Справа № 185/1568/15-ц
Провадження № 2/185/1377/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 червня 2015 року Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді Болдирєвої У.М.

з участю секретаря Муржиєвої І.О.

позивачки ОСОБА_1

представника позивачки ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Павлограді цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства «Укртелеком» про визнання наказу про звільнення незаконним, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди,

В С Т А Н О В И В:

12 лютого 2015 року позивачка звернулась з позовом до відповідача про визнання наказу про звільнення незаконним, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди.

В обґрунтування позову позивачка посилається на те, що з 29 грудня 2002 року вона працювала у ПАТ «Укртелеком» юрисконсультом 2 категорії, її останнє робоче місце було у м.Павлограді у відділі правового забезпечення Дніпропетровської філії ПАТ «Укртелеком».

Наказом від 09 січня 2015 року вона була звільнена з 12 січня 2015 року за скороченням чисельності та штату працівників відповідно до пункту 1 статті 40 КЗпП України.

Зазначений наказ про звільнення позивачка вважає незаконним та таким, що підлягає скасуванню, у зв'язку з порушенням порядку звільнення, а саме:

- попередження про звільнення було оформлено неналежним чином, без підпису уповноваженої на звільнення особи та без печатки підприємства,

- адміністрацією відповідача не враховано переважне право позивачки на залишення на роботі як працівника, який має більшу кваліфікацію та більш тривалий стаж роботи на даному підприємстві,

- позивачці не були запропоновані належним чином вільні вакансії на підприємстві для працевлаштування, їй не дали ознайомитися з переліком вільних посад, посадовими інструкціями та рівнем заробітної плати за штатним розкладом,

- на час звільнення позивачка захворіла.

Тому позивачка просить визнати наказ № 26/вк від 09 січня 2015 року незаконним в частині звільнення її з 12 січня 2015 року за скороченням чисельності та штату працівників відповідно до пункту 1 статті 40 КЗпП України, поновити її на попередній роботі на посаді юрисконсульта 2 категорії відділу правового забезпечення Дніпропетровської філії публічного акціонерного товариства «Укртелеком» з робочим місцем у м.Павлограді з дня звільнення, тобто з 12 січня 2015 року, стягнути з відповідача середній заробіток за час вимушеного прогулу з 12 січня 2015 року по день поновлення на роботі, стягнути з відповідача 20 000 грн у відшкодування моральної шкоди, визнати недійсним запис у її трудовій книжці №19 від 12 січня 2015 року «Звільнена за скороченням чисельності та штату працівників відповідно до ст.40 п.1 КЗпП України та зобов'язати ПАТ «Укртелеком» видати їй дублікат трудової книжки без внесення запису № 19 від 12 січня 2015 року.

У судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги, посилаючись на доводи, викладені у позовній заяві, додатково зазначивши, що вона має більший стаж, ніж працівники, які були прийняті на роботу після її звільнення, їй надавався список вакантних посад на 72 сторінках, де не було зазначено посадових обов'язків та розмірів окладів, тому вона не могла вибрати підходящої вакантної посади. Вона ознайомлювалась з переліком вакантних посад 12 грудня 2014 року, 23 грудня 2014 року, 24 грудня 2014 року. На час звільнення вона перебувала на лікарняному. 09 січня 2015 року вона вийшла на роботу, потім в обідній час звернулася до лікарні, де їй був виданий лікарняний лист. 12 січня 2015 року вона також виходила на роботу, передавала справи за актом на вимогу керівництва. Оригінал листка непрацездатності вона відправила на адресу відповідача рекомендованим листом разом із заявою про проведення повного розрахунку, що підтверджується квитанцією від 28 січня 2015 року, у неї залишилась ксерокопія.

Представник відповідача у судовому засіданні позов не визнала, пояснила, що позивачка була вчасно ознайомлена з текстом наказу про скорочення чисельності та штату працівників та попереджена про майбутнє звільнення, але відмовилася поставити у зазначених документах свій підпис про ознайомлення з ними. При скороченні штату відповідачем були враховані переважні права працівників відділу правового забезпечення Дніпропетровської філії ПАТ «Укртелеком» на залишення на роботі, передбачені ст.42 КЗпП України. Законодавством не передбачено проведення експертизи, який працівник має більшу кваліфікацію, роботодавець визначає це на власний розсуд. 12 листопада 2014 року позивачці було запропоновано ознайомитись без обмеження у часі з переліком вакантних посад у ПАТ «Укртелеком», але за власним розсудом позивачка відмовилася від цієї пропозиції. У списку вакансій дійсно не зазначається розмір окладу та посадові обов'язки, але якщо працівника цікавить конкретна вакансія, йому надається потрібна інформація. Позивачка не вибрала для себе жодної з запропонованих вакансій. 09 та 12 січня 2015 року позивачка була присутня на роботі, не повідомила, що знаходиться на лікарняному. На адресу підприємства лікарняний лист ОСОБА_1 не надходив та не оплачувався. Про існування цього лікарняного листа відповідач довідався лише у судовому засіданні.

