Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 червня 2015 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Рівненської області в складі :

головуючого судді Григоренка М.П.,

суддів: Бондаренко Н.В., Максимчук З.М.,

секретар судового засідання Пиляй І.С., з участю позивача, представника позивача адвоката ОСОБА_1В, представника КП «Міське будинкоуправління» ОСОБА_2 та представника ПАТ «Рівнеобленерго» ОСОБА_3, розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу комунального підприємства «Міське будинкоуправління» на рішення Здолбунівського районного суду від 27 червня 2013 року у справі за позовом ОСОБА_4 до публічного акціонерного товариства « Рівнеобленерго», комунального підприємства «Міське будинкоуправління» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди,

В С Т А Н О В И Л А :

30 травня 2012 року ОСОБА_4 звернулася в Здолбунівський районний суд з позовною заявою, в якій вказувала, що 10 лютого 2012 року, внаслідок перенапруги в електромережі, в її квартирі, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, виникла пожежа, в результаті якої їй було завдано майнову шкоду, на загальну суму 55463 грн.

Крім того, в результаті пожежі вона зазнала і моральних страждань, внаслідок втрати свого майна.

Так як, вищевказана шкода їй була завдана внаслідок надання відповідачами послуг неналежної якості, позивач, посилаючись на ст. ст. 712, 714, 1209, 1192 ЦК України, ст. 25 Закону України «Про електроенергетику», ст. 4 Закону України «Про захист прав споживачів» та ст. ст. 20,21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», просила стягнути на її користь із ПАТ « Рівнеобленерго» та КП «Міське будинкоуправління», в солідарному порядку, 55463 грн., в рахунок відшкодування майнової шкоди та 50000 на відшкодування моральної шкоди.

______________________________________________________________________

Провадження № 22-ц/787/1083/2015 Головуючий у 1 інстанції : Плевако О.П.

Доповідач : Григоренко М.П.

14 червня 2012 року ОСОБА_4 подала до Здолбунівського районного суду заяву про збільшення позовних вимог, відповідно до якої просила стягнути з відповідачів додатково 15819 грн., в звязку із знищенням майна, що знаходилося в квартирі внаслідок пожежі.

Рішенням Здолбунівського районного суду від 27 червня 2013 року позов ОСОБА_4 задоволено частково.

Стягнуто з КП «Міське будинкоуправління» на користь ОСОБА_4 матеріальну шкоду, в розмірі 71282 грн. та моральну шкоду, в розмірі 10000 грн.

В задоволенні позову до ПАТ « Рівнеобленерго» відмовлено.

Не погодившись із вказаним рішенням, КП «Міське будинкоуправління» подало апеляційну скаргу, в якій вказує, що суд першої інстанції безпідставно дійшов висновку, що пожежа в квартирі позивача сталась саме із вини КП «Міське будинкоуправління», взявши до уваги лише ОСОБА_3 про пожежу № 10 від 10.02.12р., складений працівниками Здолбунівської дільниці ПАТ АЕС Рівнеобленерго та КП Міське будинкоуправління, в якому зазначено, що оглядом внутрішньобудинкової мережі, що в РЩ-0,4 кВ типу ШС-3-98/4 змонтованого на першому поверсі, шина нульового провідника, яка виконана одножильним алюмінієвим проводом з поліхлорвініловою ізоляцією має вставку з багатожильного проводу, зєднаного скруткою, що не відповідає нормам ПУЕ.

13 лютого 2012 року проведено огляд внутрішньобудинкових мереж і зафіксовано, що внутрішньобудинкові мережі підїзду та будинку вцілому знаходяться в задовільному стані і відповідають нормам і вимогам ПУЕ, ПТБ, ПТЕ та встановлено відсутність вини КП Міське будинкоуправління.

Існуючі в будинку електромережі не розраховані на збільшення потужності понад 3 кВт. В даному будинку мало місце самовільне встановлення мешканцями будинку додаткових електроприладів. Наполягає, що порушення, виявлені Інспекцією Держенергонагляду в Рівненській області при проведенні перевірки технічного стану електромереж будинку № 1 по вул. 2 Лютого в м. Здолбунові, не перебувають у причиннонаслідковому звязку із завданою позивачу шкодою.

Доводить, що суд першої інстанції не встановив можливості і вартості відновлювального ремонту пошкодженого майна. При визначенні шкоди на ремонт квартири суд незаконно покликався на локальний кошторис № 2-1-1 ремонтно-будівельних робіт від 16 квітня 2012 року, оскільки виконавцем кошторису завищено вартість ремонтних робіт у квартирі позивача.

