Справа № 274/2475/15-ц
Провадження № 2/0274/1202/15
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
17.11.2015 року м. Бердичів
Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області в складі: головуючого-судді Щербака Д.С., за участю секретаря Поступайло Х.О., сторін, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Бердичеві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,-
У травні 2015 року позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду із зазначеним позовом до відповідача ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, а саме визнати останнього таким, що втратив право на користування квартирою за №13 в житловому будинку №2/40, що знаходиться по вулиці С.Сломницьких в місті Бердичеві Житомирської області.
Позовні вимоги мотивуються тим, що позивачка є власником трикімнатної квартири №13 в житловому будинку №2/40, що знаходиться по вулиці С. Сломницьких в місті Бердичеві Житомирської області.
Вказана квартира належить мені на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 03.04.2008 року, зареєстрованого в реєстрі за №415 та правочину (договору) про розподіл спадкового майна від 03.04.2008 року, зареєстрованого в реєстрі за №4-809. Крім того, зазначені відомості додатково підтверджуються витягом з Державного реєстру прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 29.01.2015 року за №32860028.
Згідно з довідкою від 25.05.2015 року за №1103, виданою МК ВЖРЕП №7, разом з позивачкою за вищевказаною адресою зареєстрований відповідач.
Однак, відповідач у 1989 році одружився та переїхав проживати у власну квартиру №11, яка знаходиться в житловому будинку №57 по вулиці Житомирській в місті Бердичеві Житомирської області.
Так, з 1989 року до теперішнього часу відповідач не проживає за своїм місцем реєстрації, оплату комунальних послуг не проводять, його особисті речі у квартирі відсутні. При цьому, відповідачу ніхто не перешкоджав проживанню або вселенню до вказаної квартири.
У судове засідання позивачка та її представник на підставі довіреності від 27.10.2015 року ОСОБА_3 зявились, позов підтримали та просили його задовольнити з наведених у ньому підстав, не заперечили проти винесення заочного рішення у справі.
Свідки ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 в судовому засіданні надали свідчення про те, що відповідач дійсно не проживає у вказаній вище квартирі з того часу як одружився, він проживає зі своєю сімєю за іншою адресою, комунальні послуги не сплачує, поточні ремонти у квартирі не робить, його особисті речі відсутні, будь-яких перешкод відповідачу щодо проживання не чиниться.
Відповідач, будучи належним чином повідомленим згідно з статями 74-76 ЦПК України про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явився, причини неявки суду не повідомив, від нього не надійшло клопотань про відкладення розгляду справи чи про розгляд справи за його відсутності, позов не оспорив.
Відповідно до ч.1 ст.224 ЦПК України судом ухвалено провести заочний розгляд справи.
Суд, дослідивши докази та проаналізувавши їх в сукупності, вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного.
Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.
Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його права хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння. Способи захисту права власності передбачені нормами статей 16, 386, 391 ЦК України.
Об'єктом власності особи може бути, зокрема, житло - квартира відповідно до статей 379, 382 ЦК України.
Права власника житлового будинку, квартири визначені ст.383 ЦК України та ст.150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім'ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Обмеження чи втручання у право власника можливе лише з підстав, передбачених законом.
Відповідно до ч. 1 ст.156 ЖК України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням в обсязі, визначеному відповідно до угоди з власником.
Суд враховує те, що квартира не приватизована, та наявність реєстрації відповідача у ній обумовлює понесення додаткових витрат позивачки на сплату комунальних послуг.
Відповідно до ст.7 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» визнання особи такою, що втратила право на користування житлом є підставою для зняття її з реєстраційного обліку.
Судові витрати згідно статей 79, 88 ЦПК України суд покладає на відповідача.
Керуючись ст. ст. 3, 10, 11, 57-61, 79, 88, 208-210, 212-215, 218, 222, 223, 294 ЦПК України, суд,
Позов ОСОБА_1 задовольнити.
Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, і.п.н. НОМЕР_1, таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме квартирою №13 в житловому будинку №2/40, що знаходиться по вулиці С.Сломницьких в місті Бердичеві Житомирської області.
Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, і.п.н. НОМЕР_1, в дохід держави судові витрати в розмірі 243,60 гривень.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Житомирської області через Бердичівський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги в 10денний строк з дня проголошення рішення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії даного рішення.

Заочне рішення може бути переглянуто Бердичівським міськрайонним судом за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя: Д.С. Щербак