У х в а л а

іменем україни

27 травня 2015 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Мартинюка В.І.

суддів: Мостової Г.І., Наумчука М.І.,-

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, державного виконавця відділу державної виконавчої служби Вишгородського районного управління юстиції в Київській області Полінського Бориса Андрійовича про обчислення розміру аліментів, за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу апеляційного суду Київської області від 8 грудня 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У квітні 2013 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2, державного виконавця відділу державної виконавчої служби Вишгородського районного управління юстиції в Київській області (далі - державного виконавця ВДВС Вишгородського РУЮ в Київській області) Полінського Б.А. про обчислення розміру аліментів.

Рішенням Вишгородського районного суду Київської області від 3 вересня 2014 року у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

Ухвалою апеляційного суду Київської області від 16 жовтня 2014 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Вишгородського районного суду Київської області від 3 вересня 2014 року залишено без руху та надано строк для усунення недоліків.

Ухвалою апеляційного суду Київської області від 8 грудня 2014 року у відкритті провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Вишгородського районного суду Київської області від 3 вересня 2014 року відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_1 просить ухвалу апеляційного суду Київської області від 8 грудня 2014 року скасувати, мотивуючи свою вимогу порушенням судом норм процесуального права, а справу направити для продовження розгляду до суду апеляційної інстанції.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Відмовляючи у відкритті провадження за апеляційною скаргою

ОСОБА_1 на рішення Вишгородського районного суду Київської області від 3 вересня 2014 року, апеляційний суд виходив із того, що заявником не виконано вимоги ухвали апеляційного суду Київської області від 16 жовтня 2014 року щодо надання заяви про поновлення строку з урахуванням того, що заявник був присутнім у суді першої інстанції під час проголошення вступної та резолютивної частини рішення від 3 вересня 2014 року, що відображено в журналі судового засідання (а.с. 37-39), та в цей же день отримав копію вступної та резолютивної частини рішення, про що свідчить надана заявником розписка (а.с. 42).

Наведені в касаційній скарзі доводи висновків апеляційного суду не спростовують.

Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Ухвалу апеляційного суду Київської області від 8 грудня 2014 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

ГоловуючийСудді:В.І. Мартинюк
Г.І. Мостова
М.І. Наумчук