Ухвала

іменем україни

18 червня 2015 рокум. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Висоцька В.С., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2 на рішення апеляційного суду Житомирської області від 22 квітня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Відділу державної виконавчої служби Володарсько-Волинського районного управління юстиції у Житомирській області, третя особа - Головне управління державного казначейства України в Житомирській області, про стягнення моральної шкоди,

встановив:

У жовтні 2012 року ОСОБА_2 звернувся до суду з указаним позовом, посилаючись на те, що 30 лютого 2012 року ОСОБА_3, діючи в інтересах ОСОБА_2, направив на адресу відповідача оригінал виконавчого листа №2-23/12 від 2 березня 2012 року щодо негайного стягнення коштів з ТОВ «Промекс» на користь ОСОБА_2 Проте, державний виконавець, отримавши виконавчий документ 2 квітня 2012 року, відкрив виконавче провадження лише 9 квітня 2012 року, надавши можливість боржнику зняти грошові кошти з банківських рахунків. У зв'язку з відкриття апеляційного провадження на рішення суду від 2 березня

2012 року, державним виконавцем 28 травня 2012 року винесено постанову про повернення виконавчого листа. 8 серпня 2012 року судове рішення залишено без змін. Позивач вдруге подав до ВДВС заяву про примусове виконання рішення. 21 серпня 2012 року державний виконавець виніс постанову про відмову у відкритті виконавчого провадження з тих підстав, що ОСОБА_3 на підтвердження своїх повноважень на представництво стягувача надана ксерокопія довіреності належно не завірена, повернувши стягувачу ксерокопію виконавчого листа з додатками.

Зазначав, що такими діями відповідача, позивачу була заподіяна моральна шкода, яку оцінив у 20 000 грн.

Рішенням Корольовського районного суду м. Житомира від

13 березня 2015 року позов задоволено частково.

Стягнуто з Відділу державної виконавчої служби Володарсько-Волинського районного управління юстиції у Житомирській області на користь ОСОБА_2 7 000 грн моральної шкоди шляхом утримання за рахунок Державного бюджету України з Державного казначейства України в Житомирській області. У задоволенні решти вимог відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Житомирської області від 22 квітня

2015 року рішення суду першої інстанції змінено. Зменшено розмір моральної шкоди, яка підлягає стягненню на користь ОСОБА_2 із 7 000 грн до 500 грн. У іншій частині рішення суду першої інстанції залишено без змін.

У касаційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати рішення апеляційного суду та залишити в силі рішення суду першої інстанції, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

У відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до пункту 5 частини 4 статті 328 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Змінюючи розмір моральної шкоди, яка підлягає стягненню на користь ОСОБА_2, апеляційний суд виходив із засад розумності, виваженості та справедливості, і підстав для скасування ухваленого судом апеляційної інстанції рішення не вбачається.

Рішення суду відповідає вимогам закону, наведені в касаційній скарзі доводи висновок суду не спростовують.

Зі змісту ухвалених у справі судових рішень й доданих до касаційної скарги матеріалів убачається, що скарга є необґрунтованою і наведені у ній доводи не дають підстав для висновків щодо незаконності оскаржуваного судового рішення.

Керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

Відмовити ОСОБА_2 у відкритті касаційного провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до Відділу державної виконавчої служби Володарсько-Волинського районного управління юстиції у Житомирській області, третя особа - Головне управління державного казначейства України в Житомирській області, про стягнення моральної шкоди.

Додані до скарги матеріали повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду цивільних

і кримінальних справ В.С. Висоцька