Номер провадження: 22-ц/785/698/15
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач Кварталова А. М.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.05.2015 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого судді - Кварталової А.М.,

суддів Троїцької Л.Л., Заїкіна А.П.,

за участю секретаря Томашевської К.В.,,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі клопотання позивача ОСОБА_2 про призначення повторної посмертної судової психіатричної експертизи та призначення почеркознавчої експертизи, виклик свідків, по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, треті особи приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_4, Четверта Одеська державна нотаріальна контора про визнання заповіту недійсним, за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 04 березня 2014 року, -

встановила:

29 квітня 2013р. ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3, треті особи приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_4, четверта Одеська державна нотаріальна контора про визнання заповіту недійсним.

ОСОБА_2 просив суд визнати недійсним заповіт ОСОБА_5, посвідчений 31 серпня 2011р. приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_4

Позовні вимоги ОСОБА_2 обґрунтовував тим, що у 2010 році в м. Одесі помер його двоюрідний брат ОСОБА_6, а 19 квітня 2012р. помер син брата ОСОБА_5. На момент смерті, ОСОБА_5 був неодружений, дітей не мав, позивач ОСОБА_2 приходився померлому ОСОБА_5двоюрідним дядьком, інших родичів ближньої спорідненості у померлого не було.

Після смерті ОСОБА_5 відкрилась спадщина, яка складається з квартири АДРЕСА_1.

Позивач звернувся з заявою про прийняття спадщини до нотаріуса, який повідомив його про наявність заповіту ОСОБА_5, який посвідчений 31 серпня 2011р. приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_4, складений на користь відповідача ОСОБА_3

Позивач вважав, що волевиявлення ОСОБА_5 не було вільним та не відповідало його внутрішньої волі. Батько заповідача, його брат - ОСОБА_6 за життя скаржився позивачу на тиск з боку родичів його покійної дружини, які змушували його скласти заповіт на їх користь, його син ОСОБА_5 зловживав алкоголем, тому не міг керувати своїми діями. Після смерті батька заповідача, останній зловживав алкоголем, його воля була подавлена, він фактично не міг керувати своїми діями, приймати рішення та надавати їм оцінку.

Під час складання заповіту, 31 серпня 2011р. заповідач ОСОБА_5 не міг за власним бажанням звернутись до нотаріуса для укладення заповіту, оскільки в цей час зловживав алкоголем та не міг керувати своїми діями, приймати рішення та надавати їм оцінку. Заповідачу було тільки 38 років і у нього не було бажання та коштів складати заповіт.

Таким чином, заповіт, що посвідчений 31 серпня 2011р. від імені ОСОБА_5, був вчинений під психологічним тиском сторонніх осіб, волевиявлення заповідача не було вільним, він не усвідомлював значення своїх дій та не міг керувати ними, вчинив оспорюваний заповіт під впливом інших осіб.

Підставою позову є посилання позивача на вимоги ст.ст.203,215,225,1257 ЦК України.

Рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 04 березня 2014р. в задоволенні позову ОСОБА_2 - відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 04 березня 2014р. скасувати, ухвалити нове рішення, яким його позов задовольнити, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права. При цьому, посилався на те, що підпис на оскаржуваному заповіті від імені заповідача ОСОБА_5 був явно виконаний не ним, що візуально підтверджується наявними у нього зразками його почерку. ОСОБА_5 зловживав спиртними напоями, а тому не міг керувати своїми діями, приймати рішення і надавати їм оцінку.

В суді апеляційної інстанції ОСОБА_2, його представники: ОСОБА_7, ОСОБА_8 підтримали апеляційну скаргу, просили її задовольнити. При цьому, посилались на те, що померлий ОСОБА_5 зловживав спиртними напоями, але на обліку та лікуванні не знаходився, не мав коштів на складання заповіту, склав його під впливом відповідача, а тому цей заповіт не відповідав його внутрішньої волі, в звязку з чим його необхідно визнати недійсним з підстав ст. 225 ЦК України. Також зазначили , що судом не взято до уваги те, що відповідно до вимог п.16 Постанови Пленуму Верховного Суду України Про судову практику розгляду справ про визнання правочинів недійсними від 06.11.2009р., при розгляді справ за позовом про визнання недійсним заповітів, суд відповідно до вимог ст. 145 ЦПК України за клопотанням хоча б однієї зі сторін зобовязаний призначити по справі посмертну судово - психіатричну експертизу. Висновок такої експертизи має стосуватися стану ОСОБА_5, померлого 19 квітня 2012р., саме на момент вчинення заповіту 31 серпня 2011р., однак судом така експертиза не була призначена.

При цьому, ОСОБА_2 посилався на те, що за життя ОСОБА_6, який є батьком померлого ОСОБА_5, неодноразово йому скаржився, що родичі зі сторони його покійної дружини погрожують йому та змушують його скласти заповіт на користь одного з них. Після смерті батька, ОСОБА_5 зловживав спиртними напоями, мав залежність від спиртного, його воля була подавлена, перебував постійно у стані алкогольного спяніння, а тому не міг керувати своїми діями.

