Справа № 323/3719/15-ц
№ провадження 2/323/1386/15
РІШЕННЯ

іменем УКРАЇНИ

24.12.2015 м. Оріхів

Оріхівський районний суд Запорізької області у складі судді Щербань Л.С., при секретарі Щербині Л.Г., за участю представника позивача адвоката ОСОБА_1, розглянувши у судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 про визнання права власності за набувальною давністю,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому вказує, що з2001 року він володіє обєктом нерухомого майна бурякосховище, літ.А, до складу якого входить бурякосховище, літ. А та службова прибудова літ.а, за адресою: Запорізька область, Оріхівський район, село Новоіванівка, вулиця Запорізька, буд. 54а.

Позивач вказує, що даний обєкт нерухомості при розпайовці майна КСП отримали у власність громадяни ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_3, ОСОБА_11, у яких я і придбав це майно. Між ними була домовленість, що при оформленні правовстановлюючого документа на нерухоме майно на свої імена, ними буде укладений договір купівлі-продажу. Всіма питаннями щодо укладення відповідного договору купівлі-продажу зазначеного складу мала займатись дочка позивача ОСОБА_12. В 2003 році Новоіванівською сільською радою Оріхівського району Запорізької області було видано свідоцтво про право власності на нерухоме майно (від 17.12.2003 р.) в рівних частках (по ? ) на імя ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_3, ОСОБА_11.

На протязі всього цього часу він володіє та користується обєктом нерухомості і вважав себе його законним власником, оскільки був впевнений, що він оформлений належним чином, оскільки переоформленням всіх документів по майну займалися саме власники майна, які запевнили його, що нерухоме майно є його власністю.

Вирішивши оформити договір оренди земельної ділянки під обєктом нерухомості він довідався, що троє співвласників майна померли і за життя вони так і не переоформили документи на його імя. На теперішній час в нього відсутні документи, які посвідчують право власності на нерухоме майно. Спадкоємці, які прийняли спадщину після смерті співвласників майна, також ніяким чином не оформили своїх прав на дане майно.

Тому позивач прохає визнати за ним право власності за набувальною давністю на нерухоме майно бурякосховище, літ.А, до складу якого входить бурякосховище, літ. А та службова прибудова літ.а , за адресою: Запорізька область, Оріхівський район, село Новоіванівка, вулиця Запорізька, буд. 54а з правом реєстрації у відповідних органах.

В судовому засіданні представник позивача на позовних вимогах наполягає, прохає їх задовольнити.

Відповідачі в судове засідання не з'явилися. До суду надали заяви, в яких просять розглянути справу без їх участі. Позовні вимоги визнають в повному обсязі.

Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що відповідно до свідоцтва про право власності на нерухоме майно, видане17.12.2003 рокуНовоіванівською сільською радою Оріхівського району Запорізької області, громадяни ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_3 та ОСОБА_11 являються співвласниками в рівних частках (по ? частці кожен) нерухомого майна бурякосховище, літ.А, до складу якого входить бурякосховище, літ. А та службова прибудова літ.а, за адресою: Запорізька область, Оріхівський район, село Новоіванівка, вулиця Запорізька, буд. 54а.

Згідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно за №48243687 від 24.11.2015 року, встановлено, що власниками нерухомого майна станом на 24 листопада 2015 року являються ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_3 та ОСОБА_11.

Як пояснила в поданій до суду заяві Відповідач1 ОСОБА_3, даний обєкт нерухомості вона разом з співвласниками майна отримали ще при розпайовці майна КСП в 2001 році і відразу продали його ОСОБА_2, так як між ними була домовленість, що при оформленні правовстановлюючого документа на нерухоме майно на свої імена, ними буде укладений договір купівлі-продажу. Всіма питаннями щодо укладення відповідного договору купівлі-продажу зазначеного нерухомого майна мала займатись ОСОБА_12, на яку видали відповідні довіреності.

Позивач з 2001 року володіє та користується обєктом нерухомості і вважав себе його законним власником, оскільки був впевнений, що він оформлений належним чином, оскільки переоформленням всіх документів по майну займалися саме власники майна, які запевнили його, що нерухоме майно є його власністю, яке він використовував та використовую виключно для ведення фермерського господарства (зберігання сільськогосподарської продукції). Тому позивач проводив всі ремонті роботи по утриманню бурякосховища, сплачував всі поточні платежі.

