Справа № 219/7435/2014-ц
Провадження № 2/219/560/2015
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
19 листопада 2015 року Артемівський міськрайонный суд Донецької області
у складі: головуючого судді Харченко О.П.,
при секретарі Болотюк О.Л.,
з участю представника позивача ОСОБА_1,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Артемівську цивільну справу за позовною заявою ПрАТ «Страхова компанія АСКО-Донбас Північний» до ОСОБА_3 про стягнення страхового відшкодування в порядку регресу, -
Позивачем також зазначено, що відповідно до ст. 27.3 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» Страховик відшкодовує моральну шкоду, заподіяну смертю фізичної особи, її чоловіку (дружині), батькам (усиновлювачам) та дітям (усиновленим). Загальний розмір такого страхового відшкодування (регламентної виплати) цим особам стосовно одного померлого становить 12 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законодавством на день настання страхового випадку, і виплачується рівними частинами. Страховим актом №91/14 ГО від 28.01.2014 р. зазначена ДТП була визнана страховим випадком та було прийнято рішення щодо виплати ОСОБА_6 (дружині загиблого) страхового відшкодування, пов'язаного зі смертю (похованням) ОСОБА_5 у розмірі 10 886,00 грн. (десять тисяч вісімсот вісімдесят шість грн. 00 коп.).У своєму позові позивач зазначає, що казана сума визначалась наступним чином: сума страхового відшкодування визначається на підставі платіжних документів, що підтверджуються обґрунтування понесених витрат на поховання і складає 7 445,00 грн.; моральна шкода складає 3 441,00 грн. Таким чином, загальна сума страхового відшкодування становить: 7 445,00 грн. + 3 441,00 грн. = 10 886,00 грн. (десять тисяч вісімсот вісімдесят шість грн. 00 коп.). На підставі страхового акту №91/14/2 ГО від 28.01.2014 р. ОСОБА_6 було прийняте рішення щодо виплати страхового відшкодування у розмірі 78 791,00 грн. (сімдесят вісім тисяч сімсот дев'яносто одна грн. 00 коп.). Вказана сума була визначена наступним чином: ліміт відповідальності за полісом № АС/0716550 від 08.05.2013р. за шкоду, спричинену життю та здоров'ю, складає 100 000,00 грн. Відповідно до постанови КМУ №100 від 08.02.1995р. розмір страхового відшкодування за втрату годувальника складає середньомісячний заробіток потерпілого за вирахуванням долі, що доводиться на нього самого і згідно довідки про доходи потерпілого складає (за червень 2013р. - 2 594,33 грн., за липень 2013р. - 4 735,76 грн.)/2 = 1 832,53 грн. щомісяця; Розмір страхового відшкодування за моральну шкоду, спричинену смертю фізичної особи складає 12 мінімальних заробітних плат на день настання страхового випадку та складає: 12 х 1147,00 грн. = 13 764,00 грн.; витрати на поховання склали 7 445,00 грн. Таким чином страхове відшкодування складає: 100 000,00 грн. - 13 764,00грн. - 7 445,00 грн. = 78 791,00 грн. (сімдесят вісім тисяч сімсот дев'яносто одна грн. 00 коп.) щомісяця починаючи з 03.08.2013 р. по 1 832,53 грн. На підставі страхового акту № 91/14/3 ГО від 28.01.2014 р. ОСОБА_6 було прийняте рішення щодо виплати страхового відшкодування у розмірі 3 441,00 грн. за моральну шкоду, яку має отримати її неповнолітній син. У позовній заяві позивач вказує, що на день подання цього позову взагалі виплачене потерпілому страхове відшкодування з січня 2014 р. по грудень 2014 р. становить: 10 995,18 грн. (виплата на втрату годувальника з 6 місяців з серпня 2013 р. по січень 2014 р.) + 3 441,00грн. (моральна шкода) + 20 157,83 грн. (1 832,53 грн. х 11 місяців з лютого 2014 р. по грудень 2014 р.) грн. = 34 594,01 грн. (тридцять чотири тисячі п'ятсот дев'яносто чотири грн. 01 коп.). Враховуючи відомості, зазначені у Довідці ОДАІ про те, що ОСОБА_3 скоїв ДТП у стані алкогольного сп'яніння, згідно ст. 38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» Страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він керував транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння.
