Справа № 505/1963/15-ц
Провадження по справі № 2/505/967/2015 року
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(Заочне)

"02" червня 2015 р. Котовський міськрайонний суд Одеської області

в складі: головуючого судді - Фабіжевського С.А.

при секретарі - Бондаренко Н.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Котовську Одеської області справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності, -

в с т а н о в и в:

Позивачка, ОСОБА_1, звернулась до суду з позовом до відповідачки, ОСОБА_2, при цьому наполягала на визнанні дійсним договору купівлі-продажу житлового будинку АДРЕСА_1 укладеного між нею, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 27 січня 2015 року та на визнанні за нею, ОСОБА_1 право приватної власності на житловий будинок АДРЕСА_1 що складається з: житлового будинку позначеного в плані літ. «А», загальною площею 38,7 кв.м., житловою площею 18,5 кв.м., та господарських споруд, що складається з: погріба під частиною будівлі літ. «Г», прибудови літ. «а», сараїв літ. «Б, В, д, Е», літньої кухні літ. «Д», убиральні літ. «Ж».

Позивачка у судове засідання не з'явилась, але надала суду заяву, згідно якої позов підтримала у повному обсязі та просила розглянути справу у її відсутності.

Відповідачка у судове засідання не з'явилась, але надала суду заяву, згідно якої позов визнала у повному обсязі та просила розглянути справу у її відсутності.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Встановлено, що на підставі рішення Котовського міськрайонного суду Одеської області від 04 лютого 2013 року (справа №505/380/13-ц провадження №2/505/413/2013 р.) відповідачу по справі, ОСОБА_2, належить на праві власності житловий будинок з відповідними господарськими будівлями АДРЕСА_1 та зареєстровано в Державному реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, витяг від 14 березня 2013 року №1231873.

Позивачка дізнавшись, що відповідачка має намір продати належний їй на праві приватної власності житловий будинок з відповідними господарськими будівлями АДРЕСА_1 звернулась до відповідачки і домовившись про ціну та всі інші істотні умови договору купівлі-продажу сплатила обумовлену суму грошей. У підтвердження даного договору відповідачкою по справі було надано розписку за своїм особистим підписом про отримання від позивачки по справі грошових коштів за проданий нею житловий будинок з відповідними господарськими будівлями АДРЕСА_1 у розмірі 220000 грн. (розписка від 27 січня 2015 року), домовившись що у майбутньому посвідчать угоду нотаріально.

Але, у встановленому законом порядку позивачка позбавлена можливості оформити право приватної власності на вищевказаний житловий будинок, оскільки відповідачка всіляко ухиляється відвідати нотаріальну контору для посвідчення вказаної угоди купівлі-продажу, посилаючись на свою зайнятість та неможливість відвідати нотаріальну контору.

Зазначені підстави і змусили позивачку звернутися до суду, надавши відповідні докази по справі.

Згідно ст. 204 ЦК України, правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Згідно ст. 207 ч. 1 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони.

Згідно ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Згідно ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

У відповідності ст. 655 ЦК України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, а одна із сторін ухилилася від її нотаріального посвідчення (як це обумовлено законом), суд може визнати такий договір дійсним.

Керуючись ст.ст. 10, 60, 212, 215, 224-226 ЦПК України, ст.ст. 325, 328, 391, 655 ЦК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Визнати дійсним договір купівлі-продажу житлового будинку АДРЕСА_1 укладеного між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 27 січня 2015 року.

Визнати за ОСОБА_1 право приватної власності на житловий будинок АДРЕСА_1 що складається з: житлового будинку позначеного в плані літ. «А», загальною площею 38,7 кв.м., житловою площею 18,5 кв.м., та господарських споруд, що складається з: погріба під частиною будівлі літ. «Г», прибудови літ. «а», сараїв літ. «Б, В, д, Е», літньої кухні літ. «Д», убиральні літ. «Ж».

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

С у д д я -