Вирішивши оформити договір оренди земельної ділянки під обєктом нерухомості, позивач звернувся до органу місцевого самоврядування, де в нього попросили надати правовстановлюючі документи на майно. Звернувшись за цими документами до Відповідача 1 - ОСОБА_3, позивач довідався, що інші співвласники майна померли та за життя вони так і не переоформили документи на його імя.

Відповідно до свідоцтв про смерть встановлено, що ОСОБА_11 померла 05 квітня 2005 року, ОСОБА_10 померла 17 вересня 2007 року, ОСОБА_9 помер 19 липня 2009 року.

Спадкоємці Відповідачі по справі, які прийняли спадщину після смерті співвласників майна, а саме: ОСОБА_4 (донька померлого ОСОБА_9), ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_13 (доньки померлої ОСОБА_10) та ОСОБА_8 (спадкоємець померлої ОСОБА_11), також ніяким чином не оформили своїх прав на дане майно. В поданих до суду заявах вони вказують що дійсно за життя це майно було продано позивачу по справі, тому ніяких матеріальних претензій вони до нього не мають.

Відповідно до акту обстеження фактичного користування (володіння) фізичних осіб від 18.12.2015 року та довідки Новоіванівської сільської ради Оріхівського району Запорізької області за №408 від 18.12.2015 року встановлено та підтверджено, що позивач фактично володіє та розпоряджається з 2001 року обєктом нерухомого майна - бурякосховищем, розташованого в селі Новоіванівка Оріхівського району Запорізької області по вулиці Запорізькій, №54а.

Згідно ч. ч. 1, 4 ст. 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом пяти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом.

Право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду.

За розясненнями п.п. 9, 13 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 07.02.2014 року "Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав", відповідно до частини першої статті 344 ЦК особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено ЦК.

При вирішенні спорів, пов'язаних із набуттям права власності за набувальною давністю, суди повинні враховувати, зокрема, таке:

- володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності;

- володіння визнається відкритим, якщо особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні. Вжиття звичайних заходів щодо забезпечення охорони майна не свідчить про приховування цього майна;

- володіння визнається безперервним, якщо воно не переривалось протягом всього строку набувальної давності.

Можливість пред'явлення до суду позову про визнання права власності за набувальною давністю випливає з положень статей 15, 16 ЦК, а також частини четвертої статті 344 ЦК, згідно з якими захист цивільних прав здійснюється судом шляхом визнання права. У зв'язку з цим особа, яка заявляє про давність володіння і вважає, що у неї є всі законні підстави бути визнаною власником майна за набувальною давністю, має право звернутися до суду з позовом про визнання за нею права власності.

Відповідачем за позовом про визнання права власності за набувальною давністю є попередній власник майна або його правонаступник.

Згідно п. 4 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, Цивільний кодекс України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності, а відповідно до п. 8 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, правила статті 344 Цивільного кодексу України про набувальну давність поширюється також на випадки, коли володіння майном почалося за три роки до набрання чинності цим Кодексом.

Оскільки в судовому засіданні встановлено, що позивач з 2001 року, тобто більше 10 років, добросовісно, відкрито та безперервно володіє обєктом нерухомого майна бурякосховище, літ.А, за адресою: Запорізька область, Оріхівський район, село Новоіванівка, вулиця Запорізька, буд. 54а, тому суд вважає можливим визнати за ним право власності за набувальною давністю на нерухоме майно - бурякосховище, літ.А, до складу якого входить бурякосховище, літ. А та службова прибудова літ.а, за адресою: Запорізька область, Оріхівський район, село Новоіванівка, вулиця Запорізька, буд. 54а з правом реєстрації у відповідних органах.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.15, 57-60, 208-209, 212, 213-215, 218 ЦПК України, ст.ст. 328, 344 ЦК України, -

В И Р І Ш И В :

Позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 про визнання права власності за набувальною давністю - задовольнити в повному обсязі.

Визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний №, право власності за набувальною давністю на нерухоме майно бурякосховище, літ.А, до складу якого входить бурякосховище, літ. А та службова прибудова літ.а, за адресою: Запорізька область, Оріхівський район, село Новоіванівка, вулиця Запорізька, буд. 54а з правом реєстрації у відповідних органах.

Рішення може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня його проголошення.

Суддя: Л.С.Щербань