РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

643/20180/14-ц

2/643/1081/15

08.06.2015 Московський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого Скотаря А.Ю.,

при секретарі Кречетовій М.А.,

за участі представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2, ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна», треті особи: Приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_5, Московський відділ ДВС Харківського міського управління юстиції, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом в якому зазначив, що 27.10.2014 державним виконавцем Московського відділу ДВС Харківського міського управління юстиції (далі Відділ ДВС) відкрито виконавче провадження за виконавчим написом № 4967 від 18.07.2013, виданим приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_6 (далі Нотаріус) про звернення стягнення на належну позивачу квартиру АДРЕСА_1 на користь ТОВ «ОТП Факторинг Україна» (далі Товариство).

Дії відповідача з отримання виконавчого напису та сам виконавчий напис позивач вважає незаконними і просить визнати його таким, що не підлягає виконанню з наступних підстав:

виконавчий напис вчинено до закінчення строку дії основного зобовязання за кредитним та іпотечним договорами, яким є 14.02.2023;

виконавчий напис вчинено більш ніж через три роки після виникнення у позивача права вимоги та на підставі документів, які не підтверджують безспірність заборгованості за кредитним договором № ML 702/657/2008 від 14.02.2008;

на час звернення до Нотаріуса з заявою про вчинення виконавчого напису в Люботинському міському суді Харківської області розглядалась цивільна справа за позовом банку про стягнення заборгованості за даним кредитним договором, що вказує про наявність спору;

відповідач звернувся до Нотаріуса не маючи підтвердження отримання боржником не менш ніж за 30-ть днів до того письмової вимоги про усунення порушень договору;

виконавчий напис не відповідає вимогам закону щодо його змісту та виданий за відсутності документів, передбачених постановою КМУ від 2906.1999 № 1172 «Про затвердження Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» (далі Перелік);

право вимоги за іпотечним договором відповідач не отримав, так як відповідний договір не укладено; право звернути стягнення на заставлене майно відповідно до наявних договорів належить ПАТ «ОТП Банк», а ні Товариству.

В суді позивач в особі представника наполіг на задоволенні позову та дав пояснення відповідно до викладених в ньому обставин.

Представник відповідача проти позову заперечував, зазначивши, що позивач не вірно виклав зміст нормативно-правових актів, що регулюють спірні правовідносини, та посилається на норми, які втратили чинність. Так, нотаріус, відповідно до «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», затвердженого наказом Міністерства юстиції України № 296/5 від 22.02.2012 (далі Порядок) вчиняє виконавчий напис після спливу 30-ти днів з моменту направлення письмової вимоги боржнику, а не після спливу 30-ти днів з моменту отримання останнім такої вимоги. Інструкція про порядок вчинення нотаріальних дій втратила чинність з прийняттям даного Порядку, умови якого відповідачем виконанні. Нотаріусу були надані всі документи, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, згідно Переліку.

Треті особи: нотаріус ОСОБА_6 надіслала заяву про слухання справи за її відсутності; від Відділу ДВС, який про дату та час слухання справи сповіщався належним чином, жодної заяви чи клопотання не надійшло.

Враховуючи думку представника позивача, положення ст.ст. 35, 36 ЦПК України стосовно третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності останніх.

Суд, дослідивши надані докази, встановив наступні обставини і відповідні їм правовідносини: відносини, що виникли між ЗАТ «ВТБ Банк», правонаступником якого є ПАТ «ВТБ Банк» (далі Банк) і ОСОБА_4 з приводу отримання останнім кредиту в сумі 17000,00 доларів США згідно договору № ML 702/657/2008 від 14.02.2008, забезпечення його виконання шляхом укладення договору іпотеки від тієї ж дати, предметом іпотеки за яким виступає квартира АДРЕСА_1, сторонами не заперечуються, підтверджуються відповідними договорами. В силу вимог діючого законодавства, дані обставини не підлягають доказуванню.

За умовами договору купівлі-продажу кредитного портфелю від 29.06.2010 та договору про відступлення права вимоги від тієї ж дати ПАТ «ОТП Банк» відступило та передало ТОВ «ОТП Факторинг Україна», а Товариство прийняло сукупність прав, належних Банку за певними кредитними договорами і договорами забезпечення згідно додатків, в тому числі право вимоги до ОСОБА_4 на підставі кредитного договору № ML 702/657/2008 від 14.02.2008 та договору іпотеки № РML 702/657/2008 від 14.02.2008 (а.с. 12, 13, 97-99, 102-108).