Позивач просив стягнути з ОСОБА_3 на свою користь суму сплаченого страхового відшкодування в порядку регресу у розмірі 34 594,01 грн. (тридцять чотири тисячі п'ятсот дев'яносто чотири грн. 01 коп.), а також стягнути з ОСОБА_3 на свою користь судовий збір у розмірі 345,94 грн.
У судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги з підстав, викладених у позовній заяві та просив їх задовольнити.
Відповідач ОСОБА_3 у судове засідання повторно не з'явився. Він у встановленому законом порядку був повідомлений про дату, час і місце судового засідання. Але про причини неявки суд не сповістив. Від нього не надійшло клопотання про відкладення слухання справи. Зі згоди представника позивача, суд ухвалює рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.
Заслухавши доводи та пояснення представника позивача, дослідивши матеріали цивільної справи суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ч. 1 ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цивільно-процесуальним Кодексом України, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Згідно змісту ст. ст. 11, 15 ЦК України, цивільні права й обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства. Кожна особа має право на судовий захист.
Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення.
Під способами захисту суб'єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на правопорушника. Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів дається в ст. 16 ЦК України.
Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх позовних вимог і заперечень.
Відповідно до ст. 3 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» здійснюється з метою забезпечення відшкодування збитку, завданого в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну, здоров'ю третіх осіб.
В судовому засіданні встановлено, що 03 серпня 2013р. водій автомобіля НОМЕР_2, ОСОБА_3, в стані алкогольного сп'яніння, скоїв наїзд на дерево, внаслідок чого пасажир автомобілю ОСОБА_5 загинув на місці ДТП, що підтверджується свідоцтвом про смерть ОСОБА_5 та довідкою відділення ДАІ Артемівського МВ (з обслуговування м. Артемівська та Артемівського району) № 9241365 від 22.01.2014 року, відповідно до якої винною особою у зазначеній ДТП є ОСОБА_3, який керував траспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння. (а. с. 6,11).
Відповідно до ст. 27.4 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» Страховик здійснює відшкодування особі, яка здійснила витрати на поховання та на спорудження надгробного пам'ятника, за умови надання страховику (МТСБУ) документів, що підтверджують такі витрати, та пред'явлення оригіналу свідоцтва про смерть. Загальний розмір такого відшкодування стосовно одного померлого не може перевищувати 12 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законом на день настання страхового випадку.
Статтею 27.2. вказаного Закону передбачено, що Страховик здійснює відшкодування шкоди, заподіяної смертю потерпілого, на умовах, встановлених статтею 1200 Цивільного кодексу України, кожній особі, яка має право на таке відшкодування, рівними частинами. Загальний розмір страхового відшкодування (регламентної виплати) утриманцям одного померлого не може бути меншим, ніж 36 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законом на день настання страхового випадку.
Згідно зі ст.27.3. зазначеного Закону Страховик відшкодовує моральну шкоду, заподіяну смертю фізичної особи, її чоловіку (дружині), батькам (усиновлювачам) та дітям (усиновленим). Загальний розмір такого страхового відшкодування (регламентної виплати) цим особам стосовно одного померлого становить 12 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законодавством на день настання страхового випадку, і виплачується рівними частинами.
Страховим актом № 91/14 ГО від 28.01.2014 р. зазначена ДТП була визнана страховим випадком та було прийнято рішення щодо виплати ОСОБА_6 (дружині загиблого) страхового відшкодування, пов'язаного зі смертю (похованням) ОСОБА_5 у розмірі 10 886,00 грн. (десять тисяч вісімсот вісімдесят шість грн. 00 коп.), яке визначалалося наступним чином: сума страхового відшкодування визначається на підставі платіжних документів, що підтверджуються обґрунтування понесених витрат на поховання і складає 7 445,00 грн.; моральна шкода визначається на підставі ст.27.3. Закону і складає 3 441,00 грн. Таким чином загальна сума страхового відшкодування становить: 7 445,00 грн. + 3 441,00 грн. = 10 886,00 грн. (десять тисяч вісімсот вісімдесят шість грн. 00 коп.) (а. с. 8).