Відповідач ОСОБА_3 та її представник ОСОБА_9 просили апеляційну скаргу відхилити, рішення суду залишити без змін. При цьому, посилались на те, що позивач ОСОБА_2 ніколи не був у м. Одесі, не підтримував ніяких родинних стосунків з померлим ОСОБА_5 та його батьками, проживав в Черкаській області. ОСОБА_3 та померлий ОСОБА_5 з народження проживали у м. Одесі, підтримували родинні стосунки. Мати померлого та її мати були рідними сестрами, а ОСОБА_5 і вона є двоюрідними сестрою та братом. ОСОБА_5 народився з пороком серця, з дитинства хворів. Вона постійно підтримувала стосунки з померлим ОСОБА_5 та його батьками. У березні 2011р. ОСОБА_5 потрапив у дорожньо - транспортну пригоду, йому було пошкоджено ногу. В звязку з сердечним захворюванням, а також ушкодженням ніг ОСОБА_5 попросив ОСОБА_3 доглядати та навідувати його. Він тривалий час проживав у її квартирі, потім стан здоровя його покращився та він повернувся до своєї квартири, але вона підтримувала та допомагала йому лікуватись. Не зважаючи на свій молодий вік, ОСОБА_5 вирішив укласти заповіт, тому попросив її сусіда ОСОБА_10 відвезти його до нотаріуса. ОСОБА_5 ніколи не страждав психічними хворобами, не зловживав спиртними напоями, не знаходився з цього приводу на лікуванні та обліку, а тому доводи позивача про постійне перебування ОСОБА_5 у стані алкогольного спяніння, та психологічного тиску сторонніх осіб щодо складання заповіту є безпідставними.

Під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції, представники позивача заявили клопотання про призначення почеркознавчої експертизи, а також про призначення повторної посмертної судово - психіатричної експертизи, виконання якої доручити Київському міському центру судово - психіатричної експертизи, розташованого у м. Київ, вул. Фрунзе ,№103.

Перед експертами поставити питання, чи усвідомлював ОСОБА_5, який помер 19 квітня 2012 року, значення своїх дій, та чи міг він керувати ними при складанні заповіту на імя ОСОБА_3, посвідченого 31 серпня 2011 року приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_4.

Крім того, представники позивача просили викликати в судове засідання свідків експерта обласного бюро судмедекспертиз ОСОБА_11, лікаря терапевта ОСОБА_12 з приводу наявності або відсутності у померлого ОСОБА_5 захворювання хронічним алкоголізмом.

Представник ОСОБА_9, яка діє в інтересах ОСОБА_3 просила відмовити у задоволенні клопотання, посилаючись на те, що в матеріалах справи існує експертиза, яка проведена в апеляційному суді , яка відповіла на питання яке постановлено позивачем, а тому в матеріалах справи достатньо доказів для розгляду справи по суті.

Заслухавши думку учасників провадження, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що клопотання підлягає відхиленню виходячи з наступного.

За ст.133 ЦПК України передбачено, що призначення експертизи є способом забезпечення доказів.

Згідно ч.2 ст.150 ЦПК України, якщо висновок експерта буде визнано необґрунтованим або таким, що суперечить іншим матеріалам справи або викликає сумніви в його правильності, судом може бути призначена повторна експертиза.

Як вбачається з матеріалів справи, під час розгляду справи судом апеляційної інстанції була проведена посмертна судово - психіатрична експертиза, яка містить чітку відповідь на поставлені судом питання, вказаний висновок експертів не викликає сумнівів.

Підстав встановлених ст. 150 ЦПК України для проведення повторної експертизи не встановлено.

При цьому, колегія суддів враховує, що по справі проводилась експертиза, а її висновки будуть оцінені разом з іншими доказами зібраними по справі в контексті доводів апеляційної скарги під час знаходження в нарадчій кімнати за поданою апеляційної скаргою на рішення суду першої інстанції.

Крім того, не підлягає задоволенню клопотання позивача про призначення почеркознавчої експертизи та виклик вищевказаних свідків, оскільки такі клопотання не було заявлено в суді першої інстанції.

Колегія суддів, вважає, що для перевірки законності рішення суду в матеріалах справи зібрано достатньо доказів, яким буде надана оцінка в нарадчій кімнаті.

Керуючись ст. ст. 133,143, 144, 150, 218, 315 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області,-

ухвалила:

В задоволенні клопотання ОСОБА_2 про призначення повторної посмертної судово - психіатричної експертизи та почеркознавчої експертизи, виклик свідків - відмовити.

Продовжити розгляд справи.

Ухвала набирає чинності негайно, оскарженню в касаційному порядку не підлягає, але заперечення на ухвалу можуть бути подані на судове рішення.

Судді апеляційного суду

Одеської області ОСОБА_13

ОСОБА_14

ОСОБА_15