Справа № 308/7171/15-ц
УХВАЛА

19.06.2015 м. Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Світлик О.М., ознайомившись із заявою ОСОБА_1, заінтересовані особи - ОСОБА_2, Відділ державної реєстрації актів цивільного стану по Ужгородському району реєстраційної служби Ужгородського міськрайонного управління юстиції, Ужгородський районний відділ Головного управління Державної міграційної служби України в Закарпатській області про встановлення факту, що має юридичне значення,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, зазначивши заінтересованими особами - ОСОБА_2, Відділ державної реєстрації актів цивільного стану по Ужгородському району реєстраційної служби Ужгородського міськрайонного управління юстиції, Ужгородський районний відділ Головного управління Державної міграційної служби України в Закарпатській області.

У заяві просить суд встановити факт, що має юридичне значення, а саме:

- що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, є дружиною та чоловіком, - подружжям - ОСОБА_2;

- що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, згідно до паспорту громадянина України серії НОМЕР_1, виданого Мукачівським МВ УМВС України в Закарпатській області 12 листопада 1997 року, та ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, дошлюбне прізвище ОСОБА_1, яка значиться у свідоцтві про укладення шлюбу, серії НОМЕР_2 виданому 06.09.1980 р., є однією і тією ж особою - ОСОБА_1.

Суд, вивчивши дану заяву,прийшов до наступних висновків.

ОСОБА_5 з посиланням на п. 1 ч. 1 ст. 256 ЦПК України, що передбачає можливість розгляду судом справ про встановлення факту родинних відносин, просить визнати факт, що вона та ОСОБА_2 є дружиною та чоловіком - подружжям - ОСОБА_2. При цьому, на підтвердження родинних стосунків заявник додає копію свідоцтва про укладення шлюбу ОСОБА_2 та ОСОБА_1., серії НОМЕР_2 виданого міським відділом РАГС м. Ужгород 06.09.1980 року, про що складено запис №613.

З контекстного аналізу норм Цивільного кодексу України, Сімейного кодексу України поняттям «родинні відносини» охоплюються особи, які пов'язані між собою певним ступенем споріднення, якими можуть бути близькі родичі за походженням, зокрема, батьки, діти, баба, дід, прабаба, прадід, внуки, правнуки, брат та сестра (повнорідні і неповнорідні), двоюрідні брати та сестри, тітка, дядько, племінниця, племінник; усиновлений та усиновлювач прирівнюються до родичів за походженням.

Крім того, у відповідності до ст. 9 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» від 01.07.2010 року №2398-VI, який діє на момент звернення із заявою про встановлення даного факту, державна реєстрація актів цивільного стану проводиться з метою забезпечення реалізації прав фізичної особи та офіційного визнання і підтвердження державою фактів народження фізичної особи та її походження, шлюбу, розірвання шлюбу, зміни імені, смерті шляхом складення актових записів цивільного стану. При цьому, актовий запис цивільного стану є безспірним доказом фактів, реєстрація яких посвідчується, до спростування його в судовому порядку. За ст. 18 наведеного закону про факт державної реєстрації акта цивільного стану органами державної реєстрації актів цивільного стану видається відповідне свідоцтво.

За змістом заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, визначеним ст. 258 ЦПК України, у заяві повинно бути зазначено:

1) який факт заявник просить встановити та з якою метою;

2) причини неможливості одержання або відновлення документів, що посвідчують цей факт;

3) докази, що підтверджують факт.

Всупереч вказаних вимог заявником не зазначено з якою метою необхідно встановити факт подружжя, яке юридичне значення має цей факт для заявника, виникнення яких особистих чи майнових прав залежить від встановлення факту подружжя, як цей факт співвідноситься з фактом родинних відносин, які суд вправі встановити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 256 ЦПК України.

Заява, що подається для розгляду в окремому провадженні, повинна відповідати як вимогам, встановленим ст. 258 ЦПК України, так і ст. ст. 119,120 ЦПК України.

Подана заява в частині вимог про встановлення факту подружжя не відповідає приписам п.п. 3, 4 ч. 2 ст. 119 та 258 ЦПК України.

Вказані обставини дають підстави для суду залишити заяву у частині вимог заявника про встановлення факту подружжя без руху у відповідності до ч. 1 ст. 121 ЦПК України.

Разом з тим, інша вимога заявника судовому розгляду в окремому провадженні не підлягає з огляду на наступне.

За положеннями п. 6 ч. 1 ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Проте, відповідно до п. 12 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 31.03.1995 року № 5, судами не встановлюється тотожність особи.

Водночас, заявник ОСОБА_1 всупереч положенням п. 6 ч. 1 ст. 256 ЦПК України та п. 12 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 5 просить суд встановити тотожність між особою, яка зазначена у паспорті та особою, зазначеною у свідоцтві про укладення шлюбу, у зв'язку з помилковістю написання її прізвища при видачі паспорту, що суперечить прізвищу, яке заявник отримала після укладення та реєстрації шлюбу з ОСОБА_2

Однак, при розгляді даної категорії справ суд встановлює саме належність особі правовстановлюючих документів, а не тотожність осіб, які неоднаково названі у різних документах.

Також, не підлягають судовому розгляду в окремому провадженні справи про встановлення факту належності особі паспорта, військового квитка, квитка про членство в об'єднанні громадян, а також свідоцтв, що їх видають органи державної реєстрації актів цивільного стану (ч. 3 ст. 256 ЦПК України).

Згідно з ч. 3 ст. 235 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених ЦПК України, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду.

За таких обставин, у контексті приписів п. 1 ч. 2 ст. 122 та ч. 3 ст. 256 ЦПК України суд вважає за необхідне відмовити заявнику у відкритті окремого провадження в даній справі в частині встановлення тотожності особи ОСОБА_1 та ОСОБА_1., оскільки в цій частині подана заява не підлягає судовому розгляду в судах в окремому провадженні.

Керуючись ч. 1 ст. 121, п. 1 ч. 2 ст. 122, 235, 256, 258, 293, 294 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1, заінтересовані особи - ОСОБА_2, Відділ державної реєстрації актів цивільного стану по Ужгородському району реєстраційної служби Ужгородського міськрайонного управління юстиції, Ужгородський районний відділ Головного управління Державної міграційної служби України в Закарпатській області про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, є дружиною та чоловіком, - подружжям - ОСОБА_2 - залишити без руху.

Повідомити заявника про необхідність усунення недоліків заяви в частині вимог про встановлення юридичного факту подружжя, зазначених у мотивувальній частині ухвали, протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

У випадку, якщо недоліки не будуть усунені в зазначений строк, заява буде вважатися неподаною та повернута заявнику.

Відмовити у відкритті окремого провадження у справі за заявою ОСОБА_1, , заінтересовані особи - ОСОБА_2, Відділ державної реєстрації актів цивільного стану по Ужгородському району реєстраційної служби Ужгородського міськрайонного управління юстиції, Ужгородський районний відділ Головного управління Державної міграційної служби України в Закарпатській області про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, згідно до паспорту громадянина України серії НОМЕР_1, виданого Мукачівським МВ УМВС України в Закарпатській області 12 листопада 1997 року, та ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, дошлюбне прізвище ОСОБА_1, яка значиться у свідоцтві про укладення шлюбу, серії НОМЕР_2 виданому 06.09.1980 р., є однією і тією ж особою - ОСОБА_1.

Копію ухвали надіслати заявнику.

Ухвала в частині залишення заяви без руху оскарженню не підлягає.

Апеляційна скарга на ухвалу про відмову у відкритті провадження усправі подається через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області до апеляційного суду Закарпатської області протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду О.М. Світлик