Суд не дав оцінки чи має право КП Рівненський архітектурно-будівельний нагляд Рівненськохї міської ради складати такі кошториси, та чи має виконавець кошторису відповідну ліцензію. Суд не взяв до уваги кошторис, проведений ПП Марк, і в якому вартість відновлювального ремонту встановлена менша.

Безпідставними є висновки суду щодо вартості пошкодженого майна, такі висновки зроблені без належних та допустимих доказів. Квартира, де сталася пожежа, належить двом співвласникам, однак другий співвласник за відшкодуванням шкоди не звернувся.

Вважає недоведеними вимоги про відшкодування моральної шкоди, такі вимоги не підтвердженими жодними доказами, а її розмір завищеним.

Суд не взяв до уваги розяснення п.5 постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31 березня 1995 року Про судову практику в справах про відшкодування моральної шкоди, де зазначено, що обовязковому зясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної шкоди підлягає: наявність шкоди, протиправність дій заподіювача шкоди, наявність причинного звязку.

Місцевим судом, в порушення ст. 168 ЦПК України не було розглянуто клопотання КП Міське будинкоуправління щодо витребування ряду документів, необхідних для встановлення фактичних обставин справи, що призвело в результаті до ухвалення незаконного рішення. Суд всупереч вимогам процесуального права відмовив у призначенні пожежно-технічної експертизи для встановлення причини виникнення пожежі у квартирі позивача.

Крім того, позивач є власником лише 1/3 частки квартири, в якій сталась пожежа, а решта належить її синові, але суд першої інстанції цього не врахував і стягнув на користь ОСОБА_4 всю шкоду, а не пропорційно до її частки в квартирі.

У звязку із викладеним, КП Міське будинкоуправління просило скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове, яким в задоволенні позову до нього відмовити за безпідставністю.

В запереченнях на апеляційну скаргу позивач та ПАТ «Рівнеобленерго», кожен окремо, вказали, що оскаржуване рішення вважають законним та обґрунтованим, в звязку із чим просили його залишити без змін, а апеляційну скаргу КП Міське будинкоуправління відхилити.

Попереднє рішення апеляційного суду Рівненської області від 29 жовтня 2014 року у даній справі було скасовано ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 25 березня 2015 року, з направленням справи на новий апеляційний розгляд.

В ході повторного апеляційного розгляду даної цивільної справи представник КП Міське будинкоуправління підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити.

Представник ПАТ «Рівнеобленерго» просив апеляційну скаргу КП Міське будинкоуправління відхилити, а оскаржуване рішення залишити без змін.

Позивач та її представник просили оскаржуване рішення скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити позов ОСОБА_4 лише до ПАТ «Рівнеобленерго», оскільки саме воно надавало послуги із електропостачання відповідно до укладеного із споживачем договору.

Заслухавши доповідача, пояснення сторін у справі, перевіривши доводи апеляційної скарги та вивчивши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга КП Міське будинкоуправління підлягає задоволенню.

Ухвалюючи рішення про стягнення на користь позивача матеріальної та моральної шкоди з КП Міське будинкоуправління, суд першої інстанції, посилаючись на ОСОБА_3 перевірки від 3 березня 2012 року, складений інспекцією Держенергонагляду в Рівненській області спільно з працівниками ПАТ АЕС Рівнеобленерго та КП Міське будинкоуправління, виходив із того, що пожежа в квартирі позивачки сталася з вини КП Міське будинкоуправління, оскільки у вказаному ОСОБА_3 зазначено, що при огляді внутрішньобудинкової мережі в РЩ-0,4 кВ типу ШС-3-98/4 змонтованого на першому поверсі, шина нульового провідника, яка виконана одножильним алюмінієвим проводом з поліхлорвініловою ізоляцією має вставку з багатожильного провода, зєднаного скруткою, що не відповідає нормам п.2.3.8 ПУЕ, а у мережі, яка здійснює постачання електроенергії до будинку і обслуговується ПАТ АЕС Рівнеобленерго зауважень до технічного стану не виявлено.

Проте, на розсуд колегії суддів, оскаржуване рішення підлягає скасуванню, у звязку із невідповідністю висновків суду обставинам справи та неправильним застосуванням норм матеріального права, з ухваленням у справі нового рішення.

По справі встановлено, що 10 лютого 2012 року в квартирі № 70 по вулиці 2-го Лютого в м. Здолбунів, Рівненської області, яка належить позивачу та її сину на праві спільній частковій власності, сталась пожежа, внаслідок чого були знищені та частково пошкоджені вікна, стеля, підлога, кахель, шпалери, панелі з дерев'яної вагонки, вхідні та міжкімнатні двері і дана квартира стала непридатна для проживання.

Крім того, в результаті пожежі було знищено майно позивача: холодильник марки Whirpool ARC 5561, вартістю 4950 грн.; газову плиту марки Gorenje GI476W-V, вартістю 3795 грн.; меблеву кухонну стінку, вартістю 3500 грн.; мікрохвильову піч, вартістю 612 грн.; фритюрницю марки Philips, вартістю 525 грн.; електром'ясорубку, вартістю 650 грн.; електричного чайника, вартістю 128 грн.; кавомолку, вартістю 149 грн.; міксер, вартістю 187 грн.; скороварку, вартістю 170 грн.; дві сковорідки з тефлоновим покриттям, вартістю 340 грн.; кухонну витяжку, вартістю 139 грн.; 2 деко, вартістю 154 грн.

Вказані обставини сторонами визнаються і ніким не оспорюються.

Відповідно до висновків пожежно-технічної експертизи від 16 вересня 2014 року пожежа в квартирі позивача 10 лютого 2012 року виникла внаслідок самозаймання горючого матеріалу (ізоляція електропроводу, матеріал корпусу терморегулятора холодильника), в результаті пониження напруги на ділянці електромережі, до якої був підключений холодильник.

Факт невідповідності напруги нормативним показникам в електромережі, внаслідок чого 10 лютого 2012 року в квартирі позивача виникла пожежа, стверджується ОСОБА_3 про пожежу від 10 лютого 2012 року (а.с. 4, 5), Технічним висновком Управління Держтехнонебезпеки у Рівненській області від 17 лютого 2012 (а.с. 9), актами претензіями від споживачів ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, які є сусідами позивача і в яких в цей день також були пошкоджені електроприлади в їх квартирах, внаслідок постачання електроенергії неналежної якості (а.с. 12-16), а також показами свідків ОСОБА_6, ОСОБА_8 та інших, які були допитані в суді першої інстанції.

Будь-які дані та докази, які б вказували на те, що пожежа в квартирі позивача виникла з інших причин, в матеріалах справи відсутні.

ПАТ "Рівнеобленерго", як в суді першої інстанції так і в ході апеляційного розгляду справи, не заперечувало ту обставину, що саме воно перебуває із позивачем у договірних відносинах щодо постачання електроенергії в квартиру останньої.

Відповідно до пункту 10 укладеного між ОСОБА_4 та ПАТ "Рівнеобленерго" (енергопостачальник) договору про користування електричною енергію споживач має право на отримання електричної енергії, якісні характеристики якої визначені державними стандартами та відшкодування збитків, заподіяних внаслідок порушення її прав.

Статтею 25 Закону України «Про електроенергетику» передбачено, що споживачі електричної енергії мають право на отримання електричної енергії, якісні характеристики якої визначені державними стандартами, відшкодування збитків, заподіяних внаслідок порушення його прав, згідно законодавства.

Частиною 1 статті 4 Закону України «Про захист прав споживачів» закріплено, що споживачі під час придбання, замовлення або використання продукції, яка реалізується на території України, для задоволення своїх особистих потреб мають право на належну якість продукції та обслуговування, безпеку продукції, відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої небезпечною для життя та здоровя людей продукцією у випадках, передбачених законодавством.

Теж саме зазначено і в частині 1 статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги».

З наявного у справі договору про спільне використання технологічних електричних мереж, який був укладений 14 грудня 2011 року між ПАТ АЕС Рівнеобленерго та КП Міське будинкоуправління, останнє взяло на себе зобовязання щодо передачі (транзиту) електричної енергії по своїй мережі до кінцевого споживача, в тому числі і до позивача, а також утримувати технологічні електричні мережі спільного використання у належному технічному стані.

ПАТ АЕС Рівнеобленерго перейменовано на ПАТ Рівнеобленерго.

В матеріалах справи відсутні будь-які дані, що між КП Міське будинкоуправління та позивачем також існували договірні відносини щодо постачання електричної енергії до квартири останньої.

З огляду на те, що електричну енергію до квартири позивача постачало лише

ПАТ Рівнеобленерго, відповідно до укладеного договору, а КП Міське будинкоуправління надавало свої послуги із передачі електричної енергії споживачам із використанням своїх мереж, згідно укладено договору, тільки ПАТ Рівнеобленерго, за що отримувало від останнього відповідну плату, тому, на переконання колегії суддів, за завдану майнову та моральну шкоду перед позивачем має відповідати лише ПАТ Рівнеобленерго, незалежно від того з яких причин відбулось відхилення від встановлених параметрів напруги в електромережі 10 лютого 2012 року і внаслідок чого в квартирі позивача сталась пожежа.

