АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Апеляційне провадження Головуючий у 1 інстанції - Сальникова Н.М.
№ 22-ц/796/8287/2015 Доповідач - Борисова О.В.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 червня 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого судді: Борисової О.В.

суддів: Ратнікової В.М., Гаращенка Д.Р.

при секретарі: Греку А.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою представника товариства з обмеженою відповідальністю «Рекламне агентство «ЕД-Ворлд» - Дарда Сніжани Сергіївни на ухвалу Голосіївського районного суду м. Києва від 12 березня 2015 року про надання дозволу на примусове проникнення до житлового приміщення по справі за поданням головного державного виконавця відділу Державної виконавчої служби Голосіївського районного управління юстиції в м. Києві Проц Віктора Степановича про примусове проникнення до житлового приміщення,-

В С Т А Н О В И Л А:

У листопаді 2014 року головний державний виконавець Голосіївського ВДВС Голосіївського РУЮ Проц В.С. звернувся до Голосіївського районного суду м. Києва з поданням про примусове проникнення до квартири АДРЕСА_1, яка перебуває у власності ТОВ «Рекламне агентство «ЕД-Ворлд».

В обгрунтування подання зазначив, що на виконанні знаходиться виконавче провадження № 37021089 з примусового виконання наказу 45/202 від 20 лютого 2012 року виданного Господарським судом м. Києва про стягнення з ТОВ «Рекламне агентство «ЕД-Ворлд» на користь ТОВ «Сан Принт» боргу в розмірі 895374,55 грн.

При виході державного виконавця за місцем знаходження майна боржника (АДРЕСА_1) з метою здійснити опис майна, що належить боржнику, доступу державному виконавцю надано не було, про що складений відповідний акт державного виконавця, хоча представник боржника в телефонному режимі був попереджений про проведення виконавчих дій.

Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 12 березня 2015 року задоволено подання головного державного ВДВС Голосіївського РУЮ в м.Києві ПроцВ.С. про примусове проникнення до житлового приміщення.

Надано дозвіл на примусове проникнення до житла ТОВ «Рекламне агентство «ЕД-Ворлд» яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції представник ТОВ «Рекламне агентство «ЕД-Ворлд» - Дарда С.С. подала апеляційну скаргу в якій просить скасувати вказану ухвалу суду та постановити нову ухвалу про відмову в задоволенні подання.

Вказує на те, що в матеріалах справи не міститься доказів того, що квартира АДРЕСА_1 належить ТОВ «Рекламне агентство «ЕД-Ворлд».

Зазначає, що представником справжнього власника вказаної квартири було надано до суду витяг з реєстру та первинні документи, які підтверджують право власності на квартиру за ОСОБА_3, який не являється ні учасником, ні керівником, ні працівником ТОВ «Рекламне агентство «ЕД-Ворлд».

В судовому засіданні представник апелянта скаргу підтримала та просила її задовольнити.

Державний виконавець та представник стягувача в судове засідання не з'явились, про день, час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином, а тому колегія суддів вважає за можливе розглянути справу за їх відсутності.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, з'ясувавши обставини справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Задовольняючи подання головного державного виконавця про примусове проникнення до житлового приміщення суд першої інстанції виходив з того, що майно боржника знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, боржник ухиляється від виконання судового рішення, для опису вказаної квартири державному виконавцю потрібно ввійти до квартири, але доступу державному виконавцю надано не було.

Проте колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції виходячи з наступного.

Відповідно до ст.376 ЦПК України питання про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної або особи, у якої знаходиться майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, або дитина, щодо якої є виконавчий документ про її відібрання, при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням житла іншого володіння особи за поданням державного виконавця.

Згідно з п.10 ч.3 ст.11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець має право звертатися до суду з поданням про постановлення вмотивованого рішення про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної особи або іншої особи, у якої знаходиться майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб.