Суд, вислухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Наказом № 190-к ОСОБА_1 була прийнята на роботу до ПАТ «Укртелеком» з 29 грудня 2002 року (а.с.47).

Наказом №1156/ВК ОСОБА_1 переведена з 01 січня 2010 року до відділу правового забезпечення Дніпропетровської філії ПАТ «Укртелеком» з робочим місцем у м.Павлограді (а.с.48).

Наказом № 26/вк від 09 січня 2015 року звільнено ОСОБА_1 12 січня 2015 року за скороченням чисельності та штату працівників відповідно до пункту 1 статті 40 КЗпП України (а.с.40).

Згідно акта від 12 листопада 2014 року ОСОБА_1 була ознайомлена з наказом ПАТ «Укртелеком» від 31 жовтня 2014 року № 583 «Про скорочення чисельності та штату працівників» та наказом № 1032 від 10 листопада 2014 року «Про попередження працівників про майбутнє звільнення» шляхом їх зачитування, але відмовилася від підпису про ознайомлення з наказами (а.с.61).

Також 12 листопада 2014 року ОСОБА_1 відмовилась від ознайомлення зі списком запропонованих вакансій (а.с.63).

За протоколом засідання профспілкового комітету від 24 грудня 2014 року, первинною профспілковою організацією було надано згоду на розірвання трудового договору за пунктом 1 статті 40 КЗпП України у зв'язку зі скороченням чисельності та штату працівників ПАТ «Укртелеком» з ОСОБА_1 юрисконсультом 2 категорії відділу правового забезпечення, яка є членом первинної профспілкової організації управління Дніпропетровської філії ПАТ «Укртелеком» (а.с.75).

Свідок ОСОБА_4 начальник відділу адміністрування персоналу ПАТ «Укртелеком» у судовому засіданні пояснила, що з наказом про звільнення позивачка ознайомилась, отримала копію наказу та розрахунковий лист. Списки вакансій не повторюються, кожного разу надається новий список. Ці списки надаються на ознайомлення по всій Україні, один раз на 10 днів виходить новий список. Призначення працівників на керівні посади відбувається після проведення співбесіди у м.Києві.

Свідок ОСОБА_5 інспектор з технагляду ПАТ «Укртелеком» у судовому засіданні пояснила, що вона була присутня при врученні ОСОБА_1 попередження про звільнення, позивачка уважно подивилась документи та відмовилась від підпису у попередженні про звільнення.

При звільненні за скороченням чисельності та штату працівників повинні бути дотримані норми ст.49-2 КЗпП України, що регулює порядок вивільнення працівників, а саме: про наступне вивільнення працівників персонально попереджають не пізніше ніж за два місяці.

Одночасно з попередженням про звільнення у звязку із змінами в організації виробництва і праці власник або уповноважений ним орган пропонує працівникові іншу роботу на тому самому підприємстві, в установі, організації.

З матеріалів справи та пояснень свідків вбачається, що зазначені вимоги закону були дотримані при звільненні позивачки.

Згідно з вимогами ч.3 ст.40 КЗпП України не допускається звільнення працівника з ініціативи власника або уповноваженого ним органу, в тому числі за п.1 ч.1 ст.40 КЗпП України, в період його тимчасової непрацездатності.

Листком непрацездатності серії АГЕ № 154624, виданим КЗ «Павлоградська міська лікарня №1» ДОР» (а.с.39) підтверджується що ОСОБА_1 була звільнена від роботи з 09 січня 2015 року по 13 січня 2015 року, з 14 січня 2015 року по 16 січня 2015 року, з 17 січня 2015 року по 20 січня 2015 року, стати до роботи 21 січня 2015 року.

У судове засідання надано ксерокопію цього листка непрацездатності, повідомленням КЗ «Павлоградська міська лікарня №1» ДОР» (а.с.210) підтверджується, що 09 січня 2015 року ОСОБА_1 звернулась на прийом до лікаря-травматолога консультативно-діагностичного відділення КЗ «Павлоградська міська лікарня №1» ДОР», після огляду ОСОБА_2 була визнана непрацездатною з видачею листка непрацездатності. Період амбулаторного лікування склав з 09 січня 2015 року по 20 січня 2015 року.

З довідки про надходження вхідної кореспонденції від ОСОБА_2 (а.с.212) та довідки про виплати ОСОБА_2 після звільнення (а.с.222) вбачається, що допомога у зв'язку з тимчасовою непрацездатністю за листком непрацездатності серії АГЕ № 154624 за період з 09 січня 2015 року по 20 січня 2015 року ОСОБА_1 не виплачувалася, оскільки до Дніпропетровської філії ПАТ Укртелеком не надходило даного листка непрацездатності.

