Справа № 2/489/2963/15
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

23 листопада 2015 року Ленінський районний суд м. Миколаєва у складі:

головуючого - судді Спінчевської Н.А.,

при секретарі - Ковальовій С.В.,

за участю позивачки ОСОБА_1, відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Миколаєві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, стягнення аліментів,

В С Т А Н О В И В:

У вересні 2015 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, стягнення аліментів.

Позивачка вказує, що вона перебуває з відповідачем з 14 травня 2011 року у зареєстрованому шлюбі, вони мають неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає з нею, та знаходиться на її - позивачки - утриманні. Сімейне життя з відповідачем не склалось через втрату почуття взаєморозуміння, різні погляди на обов'язки подружжя, постійні сварки. Шлюбні відносини між ними припинені, спільного господарства не ведуть та не проживають разом. Відповідач ухиляється від утримання сина, матеріальної допомоги добровільно не надає.

Посилаючись на вказані обставини, позивачка просила розірвати шлюб між нею та відповідачем, а також стягнути з нього аліменти на утримання сина у розмірі 1/4 частини від доходу відповідача, починаючи з дня подання позовної заяви і до повноліття дитини.

В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала, просила позов задовольнити.

Відповідач позов визнав в повному обсязі.

Заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.

14 травня 2011 року міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції, актовий запис № 234, зареєстровано шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1. Після реєстрації шлюбу прізвище чоловіка - ОСОБА_2, дружини - ОСОБА_1. Сторони мають неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає з позивачкою. Сімейне життя між сторонами не склалось через втрату почуття взаєморозуміння, різні погляди на обов'язки подружжя, постійні сварки. Шлюбні відносини між ними припинені, спільного господарства не ведуть та не проживають разом.

На підставі викладеного та у відповідності до ч.2 ст.112 СК України, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам кожного з них, а тому позов ОСОБА_1 про розірвання шлюбу підлягає задоволенню.

Крім того, відповідач, як пояснила в судовому засіданні позивачка, ухиляється від утримання сина, матеріальної допомоги на його утримання добровільно не надає.

У відповідності до ст.180 СК України обидва батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Способи виконання цього обов'язку визначаються за домовленістю між ними.

За відсутності домовленості, кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються за рішенням суду у частці від доходу матері, батька або у твердій грошовій сумі (ч. 3 ст. 181 СК України).

Згідно ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу), яка стягується як аліменти на дитину, визначається судом.

У разі якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд може за заявою платника або одержувача визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі (ч.1 ст. 184 СК України).

При визначенні розміру аліментів, згідно із ст. 182 СК України, суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини і платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей та непрацездатних осіб, а також інші обставини, що мають істотне значення. При цьому, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (за винятком випадків, передбачених ст. 184 СК України).

Як вбачається з роз'яснень, викладених у п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 6 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК України.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позов ОСОБА_1 в частині стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини підлягає задоволенню.

Відповідно зі ст.88 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягають стягненню судові витрати.

Керуючись ст.ст.14, 15, 209, 212-215 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, стягнення аліментів задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_2 і ОСОБА_1, який зареєстрований 14 травня 2011 року міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції, актовий запис № 234.

Стягнути з ОСОБА_2, який народився ІНФОРМАЦІЯ_2 у місті Миколаєві, Миколаївська область, на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 11 вересня 2015 року і до повноліття дитини.

Стягнути з ОСОБА_2 487 грн. 20 коп. судового збору на користь держави.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Миколаївської області через Ленінський районний суд м. Миколаєва шляхом подачі апеляційної скарги на рішення суду протягом десяти днів з дня його проголошення .

Суддя Н.А. Спінчевська