Провадження №2/522/6250/15
Справа № 522/8772/5-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 червня 2015 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді - Домусчі Л.В.,

при секретарі - Герасименко Ю.С.,

розглянувши у судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач 28.04.2015 року звернувся до Приморського районного суду м. Одеси з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

Позовні вимоги мотивував тим, що з 25.03.2014 року перебувають із відповідачем у шлюбі, однак спільне життя з останньою не склалося через відсутність взаєморозуміння та різних поглядів на життя. Останнім часом проживають окремо, подружні стосунки та ведення спільного господарства фактично припинені. Суперечок про поділ майна не мають. Від спільного шлюбу дітей немає. Подальше спільне життя як подружжя та збереження шлюбу буде суперечити їх інтересам. При таких обставинах вважає, що їх шлюб підлягає розірванню та примирення між ними неможливе.

У судове засідання 23.06.2015 року не зявився позивач ОСОБА_1, але надав заяву, відповідно до якої просив справу розглядати без його участі та задовольнити позовні вимоги.

У судове засідання відповідач ОСОБА_2 не зявилася, але надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позов визнала, на розірванню шлюбу згодна. Також, просила залишити дошлюбне прізвище «Дорош».

Згідно ч.2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 (надалі позивач) та ОСОБА_2 (надалі відповідач) 25 березня 2014 року зареєстрували шлюб у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану у Приморському районі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-ЖД № 203882, виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Приморському районі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції 25.03.2014 року, актовий запис № 269 (а.с.6). Зі свідоцтва вбачається, що дошлюбне прізвище відповідача «Дорош».

Подружнє життя сторін не склалося, про що зазначено у позовній заяві.

Сторони фактично не підтримують шлюбних відносин, не ведуть разом спільного господарства та спільно не проживають.

На час розгляду справи майнові вимоги будь-кого з сторін суду не предявлені.

Відповідно до вищезазначеного суд вважає, що майнового спору між сторонами не має, примирення між ними неможливе.

Згідно ч. 2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання.

Згідно ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Згідно ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Згідно ч.1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України.

Відповідно до ч.1 ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Згідно ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі представлених сторонами доказами.

З урахуванням викладеного, оцінивши шлюбні взаємовідносини сторін суд вважає, що між сторонами склалися відносини, при яких збереження сімї неможливо, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам та інтересам їх дитини, як це передбачено ст. 112 Сімейного Кодексу України, тому шлюб між сторонами носить формальний характер і підлягає розірванню.

Оскільки відповідач визнала позовні вимоги повністю, таке визнання не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін та сім'я розпалась остаточно, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.. 3, 10, 11, 15, 57, 60, 64, 197, 208, 209, 212-215 ЦПК України; ст.ст.. 104, 105, 110, 112, 113 Сімейного Кодексу України, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 - задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, зареєстрований 25.03.2014 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану у Приморському районі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-ЖД № 203882, виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Приморському районі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції 25.03.2014 року, актовий запис № 269, - розірвати.

Залишити за відповідачем ОСОБА_2 дошлюбне прізвище «Дорош».

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення, згідно ч.1 ст.294 ЦПК України.

Суддя: Домусчі Л.В.

23.06.2015