Оскільки КЗ «Павлоградська міська лікарня №1» ДОР» підтверджено видачу ОСОБА_2 листка непрацездатності на період з 09 січня 2015 року по 20 січня 2015 року, суд вважає доведеним факт тимчасової непрацездатності позивачки у зазначений період.

Наказом № 26/вк від 09 січня 2015 року звільнено ОСОБА_1 12 січня 2015 року за скороченням чисельності та штату працівників відповідно до пункту 1 статті 40 КЗпП України (а.с.40).

На час звільнення позивачка була тимчасово непрацездатною, тому зазначений наказ слід визнати незаконним, поновити позивачку на попередній роботі з 12 січня 2015 року

Відповідно до вимог ст.235 КЗпП України, визнавши звільнення позивача з роботи незаконним, суд повинен вирішити питання про його поновлення на роботі та визначити розмір середнього заробітку за час вимушеного прогулу, оскільки вказана норма є імперативною.

Середній заробіток за час вимушеного прогулу визначається за загальними правилами обчислення середнього заробітку , виходячи з заробітку за останні два календарні місяці роботи.

Позивачку звільнено з 12 січня 2015 року, останні два календарні місяці роботи листопад та грудень 2014 року.

Згідно з довідкою (а.с.77) заробітна плата позивачки за листопад та грудень 2014 року складає 4228 грн 06 коп. За цей період нею відпрацьовано 255,5 годин, що складає 32 робочі дні.

Середньоденний заробіток 4228,06 : 32 = 132,12 грн.

Кількість робочих днів за період з 12 січня 2015 року по 16 червня 2015 року 108.

Середній заробіток за час вимушеного прогулу 132,12 х 108 = 14268,96 грн.

Оскільки справляння і сплата прибуткового податку з громадян є відповідно обов'язком роботодавця та працівника, суд визначає суму, що підлягає стягненню, без утримання цього податку й інших обов'язкових платежів, про що зазначає в резолютивній частині рішення.

Як передбачено пунктом 2.10 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, у разі незаконного звільнення, установленого органом, який розглядає трудові спори, і поновлення на попередній роботі раніше внесений запис про звільнення визнається недійсним, про що зазначається у трудовій книжці і робиться новий запис із посиланням на наказ про поновлення на роботі. При наявності в трудовій книжці запису про звільнення, надалі визнаної недійсною, на прохання працівника видається "Дублікат" трудової книжки без внесення до неї запису, визнаного недійсним.

Тому позовні вимоги в частині зобов'язання відповідача видати дублікат трудової книжки без внесення запису про звільнення № 19 від 12 січня 2015 року підлягають задоволенню.

В частині відшкодування моральної шкоди у позові слід відмовити, оскільки позивачка у день звільнення не повідомила роботодавця про те, що перебуває на лікарняному, що призвело до порушення її трудових прав. Доказів надіслання на адресу відповідача оригіналу листка непрацездатності позивачка у судове засідання не надала.

Перелік випадків допущення негайного виконання рішень, зазначений у ст.367 ЦПК України, не підлягає розширеному тлумаченню. До цього переліку належить поновлення на роботі незаконно звільненого працівника.

Негайне виконання рішення в частині стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу ст.367 ЦПК України не передбачено.

Судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь держави, як передбачено ч.3 ст.88 ЦПК України.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.ст. 212, 214 ЦПК України, суд .

В И Р І Ш И В

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати незаконним наказ директора Дніпропетровської філії публічного акціонерного товариства «Укртелеком» № 26/вк від 09 січня 2015 року про звільнення ОСОБА_1, юрисконсульта 2 категорії відділу правового забезпечення Дніпропетровської філії публічного акціонерного товариства «Укртелеком» 12 січня 2015 року за скороченням чисельності та штату працівників відповідно до пункту 1 статті 40 КЗпП України.

Поновити ОСОБА_1 на посаді юрисконсульта 2 категорії відділу правового забезпечення Дніпропетровської філії публічного акціонерного товариства «Укртелеком» з 12 січня 2015 року.

Стягнути з публічного акціонерного товариства «Укртелеком» на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу в сумі 14268 (чотирнадцять тисяч двісті шістдесят вісім) грн 96 коп.

Сума, що підлягає стягненню, визначена без утримання прибуткового податку та інших обов'язкових платежів.

Зобов'язати публічне акціонерне товариство «Укртелеком» видати ОСОБА_1 дублікат трудової книжки без внесення запису про звільнення № 19 від 12 січня 2015 року.

В іншій частині позову відмовити.

Стягнути з публічного акціонерного товариства «Укртелеком» судовий збір на користь держави в сумі 243 (двісті сорок три) грн 60 коп.

Рішення в частині поновлення на роботі ОСОБА_1 підлягає негайному виконанню.

Апеляційна скарга на рішення суду подається в апеляційний суд Дніпропетровської області через Павлоградський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня його проголошення

Суддя: ОСОБА_6ва