Номер провадження: 22-ц/785/4009/15
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач Дрішлюк А. І.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

26.05.2015 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого - судді Дрішлюка А.І., суддів Сєвєрової Є.С., Процик М.В.,

при секретарі судового засідання Решетнік М.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_2 про забезпечення позову (накладення арешту) в процесі розгляду апеляційної скарги ОСОБА_2 на заочне рішення Київського районного суду м. Одеси від 11 березня 2015 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 (третя особа - Одеська міська рада) про усунення перешкод у користуванні власним майном,

ВСТАНОВИЛА:

В провадженні апеляційного суду Одеської області знаходиться апеляційна скарга ОСОБА_2 на заочне рішення Київського районного суду м. Одеси від 11 березня 2015 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 (третя особа - Одеська міська рада) про усунення перешкод у користуванні власним майном.

В процесі розгляду апеляційної скарги представником позивача було заявлено клопотання про забезпечення позову шляхом накладення арешту.

Відповідач проти задоволення клопотання заперечував.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення сторін, ознайомившись з мотивами заявленого клопотання колегія суддів вважає за необхідним відмовити в задоволенні заяви виходячи з наступного.

Забезпечення позову це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог. Відповідно до ст. 151 ЦПК України, суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити, передбачені Кодексом, заходи забезпечення позову. Згідно з частиною 3 статті 151 ЦПК України, забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Відповідно до ч.1 ст. 152 ЦПК України позов забезпечується: 1) накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або інших осіб; 2) забороною вчиняти певні дії; 3) встановленням обовязку вчинити певні дії; 4) забороною іншим особам здійснювати платежі або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобовязання; 5) зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; 6) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; 7) передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам. З врахуванням розяснень даних Верховним судом України в постанові Пленуму Верховного суду України „Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову № 9 від 22.12.2006 року, вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів. Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати.

Порушуючи перед судом питання про введення заходів по забезпеченню позову сторона посилалась на те, що за останній час відповідач постійно змінює документи, вчиняє самовільне будівництво на своїй земельній ділянці. Задля уникнення будь-яких самовільних дій як із документами, так із особистою земельною ділянкою відповідача, ОСОБА_2 просила накласти арешт на майно та земельну ділянку.

Між тим, введення таких заходів по забезпеченню позову має ознаки вирішення спору по суті, а крім того, не забезпечують виконання можливого вирішення спору по суті. В матеріалах справи відсутні правоустановчі документи на земельну ділянку, докази її потенційного відчудження відсутні, а сама вимога про забезпечення позову в сформульованій редакції прямо не стосується предмету позовних вимог, виконання яких у разі їх задоволення позову фактично забезпечуються судом.

В звязку з наведеним колегія суддів відмовляю в задоволенні поданого клопотання.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 8, 301, 304, 313, 314, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

В задоволенні заяви про забезпечення позову (накладенні арешту) відмовити.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді апеляційного суду Одеської області А.І. Дрішлюк

ОСОБА_4

ОСОБА_5