АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/4798/15 Справа № 2-286/10 Головуючий у 1 й інстанції - Бабаніна В.А. Доповідач - Максюта Ж.І.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 травня 2015 року Апеляційний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого: Максюти Ж.І.,

суддів : Прозорової М.Л., Макарова М.О.,

за участі секретаря: Самокиші О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську

апеляційну скаргу ОСОБА_2

на ухвалу Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 16 березня 2015 року

за заявою ОСОБА_2 про поновлення пропущеного строку для пред'явлення до виконання виконавчого листа по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, комунального підприємства "ЖЕК №10" про стягнення збитків, -

ВСТАНОВИВ:

В лютому 2015 року ОСОБА_2 звернувся з заявою в якій просив поновити строк для пред'явлення до виконання виконавчого листа Нікопольського міськрайонного суду по справі № 2-286/10 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, комунального підприємства „ ЖЕК№10" про стягнення збитків, який він отримав 05.01.2015 року.

Посилався на те, що рішення по справі, винесене 26 липня 2010 року він отримав у лише у грудні 2014 року.

Ухвалою Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 16 березня 2015 року в задоволенні заяви - відмовлено.

Не погодившись з вищевказаною ухвалою, ОСОБА_2 звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, та порушення судом норм процесуального права просить ухвалу суду скасувати, та постановити нову, якою задовольнити його заяву.

Перевіривши законність та обґрунтованість ухвали судді в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає необхідним апеляційну скаргу відхилити, ухвалу судді залишити без змін, відповідно до ст. 312 ЦПК України, з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та було встановлено судом першої інстанції, у справі № 2-286/10 26.07.2010 року Нікопольським міськрайонним судом винесено заочне рішення за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, комунального підприємства „ ЖЕК №10" про стягнення збитків.

Вказаним рішенням стягнено з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 матеріальну шкоду 1678 грн., моральну шкоду 1000 гривень.

ОСОБА_2 в судовому засіданні був присутнім, що підтверджується і протоколом судового засідання від 26 липня 2010 року і судовим рішенням.

Відповідно до ст.222 ЦПК України відповідачу була надіслана копія заочного рішення рекомендованим листом.

ОСОБА_2 копії судового рішення не отримував, його розписка в матеріалах справи відсутня.

За отриманням рішення суду ОСОБА_2 звернувся електронним запитом 03.12.2014 року. Копія рішення суду була надіслана йому рекомендованим листом , який він отримав 10.12.2014 року про що свідчить поштове повідомлення.

Заяву про видачу виконавчого листа ОСОБА_2 подав 10.12. 2014 рку.

Виконавчий лист йому надіслано рекомендованим листом, який він отримав 05.03.2015 року.

Постановлюючи ухвалу, суд першої інстанції вірно керувався ст.371 ЦПК України та виходив з того, що враховуючи вищевикладене та факт того, що поважних причин по яких було пропущено строк для пред'явлення виконавчого листа заявником не наведено та судом встановлено не було, дійшов обґрунтованого висновку, що підстави задоволення заяви - відсутні.

Апеляційний суд погоджується з таким висновком суду першої інстанції, як таким, що зроблений у відповідності до норм матеріального та процесуального права та відповідає матеріалам справи.

Доводи апеляційної скарги про безпідставність відмови судом в задоволенні заяви - не можуть бути прийняті до уваги, оскільки не спростовують висновків суду щодо відсутності поважних причин пропуску строку пред'явлення виконавчого листа, та в основному, зводяться лише до цитування і особистого тлумачення норм діючого законодавства та переоцінки доказів по справі, хоча згідно із ст. 212 ЦПК України виключне право оцінки доказів належить суду 1 інстанції.

Окрім того, апеляційний суд зазначає, підстави, визначені ст.371 ЦПК України в апеляційній скарзі на ухвалу місцевого суду також відсутні.

За таких обставин, Апеляційний суд вважає, що підстави для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права при постановленні ухвали - відсутні, а тому апеляційна скарга підлягає відхиленню, а ухвала судді - залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 312 ЦПК України, апеляційний суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Ухвалу Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 16 березня 2015 року - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий:

Судді: