АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 607/5284/15-ц Головуючий у 1-й інстанції Сташків Н.М.
Провадження № 22-ц/789/1559/15 Доповідач - Храпак Н.М.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 грудня 2015 р. Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Тернопільської області в складі:

головуючого - Храпак Н.М.

суддів - Дикун С. І., Парандюк Т. С.,

за участю секретаря: Дідух М.Є.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі цивільну справу за апеляційною скаргою приватного акціонерного товариства Страхова Компанія ПРОВІДНА на рішення Тернопільського міськрайонного суду від 19 жовтня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_1 до приватного акціонерного товариства Страхова Компанія ПРОВІДНА, треті особи ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,

ВСТАНОВИЛА:

у березні 2015 року ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПРОВІДНА» (далі - ПрАТ «СК «ПРОВІДНА») про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, в розмірі 15379,20 гривень та стягнення вартості висновку експертного автотоварознавчого дослідження №284/14 у розмірі 700 гривень. В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 зазначив, що матеріальна шкода заподіяна йому внаслідок пошкодження транспортного засобу Хонда Цівік, державний реєстраційний номер НОМЕР_1, у дорожньо-транспортній пригоді, яка сталася 08 вересня 2013 року з вини ОСОБА_4, який керував автомобілем Мерседес Бенц 260, державний реєстраційний номер НОМЕР_2. Цивільна відповідальність ОСОБА_4 застрахована в ПрАТ СК ПРОВІДНА згідно з полісом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Однак, отримавши у встановленому порядку заяву про виплату страхового відшкодування, зазначену виплату відповідач не здійснив по даний час.

За клопотанням представника позивача судом першої інстанції до участі у справі залучено ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 як третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору.

Рішенням Тернопільського міськрайонного суду від 19 жовтня 2015 року позов задоволено частково.

Стягнуто з приватного акціонерного товариства Страхова Компанія ПРОВІДНА в користь ОСОБА_1 14379 (чотирнадцять тисяч триста сімдесят дев'ять) гривень 20 копійок страхового відшкодування за пошкодження транспортного засобу та 700 гривень вартості висновку автотоварознавчого дослідження.

Стягнуто з приватного акціонерного товариства Страхова Компанія ПРОВІДНА в користь ОСОБА_1 227 гривень 77 копійки понесеного судового збору.

В апеляційній скарзі ПрАТ СК ПРОВІДНА просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог, посилаючись на те, що висновки суду не відповідають обставинам справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими, порушено норми матеріального та процесуального права.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт зазначив, що при винесенні рішення суд першої інстанції не врахував, що неповідомлення при укладенні договору страхування страхувальником Страховика про чинність інших договорів, укладених з іншими страховими компаніями, під час укладення договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АС/4202371, є істотним порушення вимог ст. 26 Закону України Про страхування, оскільки це чітко передбачено прямою його нормою та збільшує страховий ризик, а тому вважається як подача свідомо неправдивих відомостей та є підставою для відмови страховика у здійсненні виплати страхового відшкодування.

ОСОБА_1 та його представник у судове засідання не зявилися, проте від представника ОСОБА_1 - ОСОБА_6 в суд поступило клопотання про слухання справи у його відсутність, у звязку з участю в іншій судовій справі.

Представник ПрАТ СК ПРОВІДНА у судове засідання не зявився повторно з невідомих суду причин, хоча належним чином був повідомлений про день та час слухання справи, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення.

Враховуючи вимоги ч. 2 ст. 305 ЦПК України, колегія суддів вважає за можливе слухати справу у відсутності осіб, які беруть участь у справі, оскільки їх неявка не перешкоджає апеляційному розглядові справи. Також, зважаючи на вимоги ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.

Ознайомившись з матеріалами справи, доводами апеляційної скарги в її межах, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення, виходячи з такого.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції правильно встановив правовідносини, які склалися між сторонами, вірно застосував норми матеріального права і прийшов до обґрунтованого висновку про стягнення страхового відшкодування, взявши, при цьому, за основу висновок експертного автотоварознавчого дослідження № 284/14 від 14 травня 2014 року, з якого вбачається, що вартість матеріального збитку завданого власнику автомобіля Хонда Цівік, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 становить 15379 грн. 20 коп., виключивши при цьому 1000 грн. франшизи.

Однак, судом не враховано положення абзацу 2 п.36.2 Закону України Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (далі Закону), а саме, якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість. При цьому доплата в розмірі, що не перевищує суми податку, здійснюється за умови отримання страховиком (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту.

Тобто, у разі, коли виплата страхового відшкодування за договорами обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів здійснюється безпосередньо потерпілим особам, без наявності документів, що підтверджують придбання останніми у платника податку на додану вартість послуг по ремонту, заміщенню, відтворенню пошкодженого в результаті настання страхового випадку обєкта чи товарно-матеріальних цінностей, які мають бути використані в процесі ремонту, а також у разі, коли виплата страхового відшкодування спрямовується безпосередньо на придбання вказаних вище послуг та товарно-матеріальних цінностей у особи, що не є платником податку на додану вартість, розрахунок суми страхового відшкодування здійснюється без урахування суми податку на додану вартість.

Як вбачається з висновку експертного автотоварознавчого дослідження № 284/14 від 14.05.2014, що вартість відновлювального ремонту спірного автомобіля розрахована з врахуванням податку на додану вартість (ПДВ), про що зазначено в поясненнях на 3 листі ремонтної калькуляції № 284-14 від 13.05.2014 (Стоимость ремонта с НДС), які є невідємним додатком до висновку № 284/14, а тому згідно зі ст. 309 ч. 1 п. 4 ЦПК України рішення суду в частині стягнення страхового відшкодування слід змінити, зменшивши з 14379,20 грн. до 11816 грн., виходячи з наступного розрахунку: 15379,20 грн. (згідно висновку експертного автотоварознавчого дослідження № 284/14 від 14.05.2014р.) - ПДВ (податок на додану вартість відповідно до положення абзацу 2 п.36.2 ст.36 Закону) в сумі 2563,20 грн. = 12816 грн. - 1000 грн.(франшизи) = 11816 грн.

Не заслуговують на увагу доводи апелянта відносно того, що ОСОБА_1 слід відмовити у виплаті страхового відшкодування, оскільки автомобіль Мерседес Бенц 260, державний реєстраційний номер НОМЕР_2, був забезпеченим за договором обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АС/4429797, укладеним із приватним акціонерним товариством Українська транспортна страхова компанія, який діяв на дату ДТП- 08 вересня 2013 року, проте страхувальник при укладенні договору страхування не повідомив страховика про чинність інших договорів, укладених із іншими страховими компаніями, а це є істотним порушенням вимог закону та свідомо неправдивими відомостями, що відповідно до ст. 26 Закону України Про страхування є підставою для відмови страховика у здійсненні виплати страхового відшкодування, з огляду на наступне.

Так, статтею 989 ч.1 п.3 ЦК України передбачено, що страхувальник зобовязаний при укладенні договору страхування повідомити страховика про інші договори страхування, укладені щодо обєкта, який страхується. Якщо страхувальник не повідомив страховика про те, що обєкт уже застрахований, новий договір страхування є нікчемним.

Відповідно до п. 17.3 ст. 17 Закону України Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів при укладенні договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності страхувальник зобов'язаний повідомити страховика про всі діючі договори обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності, укладені з іншими страховиками, а також, за вимогою страховика, надати інформацію про всі відомі обставини, що мають істотне значення для оцінки страхового ризику.

Аналогічні положення містяться у Законі України Про страхування, зокрема, відповідно до п. 3 ст. 21 цього Закону при укладенні договору страхування страхувальник зобов'язаний повідомити страховика про інші чинні договори страхування щодо цього предмета договору.

Отже, системний аналіз вказаних положень законів дає підстави вважати, що страхувальнику не забороняється укладати договори обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності з іншими страховиками, а лише передбачено обов'язок страхувальника повідомити про їх чинність. При цьому наслідків невиконання цього обов'язку ні Закон України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", ні Закон України Про страхування не встановлюють.

А відповідно до ч.2.1 ст.2 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" зазначено, якщо норми цього Закону передбачають інше, ніж положення інших актів цивільного законодавства України, то застосовуються норми цього Закону, зокрема це стосується також і норми ст.989 ч.1 п.3 абзацу 2 ЦК України.

Крім цього, судом встановлено, що ОСОБА_3 як страхувальник за полісом АС/4202371 не знав про наявність чинного полісу № АС/4429797, укладеного 23 липня 2013 року між ОСОБА_2 та приватним акціонерним товариством Українська транспортна страхова компанія і тому не повідомив про вказану обставину ПАТ СК Провідна.

Також, обєктом (предметом) договору (полісу) обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів є саме цивільно-правова відповідальність особи, а не траспортний засіб.

Як вбачається з матеріалів справи, що цивільно-правова відповідальність ОСОБА_4 застрахована у ПрАТ СК ПРОВІДНА згідно з Полісом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АС/4202371 від 06 вересня 2013 року, а відповідно до полісу № АС/4429797, укладеного 23 липня 2013 року між ОСОБА_2 та приватним акціонерним товариством Українська транспортна страхова компанія, застрахована цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що рішення Тернопільського міськрайонного суду від 19 жовтня 2015 року в частині стягнення матеріальної шкоди слід змінити, зменшивши розмір страхового відшкодування з 14379,20 грн. до 11816 грн., а в решті - рішення Тернопільського міськрайонного суду від 19 жовтня 2015 року - залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 307, 309, 314, 316, 324, 325 ЦПК України, колегія суддів, -

вирішила :

Апеляційну скаргу приватного акціонерного товариства Страхова Компанія Провідна задовольнити частково.

Рішення Тернопільського міськрайонного суду від 19 жовтня 2015 року в частині стягнення матеріальної шкоди змінити, зменшивши розмір страхового відшкодування з 14379,20 грн. до 11816 грн.

В решті рішення Тернопільського міськрайонного суду від 19 жовтня 2015 року залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржене в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий - підпис

Судді - два підписи

З оригіналом згідно:

Суддя апеляційного суду Тернопільської області ОСОБА_7