Номер провадження: 22-ц/785/3022/15
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач Цюра Т. В.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.05.2015 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Одеської області в складі:

Головуючого: Цюри Т.В.,

Суддів: Погорєлової С.О., Сидоренко І.П.,

при секретарі: Колмакові В.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань апеляційного суду Одеської області апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 11 грудня 2014 року по цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,-

В С Т А Н О В И Л А :

В травні 2014 року Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» звернулось до Приморського районного суду м. Одеси з названим позовом в якому просили суд:

В рахунок виконання основного зобовязання щодо оплати заборгованості у розмірі 85677,48 дол. США, що згідно курсу НБУ складає 866130,78 грн. за договором про надання споживчого кредиту №1 від 30 січня 2009 року, укладеного між АКІБ «Укрсиббанк» та ОСОБА_2, звернути стягнення на предмет іпотеки, а саме: місце знаходження застави: АДРЕСА_1, шляхом передачі Іпотекодержателю Публічному акціонерному товариству «Дельта Банк» права власності на вказане майно.

Визнати за Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» право власності на предмет іпотеки, а саме на квартиру: місце знаходження застави: АДРЕСА_1.

Припинити право власності іпотекодавця ОСОБА_2 на квартиру: місце знаходження застави: АДРЕСА_1.

Виселити з квартири яка розташована за адресою: АДРЕСА_1.

Витребувати від чайки ОСОБА_3 та передати Публічному акціонерному товариству «Дельта Банк» технічний паспорт, правовстановлюючі документи, або їх дублікати, на квартиру, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1, а також просили стягнути на користь Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» судовий збір у розмірі 3654,00 грн. з відповідача ОСОБА_2.

В подальшому Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» уточнили свої вимоги та просили стягнути з ОСОБА_2 (іпн. НОМЕР_1) на користь Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» (01133, м. Київ, вул. Щорса, буд. 36-Б, ) заборгованість за договором про надання споживчого кредиту №0 від 14 серпня 2008 року в розмірі 85677,48 дол. США, що згідно курсу НБУ становить 866130,78 грн., яка складається з 49027,39 доларів США, що в еквіваленті становить 495627,69 грн. - заборгованість за кредитом; 36650,09 доларів США, що в еквіваленті становить 370503,09 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом.

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 11 грудня 2014 року позов Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_2 (іпн. НОМЕР_1) на користь Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» (01133, м. Київ, вул. Щорса, буд. 36-Б, ) заборгованість за договором про надання споживчого кредиту №0 від 14 серпня 2008 року в розмірі 85677,48 дол. США, що згідно курсу НБУ складає 866130,78 грн., а також витрати по сплаті судового збору у сумі 3654 гривень.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду, ОСОБА_2 подала до суду апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить суд скасувати рішення Приморського районного суду м. Одеси від 11 грудня 2014 року та ухвалити нове рішення про відмову у позові.

Заслухавши пояснення, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваного рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Згідно ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним та обґрунтованим.

Відповідно ст. 308 ЦПК України не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Так, судом першої інстанції було достовірно встановлено, що 14 серпня 2008 року між АКІБ «Укрсиббанк» та ОСОБА_2 було укладено договір про надання споживчого кредиту (при застосуванні ануїтентної схеми погашення) №0, відповідно до якого ОСОБА_2 отримала кредит в сумі 49895,00 дол. США, який зобовязалась повернути у повному обсязі в строк до 14 серпня 2026 року або достроково зі сплатою 14,50 відсотків річних за користування кредитом.

З метою забезпечення виконання грошових зобовязань за вказаним кредитним договором іпотекодавець ОСОБА_2 передала в іпотеку нерухоме майно, а саме: квартиру яка знаходиться за адресою: м. Одеса, вул. Маршала Говорова, буд. 11, корп.. Д, кв. 903, загальна площа: 52,6 кв. м., житлова площа: 34,7 кв. м., що підтверджується іпотечним договором № б/н від 14 серпня 2008 року, укладеним між АКІБ «Укрсиббанк» та ОСОБА_2.

Також, судом встановлено, що 08 грудня 2011 року між ПАТ «УКРСИББАНК» та Публічним акціонерним товариством «Дельта банк» було укладено договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитами.

На підставі вказаного договору до Позивача перейшло право вимоги, яке виникло з кредитного договору та договору іпотеки у обсязі та на умовах, що існували у первісного кредитора.

Через неналежне виконання умов договору про надання споживчого кредиту у позичальника утворилась заборгованість у розмірі 85 677,48 дол. США, що згідно курсу НБУ складає 866 130,78 грн., яка складається з:

- 49027,39 дол. США, що згідно курсу НБУ складає 495 627,59 грн.. - заборгованість за кредитом;

- 36650,09 дол. США, що згідно курсу НБУ складає 370503,09 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом;

Позивач, як новий кредитор та іпотекодержатель має право вимагати виконання зобовязання на свою користь та звернути стягнення на суму заборгованості відповідача.

Відповідно до вимог законодавства позивачем було направлено письмову вимогу про виконання зобовязання, однак вимоги позивача не виконано.

Відповідно до ч.2 статті 1054 ЦК України передбачено, що до відносин за кредитним договором застосовується положення параграфа 1глави 71 ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Отже, згідно із частиною 2статті 1054 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами ( з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишалася, та сплати процентів, належних йому.

У відповідності до ст.ст. 525, 526 ЦК України зобов'язання мають виконуватись належним чином відповідно до умов кредитного договору.

Згідно ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Довід апеляційної скарги про те, що позивачем не надано належних доказів про надання йому права вимоги за вказаним кредитним договором є неспроможним, оскільки спростовується матеріалами справи.

Так, в матеріалах справи ( а.с. 56-101) містяться засвідчені копії документів, а саме: договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитами від 08.12.2011 року, укладений між ПАТ «УКРСИББАНК» та Публічним акціонерним товариством «Дельта банк», акт прийому передачі документації за вказаним договором, де вказується безпосередньо про те, що ПАТ «Дельта банк» прийняв документи про стягнення заборгованості з боржника ОСОБА_2 за кредитним договором №0 від 14 серпня 2008 року.

Доводи апеляційної скарги про те, що відповідач не була обізнана про укладення договору купівлі-продажу прав вимоги за кредитами від 08.12.2011 року спростовується направленою на адресу останньої вимоги про звернення стягнення на предмет іпотеки та виселення відповідача в разі невиконання порушеного зобовязання (а.с.51-55) та поясненнями самої ОСОБА_2 в суді апеляційної інстанції про те, що вона повністю перестала погашати заборгованість за кредитом саме після укладення договору купівлі-продажу прав вимоги за кредитами від 08.12.2011 року з метою недопущення подвійного стягнення заборгованості на користь ПАТ «УКРСИББАНК» і на користь ПАТ «Дельта банк».

Відповідно ст. 303 ЦПК України апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Відповідно ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За встановлених обставин, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку про задоволення заявлених банком вимог.

Такі висновки суду відповідають встановленим обставинам справи, до яких суд дійшов з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Рішення суду є законним і обґрунтованим.

Доводи апеляційної скарги не обґрунтовані, тому висновків суду не спростовують

Враховуючи наведене, керуючись ст.ст. 307,308,314,315, 317 319 ЦПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Приморського районного суду м. Одеси від 11 грудня 2014 року по справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги до касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий Т.В. Цюра

Судді: І.П. Сидоренко

ОСОБА_4