АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження №22-ц/790/2758/15 Головуючий 1-ї інстанції Хайкін В.М.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 червня 2015 року судова колегія судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого судді Довгаль А.П.

суддів Сащенко І.С., Коваленко І.П.,

при секретарі Соколовій А.В.,

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Харкові в приміщенні суду апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 05 лютого 2015 року по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1, третя особа: ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, -

в с т а н о в и л а:

У вересні 2014 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1, третьої особи: ОСОБА_3, в якому просила стягнути з відповідача ОСОБА_1 на її користь аліменти на утримання повнолітнього сина - ОСОБА_3, 14.10.1995р.н., який продовжує навчання, у розмірі 1/4 частині з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи з 01.09.2014року до закінчення навчання.

Заявлені вимоги позивач мотивує тим, що вона перебувала у зареєстровану шлюбу з відповідачем, який було розірвано 11.10.2000року. Від шлюбу народився син ОСОБА_3,14.10.1995р.н., який досяг повноліття, але з 01.09.2014року продовжує навчання на денному відділенні Житлово-комунального технікуму ХНУМГ ім. О.М. Бекетова. Строк навчання у коледжу визначено з 01.09.2014р. по 30.06.2016р. Син навчається за контрактом, на даний час він немає можливості влаштуватись на роботу і самостійно отримувати заробіток, у звязку з чим потребує матеріальної допомоги. Батько дитини - відповідач на даний час працює керівником бюро технічного контролю у Харківському державному авіаційному виробничому підприємстві, отримує на підприємстві заробітну плату. Також він є пенсіонером за віком, пенсію йому нараховує та виплачує Управління пенсійного фонду України Київського району м. Харкова. Позивач вважає, що відповідач має змогу утримувати їхню спільну дитину на період навчання.

В судовому засіданні суду першої інстанції позивач ОСОБА_2 заявлені вимоги підтримала і просила їх задовольнити з підстав, наведених у позовній заяві

Відповідач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_4 позов визнали частково, не заперечували проти стягнення аліментів на сина ОСОБА_5 на період його навчання в коледжі, однак просили визначити їх розмір в 1/6 частини доходу відповідача, вказуючи, що останнім часом він хворіє, для його лікування потрібно значні кошти, а саме на придбання ліків та медпрепаратів, оплати операції.

Третя особа: ОСОБА_3 позов підтримав і просив задовольнити заявлені в ньому вимоги в повному обсязі.

Рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 05 лютого 2015 року позов ОСОБА_2 задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання сина ОСОБА_3, 14.10.1995р.н., який продовжує навчання, у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку, але не менш 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 05.09.2014року до закінчення ним навчання. Вирішено питання про судові витрати. Рішення суду про стягнення аліментів допущено до негайного виконання в межах стягнення платежу за один місяць.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення суду першої інстанції змінити, зменшити розмір стягнутих з нього аліментів з 1/4ч. до 1/6ч. заробітку, посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права, на не повне зясування обставин справи та на неналежну оцінку наданим доказам. Зокрема вказує, що судом не взято до уваги його стан здоровя і необхідність витрачати значні кошти на своє лікування.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення осіб, що зявилися, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи, наведені в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає, що скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно ч.1 ст.303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Оскільки рішення суду першої інстанції ОСОБА_1 оскаржується лише в частині розміру стягнутих аліментів, тому відповідно до положень ч.1 ст.303 ЦПК України в іншій частині колегією суддів не переглядається.

Перевіряючи законність та обґрунтованість судового рішення, апеляційний суд з'ясовує чи були враховані судом першої інстанції при ухваленні рішення всі факти, що входять до предмета доказування; чи підтверджені обставини (факти); якими доказами мотивовано рішення, належними чи допустимими доказами та чи доведені вони; чи відповідають висновки суду встановленим фактам; чи дотримані та правильно застосовані норми матеріального й процесуального права.