Тобто, для позивача, як споживача, не має значення з яких саме причин відбулось падіння чи підвищення напруги в електричній мережі 10 лютого 2012 року, оскільки це питання стосується лише ПАТ Рівнеобленерго та КП Міське будинкоуправління, між якими існують відповідні договірні відносини і лише які мають зясовувати між собою це питання.

На обґрунтування заявлених позовних вимог, позивачка подала до суду локальний кошторис №2-1-1 на ремонтно-будівельні роботи, складений 16 квітня 2012 року КП Рівненський архітектурно-будівельний нагляд Рівненської міської ради. За даним кошторисом вартість ремонту квартири після пожежі становить 55 463 грн.

Відповідно до ОСОБА_3 про матеріальні збитки та пошкоджене майно від 02 березня 2012 року, довідок про вартість товару та товарних чеків сума збитку, завдана пошкодженням побутової техніки та майна, складає 15 819 грн.

Будь-яких доказів на спростування правильності визначення позивачем розміру завданої майнової шкоди, сторони у справі не надали, в звязку із чим та перевіривши вищевказані документи, щодо розміру завданих збитків, колегія суддів вважає, що цей розмір збитків визначено вірно і загальний їх розмір становить 71 282 (сімдесят одну тисячу двісті вісімдесят дві) грн.

У звязку із тим, що позивач не є одноосібним власником квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, в ході повторного апеляційного розгляду справи, за клопотанням сторони позивача, був допитаний син ОСОБА_4 ОСОБА_9, який є власником 2/3 часток вищевказаної кватири і який заявив, що все майно в квартирі, яке згоріло внаслідок пожежі 10 лютого 2012 року, було придбано за кошти його матері позивача ОСОБА_4, а також за кошти останньої був здійснений ремонт цієї квартири до пожежі, а він не мав та не має до теперішнього часу власних доходів, в звязку із чим не має будь-яких самостійних претензій до відповідачів щодо відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок вищевказаного пожежі.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає за необхідне стягнути із ПАТ Рівнеобленерго на користь позивача 71 282 (сімдесят одну тисячу двісті вісімдесят дві) грн., в рахунок відшкодування завданої майнової шкоди, як споживачу, через надання послуг неналежної якості.

Враховуючи характер, глибину та тривалість завданих позивачу ОСОБА_4 моральних страждань, які ті зазнала внаслідок пошкодження її майна через надання ПАТ Рівнеобленерго послуг неналежної якості, колегія суддів вважає, що з останнього має бути стягнуто на користь позивача 10000 грн., в рахунок відшкодування завданої моральної шкоди.

Також підлягають стягненню із ПАТ Рівнеобленерго на користь комунального підприємства Міське будинкоуправління Здолбунівської міської ради Рівненської області судові витрати в сумі 7030 (сім тисяч тридцять) гривень 41 копійку, які те понесло у звязку із оплатою судового збору за проведення експертизи, а на користь держави судовий збір, в сумі 816 (вісімсот шістнадцять) гривень, від сплати якого позивач був звільнений на підставі закону при поданні позову.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 218, 303, 307, 309, 313-314, 315 ЦПК України, колегія суддів

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу комунального підприємства Міське будинкоуправління Здолбунівської міської ради задовольнити частково.

Рішення Здолбунівського районного суду Рівненської області від 27 червня 2013 року скасувати.

Позов ОСОБА_4 до публічного акціонерного товариства Рівнеобленерго, комунального підприємства Міське будинкоуправління Здолбунівської міської ради Рівненської області про відшкодування матеріальної та моральної шкоди задовольнити частково.

Стягнути з публічного акціонерного товариства Рівнеобленерго на користь ОСОБА_4 матеріальну шкоду в розмірі 71 282 (сімдесят одну тисячу двісті вісімдесят дві) гривні та моральну шкоду в розмірі 10 000 (десять тисяч) гривень.

В задоволенні позову ОСОБА_4 до комунального підприємства Міське будинкоуправління Здолбунівської міської ради Рівненської області про відшкодування матеріальної та моральної шкоди відмовити.

Стягнути з публічного акціонерного товариства Рівнеобленерго на користь комунального підприємства Міське будинкоуправління Здолбунівської міської ради Рівненської області судові витрати в сумі 7030 (сім тисяч тридцять) гривень 41 копійку.

Стягнути з публічного акціонерного товариства Рівнеобленерго на користь держави судовий збір в сумі 816 (вісімсот шістнадцять) гривень.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржене безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня проголошення.

Головуючий Григоренко М.П.

Судді : Бондаренко Н.В.

ОСОБА_10