У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 червня 2015 рокум. Київ
Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Мартинюк В.І., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу апеляційного суду Львівської області від 25 травня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення коштів за договором позики,

в с т а н о в и в:

У червні 2013 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення коштів за договором позики.

Рішенням Залізничного районного суду м. Львова від 12 серпня 2013 року позов ОСОБА_3 задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 240 тис. грн..

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У грудні 2013 року державний виконавець Залізничного відділу державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції (далі - Залізничний ВДВС Львівського МУЮ) Ілюк В.В. звернувся до суду із заявою про визнання судом мирової угоди, укладеної 27 листопада 2013 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 у виконавчому провадженні № 39692038, згідно з якою боржник ОСОБА_2 передає, а стягувач ОСОБА_3 приймає на рахунок погашення заборгованості за договором позики у розмірі 242 400 грн квартиру АДРЕСА_1, що належить боржнику на праві власності.

Ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 26 лютого 2014 року у задоволенні заяви державного виконавця Залізничного ВДВС Львівського МУЮ Ілюка В.В. про визнання мирової угоди у процесі виконання рішення суду відмовлено.

Ухвалою апеляційного суду Львівської області від 4 липня 2014 року ухвалу Залізничного районного суду м. Львова від 26 лютого 2014 року скасовано, заяву державного виконавця Залізничного ВДВС Львівського МУЮ Ілюка В.В. задоволено. Визнано мирову угоду, укладену між стягувачем ОСОБА_3 та боржником ОСОБА_2 у виконавчому провадженні № 39692038 на таких умовах:

− у зв'язку із тим що у боржника відсутні грошові кошти чи рухоме майно, на які здійснюється першочергове стягнення, та зважаючи на те що у власності боржника перебуває нерухоме майно, на яке накладено арешт у вищезазначеному виконавчому провадженні, боржник передає, а стягувач приймає за рахунок погашення заборгованості у розмірі 242 400 грн квартиру АДРЕСА_1, що належить боржнику на праві власності;

− право власності на квартиру АДРЕСА_1 виникає у стягувача з моменту державної реєстрації права власності на вказане нерухоме майно за рахунок боржника;

− боржник та стягувач домовились, що будь-які витрати, пов'язані із згаданим виконавчим провадженням, що виникатимуть після затвердження судом даної мирової угоди, покладаються на боржника;

− відповідно до звіту про оцінку майна від 22 листопада 2013 року, складеного товариством з обмеженою відповідальністю «Гал-Світ» (далі - ТОВ «Гал-Світ») на замовлення Залізничного ВДВС Львівського МУЮ, у межах виконавчого провадження, ринкова вартість квартири АДРЕСА_1 складає 212 600 грн.

З моменту визнання мирової угоди судом, частина заборгованості у розмірі

212 600 грн вважатиметься погашеною боржником, а стягувач не матиме жодних майнових претензій до боржника щодо залишку заборгованості у розмірі

29 800 грн.

Ухвалою колегії суддів судової палати у цивільних правах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 25 березня 2015 року ухвалу апеляційного суду Львівської області від 4 липня 2014 року скасовано, справу передано на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Ухвалою апеляційного суду Львівської області від 25 травня 2015 року ухвалу Залізничного районного суду м. Львова від 26 лютого 2014 року залишено без змін.

У касаційній скарзі ОСОБА_2 просить ухвалу апеляційного суду Львівської області від 25 травня 2015 року скасувати, мотивуючи свою вимогу порушенням судом норм процесуального права й неправильним застосуванням норм матеріального права, та залишити в силі ухвалу апеляційного суду Львівської області від 4 липня 2014 року.

У відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити з таких підстав.

Відмовляючи у задоволенні заяви державного виконавця про визнання мирової угоди в процесі виконання рішення суду, суд першої інстанції, з яким погодився й апеляційний суд, виходив із того, що її умови суперечать закону та законом передбачений інший порядок відчуження нерухомості, яким боржник не скористався.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Із матеріалів касаційної скарги та змісту оскаржуваної судової ухвали убачається, що скарга є необґрунтованою і наведені в ній доводи не дають підстав для висновків щодо незаконності та неправильності зазначеної судової ухвали.

Керуючись ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

Відмовити ОСОБА_2 у відкритті касаційного провадження у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення коштів за договором позики.

Додані до скарги матеріали повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду

цивільних і кримінальних справ В.І. Мартинюк