На підставі страхового акту № 91/14/2 ГО від 28.01.2014 р. ОСОБА_6 було прийняте рішення щодо виплати страхового відшкодування у розмірі 78 791,00 грн. (сімдесят вісім тисяч сімсот дев'яносто одна грн. 00 коп.), яке було визначене наступним чином: ліміт відповідальності за полісом № АС/0716550 від 08.05.2013 р. за шкоду, спричинену життю та здоров'ю, складає 100 000,00 грн.;
Відповідно до постанови КМУ № 100 від 08.02.1995р. розмір страхового відшкодування за втрату годувальника складає середньомісячний заробіток потерпілого за вирахуванням долі, що доводиться на нього самого і згідно довідки про доходи потерпілого складає (за червень 2013 р. - 2 594,33 грн., за липень 2013 р. - 4 735,76 грн.)/2 = 1 832,53 грн. щомісяця;
Розмір страхового відшкодування за моральну шкоду, спричинену смертю фізичної особи складає 12 мінімальних заробітних плат на день настання страхового випадку та складає: 12 х 1147,00 грн. = 13 764,00 грн.; витрати на поховання склали 7445,00 грн.
Таким чином страхове відшкодування складає: 100 000,00 грн. - 13 764,00 грн. - 7 445,00 грн. = 78 791,00 грн. (сімдесят вісім тисяч сімсот дев'яносто одна грн. 00 коп.) щомісяця починаючи з 03.08.2013р. по 1 832,53 грн. (а. с. 9).
На підставі страхового акту № 91/14/3 ГО від 28.01.2014 р. ОСОБА_6 було прийняте рішення щодо виплати страхового відшкодування у розмірі 3 441,00 грн. за моральну шкоду, на користь ОСОБА_7 (неповнолітній син). (а. с. 10).
Як встановлено у судовому засіданні на день подання позову до суду ОСОБА_6 виплачене страхове відшкодування з січня 2014 р. по грудень 2014 р. становить: 10 995,18 грн. (виплата на втрату годувальника з 6 місяців з серпня 2013р. по січень 2014р.) + 3 441,00грн. (моральна шкода) + 20 157,83 грн. (1832,53 грн. х 11 місяців з лютого 2014 р. по грудень 2014 р.) = 34 594,01 грн. (тридцять чотири тисячі п'ятсот дев'яносто чотири грн. 01 коп.). (а. с. 27-39).
Частиною 1 ст. 1166 ЦК України встановлено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
В статті 1187 ЦК України зазначено, що джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка неправомірно заволоділа транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, завдала шкоди діяльністю щодо його використання, зберігання або утримання, зобов'язана відшкодувати її на загальних підставах. Якщо неправомірному заволодінню іншою особою транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом сприяла недбалість її власника (володільця), шкода, завдана діяльністю щодо його використання, зберігання або утримання, відшкодовується ними спільно, у частці, яка визначається за рішенням суду з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.
Частиною першою статті 1191 ЦК України визначено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.
Таким чином, позовні вимоги ґрунтуються на законі, підтверджені матеріалами справи, а тому мають бути задоволені.
Відповідно до ч. 1 ст. ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.
Оскільки позивачем при поданні позовної заяви було сплачено судовий збір у сумі 345 грн. 94 коп. за вимоги майнового характеру, то ці кошти також підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 3, 10, 11, 15, 60, 79, 84, 88, 212-215, 224-226 ЦПК України, ст. ст. 1166, 1187, 1191 ЦК України, Законом України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» суд -
Позовні вимоги ПрАТ «Страхова компанія АСКО-Донбас Північний» до ОСОБА_3 про стягнення страхового відшкодування в порядку регресу - задовольнити.
Рішення може бути оскаржене позивачем до Апеляційного суду Донецької області через Артемівський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.

Суддя О.П.Харченко