Судовим розглядом встановлено, що ОСОБА_2 і ОСОБА_1 перебували у зареєстрованому шлюбі, який у подальшому між ними розірвано 11.10.2000року. Від цього шлюбу сторони мають дитину сина ОСОБА_3, 14.10.1995р.н. Після розірвання шлюбу син залишився проживати разом з матір'ю ОСОБА_2 та на утримання якого з відповідача на підставі рішенням суду стягувалися аліменти в розмірі 1/4ч. його заробітку (доходу).

Із довідки №373 від 29.08.2014року, виданої Житлово-комунальним технікумом Харківського національного університету міського господарства ім. О.М. Бекетова, ОСОБА_3 з 01 вересня 2014 року є студентом 2-го курсу денної форми навчання цього учбового закладу. Термін навчання визначено з 01.09.2014р. по 30.06.2016р. (а.с.8).

Частиною 1 ст.199 СК України встановлено, якщо повнолітня дочка, син продовжують навчання і у звязку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобовязані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надати матеріальну допомогу.

Відповідно до ч.1 ст.200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу, зокрема, стана здоровя та матеріальне становище дитини, стана здоровя та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина та інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно розяснень, які містяться у п.20 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляду справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» №3 від 15.05.2006року, обовязок батьків утримувати повнолітню дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обовязкової сукупності таких юридичних фактів: 1) досягнення віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; 2)продовження ними навчання; 3) потреба у звязку з цим матеріальної допомоги; 4) наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

З матеріалів справи вбачається, що відповідач працює на посаді начальника БТК у Харківському державному авіаційному виробничому підприємстві. Позивач також працює на цьому ж підприємстві на посаді економіста з бухгалтерського обліку.

Із наданих довідок про заробітну плату сторін вбачається, що середньомісячний заробіток (з урахуванням усіх внесків) ОСОБА_1 становить 2668,17 (16 009,05грн : 6міс), а середньомісячний заробіток ОСОБА_2 становить 2356,31грн. (14 137,91грн. : 6міс.) (а.с.25, 26). Отже, щомісячний дохід обох сторін є приблизно однаковим.

Крім того, згідно копії посвідчення, виданого управлінням праці та соціального захисту населення адміністрації Київського району м. Харкова ОСОБА_1 є пенсіонером, ветераном праці.

Як пояснив ОСОБА_1 в судовому засіданні апеляційного суду розмір його пенсії становить 1 700,00грн. на місяць. Зараз він переніс операцію у звязку з наявним у нього захворюванням, для проведення якої позичав гроші в сумі 60 000,00грн. і на даний час борг ним віддано лише наполовину. Його матеріальне становище значно погіршилось, оскільки заробітню плату на заводі він останнім часом не отримує внаслідок того, що підприємство не працює, відбувається простій. З урахуванням цих обставин, надавати сину ОСОБА_5 матеріальну допомогу в розмірі 1/4 частини на період навчання він не в змозі.

Із наданої відповідачем медичної документації вбачається, що він дійсно знаходиться під наглядом лікарів у звязку з наявним у нього захворюванням. З метою свого лікування витрачає кошти на придбання ліків та медпрепаратів, у підтвердження чого ним надані відповідні платіжні квитанції.

З урахуванням вищенаведених обставин, колегія суддів вважає за необхідне зменшити розмір стягнутих аліментів з 1/4ч. до 1/6ч. доходу відповідача.

Згідно п.1) ч.1 ст.309 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є неповне зясування судом обставин справи, що мають значення для справи.

Керуючись ст.ст. 307ч.1п.2), 309ч.1п.1), 313, 314ч.2, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 05 лютого 2015 року змінити: зменшити розмір стягнутих з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання сина ОСОБА_3, 14.10.1995р.н., який продовжує навчання, з 1/4ч. до 1/6ч. заробітку (доходу).

В іншій частині рішення залишити без змін.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення, однак може бути оскаржено в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді -