Провадження № 2/389/265/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 червня 2015 року Знам'янський міськрайонний суд Кіровоградської області у складі:

головуючого судді Берднікової Г.В.

при секретарі Чукановій О.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, в тому числі і як законного представника ОСОБА_3, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача -ОСОБА_4, за участю Органу опіки та піклування Знам'янської РДА - про усунення перешкод у користуванні власністю шляхом виселення, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1, та виселення. Вказала, що вона є власником зазначеного будинку. Між нею та колишньою дружиною відповідача ОСОБА_4 11.04.2012 року досягнуто домовленості щодо продажу вказаного будинку, на підтвердження чого сторонами складено відповідні розписки, ОСОБА_4 внесено 8000 грн. із зобов'язанням до 25.12.2012 року сплатити решту в сумі 30 000 грн. Після того, подружжя ОСОБА_4 розлучилось, ОСОБА_4 з будинку виїхала, а відповідач продовжує проживати в будинку, частково сплативши обумовлену договором суму. Однак, у строк, визначений сторонами, кошти за будинок у загальному розмірі їй не сплачено, наразі вони знецінились і вона бажає продати будинок іншим покупцям.

Ухвалами суду від 05.05.2015 року до участі у справі у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача залучено колишню дружину відповідача ОСОБА_4, а також до участі у справі залучено Орган опіки та піклування Знам'янської РДА.

В ході судового розгляду позивач вимоги уточнила. З урахуванням того,що відповідач проживає у спірному будинку разом із неповнолітнім сином ОСОБА_3, просила суд усунути перешкоди у користуванні належним їй будинком шляхом виселення відповідача разом із сином.

Позивач та її представник у судовому засіданні позовні вимоги підтримали, посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві та уточненнях до неї.

Відповідач позов не визнав. Вказав, що перебуваючи у шлюбі з ОСОБА_4 придбали у позивача будинок у розстрочку, на підтвердження чого сторонами складено відповідні розписки. Одразу сплатили 8000 грн. і в подальшому домовились сплачувати обумовлену суму в розмірі 38 000 грн. частинами. В 2013 році шлюб розпався, дружина поїхала, з ним залишився проживати син ОСОБА_3. Наразі сплачено 23 800 грн. Проти виселення в принципі не заперечує, але лише за умови повернення позивачем вже сплачених коштів в рахунок оплати вартості будинку.

Третя особа ОСОБА_4 та представник Органу опіки та піклування до суду не з'явились, повідомлені про час та місце розгляду справи належним чином, причини неявки до суду не повідомили.

Заслухавши пояснення позивача, її представника, відповідача, свідків ОСОБА_6, ОСОБА_7 та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 є власником будинку АДРЕСА_1

11.04.2012 року на підставі розписки ОСОБА_1 продала, а ОСОБА_4 придбала вказаний будинок. Перший внесок склав 8000 грн., решту в сумі 30 000 грн. покупець мав сплатити до 25.12.2012 року.

На час складання розписки ОСОБА_4 перебувала у шлюбі з відповідачем. Рішенням Знам'янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 15.02.2013 року шлюб розірвано.

Згідно довідок, виданих виконавчим комітетом Богданівської сільської ради від 08.04.2015 року (а.с. 30) та від 05.05.2015 року (а.с.39) відповідач зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 а фактично проживає разом із неповнолітнім сином ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, за адресою: АДРЕСА_1

Відповідно до ч. 3 ст. 640 ЦК України в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, договір, який підлягає нотаріальному посвідченню або державній реєстрації, є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення або державної реєстрації, а в разі необхідності і нотаріального посвідчення, і державної реєстрації - з моменту державної реєстрації.

Статтею 657 ЦК України в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, було встановлено, що договір купівлі-продажу житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації.

Пленум Верховного Суду України в п. 13 постанови «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» від 16.11.2009 року № 9 роз'яснив, що вирішуючи спір про визнання правочину, який підлягає нотаріальному посвідченню дійсним, судам необхідно враховувати, що норма ч. 2 ст. 220 ЦК України не застосовується щодо правочинів, які підлягають і нотаріальному посвідченню, і державній реєстрації, оскільки момент вчинення таких правочинів відповідно до ст.ст. 210, 640 ЦК України пов'язується з їх державною реєстрацією, тому вони не є укладеними і не створюють прав та обов'язків для сторін.

Відтак, судом з'ясовано, що письмова форма договору купівлі-продажу будинку сторонами не дотримана, нотаріальне посвідчення і державна реєстрація договору не відбулось, а тому договір є неукладеним і не створює прав та обов'язків для сторін.

Так, згідно ч. 1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна (ст. 317 ЦК України).

У відповідності до ст. 383 ЦК України власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї.

Відповідно до статті 41 Конституції України та пункту 2 частини першої статті 3, статті 321 ЦК ніхто не може бути позбавлений права власності чи обмежений у його здійсненні, крім випадків, встановлених Конституцією та законом.

Статтею 391 ЦК України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідач разом із неповнолітнім сином, проживаючи у належному позивачу будинку без будь-яких правових підстав, створюють власнику перешкоди у здійсненні ним права користування та розпорядження майном.

Враховуючи викладене позивач вправі вимагати усунення перешкод у здійсненні права користування та розпоряджання своїм майном і такі позовні вимоги є обгрунтованими.

Аналізуючи зібрані у справі докази у їх сукупності, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог та виселення відповідача разом із сином із належного позивачу домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1.

Разом з тим суд має зауважити наступне. Відповідно до вимог ст. 570 ЦК України завдатком є грошова сума або нерухоме майно, що видається кредиторові боржником у рахунок належних з нього за договором платежів, на підтвердження зобов'язання і на забезпечення його виконання. Якщо сторони лише домовилися укласти договір, але відповідно його не оформили, сплачений в рахунок виконання договору платіж є авансом, який підлягає поверненню продавцем у зв'язку з не укладенням договору купівлі-продажу.

Відповідно до ч. 2 ст. 31 ЦПК України відповідач має право до початку розгляду справи по суті пред'явити зустрічний позову. В ході даного судового розгляду питання щодо повернення сплачених відповідачем коштів в рахунок вартості придбаного будинку не може бути вирішено з огляду на те, що належним чином оформленого зустрічного позову відповідачем не пред'явлено. Водночас, відповідач має право ініціювати спір щодо повернення сплачених коштів в судовому порядку.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 243,60 грн.

Керуючись ст.ст. 88, 213-215 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 - задовольнити.

Усунути перешкоди ОСОБА_1 у користуванні власністю шляхом виселення ОСОБА_2 та ОСОБА_3 з належного ОСОБА_1 будинку АДРЕСА_1

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 243,60 грн.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення через даний суд до Апеляційного суду Кіровоградської області.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Г.В. Берднікова