Як вбачається з матеріалів справи на виконанні у ВДВС Голосіївського РУЮ у м. Києві знаходиться зведене виконавче провадження № 37021089 з примусового виконання наказів Господарського суду м. Києва від 08 серпня 2011 року № 57/198 про стягнення з ТОВ «Рекламне агентство «ЕД-Ворлд» на користь ТОВ ТГ «Інтертап» боргу в сумі 109688,20 грн., від 29 квітня 2011 року № 1/24 про стягнення з ТОВ «Рекламне агентство «ЕД-Ворлд» на користь ПП «Форум» боргу в сумі 49814,27 грн., від 13 квітня 2012 року № 5011-14/2327-2012 про стягнення з ТОВ «Рекламне агентство «ЕД-Ворлд» на користь ТОВ «Плаента Друк» боргу в сумі 58829,54 грн., від 20 лютого 2012 року 45/202 про стягнення з ТОВ «Рекламне агентство «ЕД-Ворлд» на користь ТОВ «Сан Принт» боргу в розмірі 895374,55 грн.

25 вересня 2014 року головним державним виконавцем ВДВС Голосіївського РУЮ у м. Києві Процом В.С. винесено постанову про проведення виконавчих дій по виконавчому провадженню № 37021089, яким доручено ВДВС Оболонського РУЮ у м. Києві провести опис майна боржника, а саме квартири АДРЕСА_1.

З акту державного виконавця ВДВС Оболонського РУЮ у м. Києві МойсеєнкоВ.В. від 01 жовтня 2014 року вбачається, що за адресою: АДРЕСА_1 на неодноразові дзвінки у двері ніхто не відчинив, зі слів сусідки з квартири №1, яка представлятися та підписуватися в акті державного виконавця відмовилася, в квартирі на даний час ніхто не проживає, підприємство не знаходиться, раніше мешкала жінка з дитиною.

Згідно з інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 22 жовтня 2014 року № 73888846 квартира АДРЕСА_1 перебувала в іпотеці на підставі договору іпотеки від 28 грудня 2005 року № 321/1, іпотекодержатель: АКБ «АЖІО», майнові поручителі: ОСОБА_5, ОСОБА_3, ОСОБА_6, боржник за основним зобов'язанням: ТОВ «Рекламне агентство «ЕД-Ворлд». Запис про іпотеку в Державному реєстрі іпотек погашено 30 січня 2014 року.

Відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстрів щодо об'єкта нерухомого майна від 16 лютого 2015 року № 33684896 квартира АДРЕСА_1 на праві власності належить ОСОБА_3, що також підтверджується копією свідоцтва про право власності на житло від 12 січня 1999 року, договором дарування частки квартири від 13 січня 2014 року та свідоцтвом про право на спадкування за заповітом від 09 червня 2011 року.

Проте суд першої інстанції вказаним обставинам не дав оцінку та прийшов до помилкового висновку про належність квартири АДРЕСА_1 боржнику.

Враховуючи те, що матеріали справи не містять доказів того, що квартира до якої державний виконавець просить надати дозвіл на примусове проникнення належить боржнику ТОВ «Рекламне агентство «ЕД-Ворлд» або що в ній знаходиться майно та кошти боржника колегія суддів вважає, що ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню з постановленням нової ухвали про відмову в задоволенні подання державного виконавця про примусове проникнення до житлового приміщення.

Керуючись ст.ст. 218, 303, 307, 312, 315, 317 ЦПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу представника товариства з обмеженою відповідальністю «Рекламне агентство «ЕД-Ворлд» - Дарда Сніжани Сергіївни задовольнити.

Ухвалу Голосіївського районного суду м. Києва від 12 березня 2015 року скасувати та постановити нову ухвалу наступного змісту.

В задоволенні подання головного державного виконавця відділу Державної виконавчої служби Голосіївського районного управління юстиції в м. Києві Проц Віктора Степановича про примусове проникнення до житлового приміщення - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в касаційному порядку протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: