовом до ПАТ «АГАТ» про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, компенсації втрати частини доходів та відшкодування моральної шкоди.

Заочним рішенням Новозаводського районного суду м. Чернігова від 14 листопада 20014 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ПАТ «АГАТ» на користь ОСОБА_4 середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні у розмірі 4 300 грн., компенсацію втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати у розмірі 185 грн. 10 коп.

Стягнуто з ПАТ «АГАТ» на користь ОСОБА_4 700 грн. у відшкодування моральної шкоди.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Рішенням апеляційного суду Чернігівської області від 24 грудня 2014 року заочне рішення суду першої інстанції змінено.

Збільшено розмір стягнутого з ПАТ «АГАТ» на користь ОСОБА_4 середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні з 4 300 грн. до 33 965 грн. 96 коп. та збільшено розмір стягнутого з ПАТ «АГАТ» на користь держави судового збору з 166 грн. 65 коп. до 341 грн. 51 коп.

В іншій частині рішення суду залишено без змін.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У касаційній скарзі ПАТ «АГАТ» просить скасувати рішення апеляційного суду, посилаючись на порушення ним норм матеріального і процесуального права, та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Згідно з статтею 117 КЗпП України, в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

За наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум власник або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування в тому разі, коли спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, то розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті спору.

Таким чином, установивши під час розгляду справи про стягнення середнього заробітку у зв'язку із затримкою розрахунку при звільненні, що працівникові не були виплачені належні йому від підприємства, установи, організації суми в день звільнення, коли ж він у цей день не був на роботі, - наступного дня після пред'явлення ним роботодавцеві вимог про розрахунок, суд на підставі статті 117 КЗпП України стягує на користь працівника середній заробіток за весь період затримки розрахунку, а в разі не проведення його до розгляду справи - по день постановлення рішення, якщо роботодавець не доведе відсутності в цьому своєї вини.

У разі не проведення розрахунку у зв'язку з виникненням спору про розмір належних до виплати сум вимоги про відповідальність за затримку розрахунку підлягають задоволенню в повному обсязі, якщо спір вирішено на користь позивача або такого висновку дійде суд, що розглядає справу. У разі часткового задоволення позову працівника суд визначає розмір відшкодування за час затримки розрахунку з урахуванням спірної суми, на яку той мав право, частки, яку вона становила в заявлених вимогах, істотності цієї частки порівняно із середнім заробітком та інших конкретних обставин справи.

Як вбачається із матеріалів справи, заочним рішення Новозаводського районного суду м. Чернігова від 14 квітня 2014 року позов ОСОБА_4 до ПАТ «АГАТ» про стягнення заборгованості по нарахованій, але не виплаченій заробітній платі задоволено. Стягнуто з відповідача на користь позивача заборгованість по заробітній платі у розмірі 1 954 грн. 79 коп.

Доводи касаційної скарги про те, що судом апеляційної інстанції не було враховано розмір спірної суми, істотність цієї частки в порівнянні з середнім заробітком є безпідставними, оскільки спір про розмір належної позивачу до виплати суми відсутній.

Інші доводи касаційної скарги зводяться до переоцінки доказів, на правильність висновків суду не впливають та їх не спростовують.

Таким чином, касаційну скаргу на рішення апеляційного суду Чернігівської області від 24 грудня 2014 року слід відхилити.

Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу публічного акціонерного товариства «АГАТ» відхилити.

Рішення апеляційного суду Чернігівської області від 24 грудня 2014 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:Н.А. Горелкіна
І.М. Завгородня
Ю.Г. Іваненко