Як кредитним (п. 1.9.), так і договором іпотеки (п. 6.2.) передбачена можливість вимагання дострокового виконання боргових зобовязань та задоволення таких вимог із вартості предмета іпотеки після виникнення певних обставин, з погляду на що твердження позивача про незаконне вчинення виконавчого напису до закінчення строку дії договорів, тобто до 14.02.2023 не є вірним.

Даних про те, що на час звернення Товариства до Нотаріуса з заявою про вчинення виконавчого напису в судах розглядався спір з приводу невиконання умов кредитного договору, договору іпотеки та стягнення за ними заборгованості, не встановлено. Спір між сторонами в Люботинському міському суді Харківської області та вищих інстанціях розглядався з березня 2014 року (а.с. 5-7, 67-69).

Не погоджується суд і з твердженням позивача щодо вчинення виконавчого напису на підставі документів, які не підтверджують безспірність заборгованості за кредитним договором № ML 702/657/2008 від 14.02.2008, так як судом до матеріалів справи залучені надані Нотаріусом документи, на підставі яких останній вчинив оскаржуваний виконавчий напис і які є достатніми і необхідними для вчинення виконавчого напису відповідно до пунктів 1, 2 Переліку.

Зверненню до Нотаріуса з заявою про вчинення виконавчого напису передувало надіслання боржнику за 30-ть днів до того письмової вимоги про усунення порушень договору, що відповідає положенням п.п. 2.3. п. 2 глави 16 Порядку. Виконавчий напис містить всі дані, передбачені п. 4 глави 16 Порядку.

З приводу відсутності у відповідача прав вимоги за іпотечним договором, в тому числі права звернення стягнення на заставлене майно слід зазначити, що такі права відповідач придбав згідно зазначеного вище договору про відступлення прав вимоги (див. п. 1.1.1., а.с. 102-108) при цьому у відповідності до положень закону на підставі даного договору до державного реєстру іпотек внесено відповідні зміни (а.с. 150). Положення п. 3.5. договору купівлі-продажу кредитного портфелю не спростовують цього факту (а.с. 12, 13), так як не містять застережень щодо можливості звернення стягнення на заставлене майно виключно Банком.

Разом з тим, не дивлячись на викладені вище обґрунтування законності вчинення виконавчого напису, суд приходить до висновку про наявність підстав для визнання його таким, що не підлягає виконанню через вчинення після закінчення передбачених законом строків.

Так, згідно ч. 1 ст. 88 Закону України «Про нотаріат» (далі Закон) нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Аналогічні положення містяться в п.п. 3.1. п. 3. Глави 16 Порядку.

В пунктах 3.2., 3.3. договору купівлі-продажу кредитного портфелю від 29.06.2010, який того ж дня набрав чинності, зазначені загальна сума заборгованості за кредитними договорами та набуті відповідачем права вимоги за ними, що є дійсними на дату набрання чинності.

Згідно п. 1.2. договору про відступлення прав вимоги від тієї ж дати укладення та набрання чинності до Фактора (відповідач) переходять всі права Клієнта (Банк) як сторони, що іменується «Іпотекодержатель»/«Заставодержатель» у зобовязаннях, які виникли на підставі Договорів забезпечення в обсязі і на умовах, що існують на момент набрання чинності цим Договром (включаючи право звернення стягнення на предмет іпотеки/застави).

Отже, право вимоги до позивача виникло у відповідача 29.06.2010, тоді як з заявою про вчинення виконавчого напису останній звернувся до Нотаріуса 18.07.2013 (а.с. 92). Того ж дня, тобто після спливу більш ніж трьох років з дня виникнення у Товариства права вимоги до ОСОБА_4, виконавчий напис було вчинено (а.с. 90), що не відповідає вимогам Закону та Порядку.

Таким чином позов має бути задоволений в повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88, 212-215, 218 ЦПК України, ст.ст. 87, 88 Закону України «Про нотаріат»», Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5 «Про затвердження Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 № 1172 «Про затвердження Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис про звернення стягнення на квартиру АДРЕСА_1 від 18.07.2013, зареєстрований в реєстрі для реєстрації нотаріальних дій № 4967, вчинений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_6.

Рішення може бути оскаржене позивачем в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через Московський районний суд м. Харкова шляхом подання в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутніми у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з моменту отримання його копії.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя А.Ю. Скотар