Справа № 522/1776/15-ц
Провадження № 2/522/4295/15
УХВАЛА

03.06.2015 року м. Одеса

Суддя Приморського районного суду м. Одеси Нікітіна С.Й., розглянувши заяву ОСОБА_1 про вжиття заходів забезпечення позову ОСОБА_1 до Туркмані Набіля Джорджеса, ОСОБА_2, третя особа ОСОБА_3 про визнання недійсними правочину, витребування майна, визнання права власності,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні суду знаходиться позов ОСОБА_1 до Туркмані Набіля Джорджеса, ОСОБА_2, третя особа ОСОБА_3 про визнання недійсними правочину, витребування майна, визнання права власності.

Предметом позову є автомобіль марки «Suzuki» модель «Grand Vitara», 2008 року випуску, д/н НОМЕР_1, кузов №JSAJTD54V00270403, двигун №J20А534139, бежевого кольору.

Представником позивача подано заяву про вжиття заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на зазначений легковий автомобіль, який є власністю відповідачки ОСОБА_2.

В обґрунтування заяви представник позивача посилається на ст.ст. 151, 152 ЦПК України та зазначає, що наразі існує небезпека відчуження цього майна третім особам або його обтяження іншим способом, що призведе до неможливості виконання чи значно ускладнить виконання можливого рішення суду. Зокрема, позивач вказує на здійснення переоформлення спірного майна двічі в один день 25 жовтня 2014 року з Туркмані Набіля Джорджеса на ОСОБА_3 та, у наступному, на ОСОБА_2 здійснені у м. Житомир.

Відповідно до п.7 ч.6 ст.130 ЦПК України якщо спір не врегульовано у порядку, визначеному частиною третьою цієї статті, суд за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, вирішує питання про вжиття заходів забезпечення позову.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 152 ЦПК позов майнового характеру дозволяється забезпечувати шляхом накладення арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб.

Дослідивши подані матеріали, враховуючи підтвердженні ними обставини справи, проаналізувавши доводи заяви про забезпечення позову, керуючись вимогами п.7 ч.6 ст.130, ст.ст. 151-153 ЦПК України, а також Постановою Пленуму Верховного суду України № 9 від 22.12.2006 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», суддя вважає, що заява про забезпечення позову підлягає задоволенню.

Керуючись п.7 ч.6 ст.130, ст. ст. 151, 152 ЦПК України, суддя

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про вжиття заходів забезпечення позову - задовольнити.

Накласти арешт на легковий автомобіль марки «Suzuki» модель «Grand Vitara», 2008 року випуску, д/н НОМЕР_1, кузов №JSAJTD54V00270403, двигун №J20А534139, бежевого кольору, що перебуває у власності ОСОБА_2 та заборонити укладати угоди стосовно цього авто, проводити його реєстрацію та перереєстрацію до набрання чинності рішення суду по цій справі.

Направити ухвалу для виконання до Управління УДАІ УМВС України в Житомирській області (10031, м. Житомир, вул. Щорса, 96).

Ухвала набирає чинності з моменту її винесення, підлягає негайному виконанню в порядку, встановленому для виконання судових рішень та є виконавчим документом відповідно до Закону України «Про виконавче провадження».

Питання про скасування забезпечення позову вирішується судом, що розглядає справу, крім того, оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи. Особи, винні в порушенні заходів забезпечення позову, несуть відповідальність, встановлену законом.

Ухвала може бути оскаржена через суд першої інстанції шляхом подачі в 5-денний строк з дня отримання ухвали апеляційної скарги до Апеляційного суду Одеської області.

Суддя:

03.06.2015