Малиновський районний суд м.Одеси
РІШЕННЯ

Іменем України

17 серпня 2010 року Малиновський районний суд м.Одеси у складі:

головуючого - судді Вербицької Н.В.,

при секретарі - Солтис О.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ВАТ «Одеський коровай» про визнання незаконними наказів про дисциплінарні стягнення та звільнення, поновленні на роботі, стягненні середнього заробітку за час вимушеного прогулу, а також моральної шкоди,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 15,05.2009 року звернулась з позовом до ВАТ «Одеський коровай» про визнання незаконним наказу № 170-пр від 24.04.2009 року, яким її притягнуто до дисциплінарної відповідальності у вигляді попередження за порушень санітарних правил. Оскільки на підприємстві не існує санітарних правил, та вона постійно слідкує за своїм зовні ннім видом, вважає що цей наказ є безпідставним. Неправомірними діями відповідача щодо накладення необгрунтованого дисциплінарного стягнення їй завдано моральну шкоду, яку вона оцінює в 5 000 грн.

В ході розгляду справи, 22.06.2009 року позивач доповнила свої позовні вимоги щодо визнання незаконним наказу № 102-к від 01.06.2009 року про її звільнення на підставі п.З ст.40 КЗпП України, поновленні на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу (а.с 12-13).

Позивач згодом неодноразово уточнювала свої позовні вимоги (а.с.56-58,96-97), з ідно останніх просила визнати незаконними з часу прийняття наказів:

№ 138 від 07.04.2009 пре накладення дисципг нарі сто стягнення у вигляді догани;

№ 155 від 17.04.2009 року про накладення дисциплінарного стягнення у вигляді догани;

№ 170 від 24.04.2009 року про накладення дисциплінарного стягнення у вигляді

попередження;

№ 102 від 01.06.2009 року про її звільнення з посади машиніста ТРМ 4 розряду хлібозаводу

№ 2 по п.З ст.40 КЗпП України; стягнути суму середнього заробітку за час вимушеного прогулу з 03.06.2009 року га моральну шкоду в розмірі 5 000 грн.(а.с.153-154). Крім того, просила повернути їй 100% премії за березень 2009 року, якої вона була позбавлена наказом № 155 та зобовязати відповідача перевести її на легшу роботу згідно рекомендації МСЕК від 22.06.2009 року.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначала, що наказ № 138 від 07.04- 2009 року є незаконним, оскільки службовою перевіркою не встановлена її вина, що бракована продукція виготовлена на машині, де вона працювала. Наказ № 155 від 17.04.2009 року винесений за обставин, які не мали місце, а саме за невихід на робоче місце. Оскільки вона не відмовлялась працювали, та в той день працювала на 4-й лінії за усною вказівкою майстра, вважає що наказана незаконно. Наказ № 170 від 27.03.2009 року є незаконним з підстав, наведених вище Гсивач також вважає, що при виданні наказів № 155 та 170 відповідач порушив вимоги ст.ст. 148-150 КЗпП України. Крім того, при притягненні до дисциплінарної відповідальності відповідач у наказах не зазначив конкретних відомостей та фактів про порушення трудової дисципліни, в них відсутні посилання на нормативні акти, яки порушені позивачем, не зазначена тяжкість здійснених проступків та інше. Оскільки такі накази не містять достовірних, обєктивних даних про систематичне порушення ОСОБА_1 покладених на неї обовязків, звільнення її з роботи є незаконним. Беручі до уваги, що копії наказів № 138 га 1 55 позивач отримала вже в ході розгляду цивільної справи, вона була позбавлена можливості оскаржити їх своєчасно і просила поновити їй строк для їх оскарження (а.с.145-147,156-158).

Крім того, позивач просила не розглядати її вимога щодо стягнення з відповідача витрат на проходження медичного огляду в розмірі 16,55 гри., витрат на виклики відповідача до суду в розмірі 16,4 грн., а також винагороду за вислугу років за 2007-2009 роки в розмірі 3 622 грн. (а.с.154). Уточнивши дане прохання у позивача, яка вважала за необхідне залишити ці вимоги без розгляду, суд ухвалою від 17.08.2010 року позовні вимоги ОСОБА_1ГІ. про стягнення з відповідача витрати на проходження медичного огляду в розмірі 16,55 грн., витрати на виклики відповідача до суду в розмірі 16,4 грн., а також винагороду за вислугу років за 2007-2009 роки в розмірі 3 622 грн. залишив без розгляду.

Відповідач позовні вимоги не визнав. Заперечуючи проти позову, представник відповідача зазначав, що наказом № 138 від 07.04.2009 року притягнута до дисциплінарної відповідальності з позбавленням премії за березень 2009 року не лише ОСОБА_2, а і ОСОБА_3 та ОСОБА_4, які підміняти позивачку на обідню перерву. Дисциплінарне стягнення було вжито на підставі службового розслідування, яке проводилось внаслідок попадання в готову хлібну продукцію сторонніх предметів. Оскільки підприємством службове розслідування проведено повно, представник відповідача вважав достатнім цих підстав для прийняття цього наказу. Позивачка неодноразово: 19.23,27 березня 2009 року без дозволу керівництва хлібозаводу № 2 відмовлялась приймати своє робоче місце на технологічній лінії № 3, внаслідок чого не виконувала змінне завдання, самовільно переходила на лінію № 4, де заважала працювати іншим робітникам. На зауваження безпосереднього керівництва не реагувала, створювала конфліктну ситуацію серед працівників підрозділу в цілому, що підтверджується поясненнями, службовими записками. На підставі цього, обгрунтовано їй було винесено догану з позбавленням премії за березень 2009 року наказом № 155 від 17.04.2009 року. Іншим наказом № 170 від 24.04.2009 року до позивачки було застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді попередаення за порушення п. 157 Санітарних правил для підприємств хлібопекарної промисловості, затверджених міністерством харчової промисловості СРСР та головним санітарним лікарем СРСР 30.10.1969 року та 02.03.1969 юку. Оскільки позивачка, грубо порушуючи ці правила приходила на роботу7 в неохайному вигляді, що підтверджується службовою запискою начальника виробництва, відмовилась надавати пояснення з цього приводу, вона обґрунтовано була притягнута до дисциплінарної відповідальності. В звязку з багато чисельним порушенням позивачкою трудової дисципліни, в т.ч. за ті. які були видалені відповідачем після накладення адміністративних стягнень, позивач була звільнена з роботи на підставі п.З ст.40 КЗпП України Оскільки накладення адміністративного стягнення на позивача та його звільнення проведено у відповідності з вимогами діючого законодавства, представник відповідача просив відмовити у позові в повному обсязі.

Вислухавши пояснення сторін їх представників, свідків, дослідивши матеріали справи, а також надані та витребувані документи, суд прийшов до висновку7 про відмову у позові з наступних підстав.

ОСОБА_1 працювала на Одеському хлібозаводі ,N*2 2 , який згодом увійшов до складу7 ВАТ «Одеській коровай» з 27.11.1991 току на посаді токаря-майстра 6 роз зяду, з 09.03.1992 року переведена на посаду машиніста тісто розподільних машин (надалі - машиніст ТРМ) 4 розряду7, 17.1 1.1993 року переведена на посаду оператора котельної 2 розряду, з 11.02 1994 року до дня звільнення працювала на посаді машиніста TF М 4 розряду7 пекарного цеху (а.с.38 88).

1)
року наказом голови правління ВАТ «Одеський коровай» N4 .'38-по за наслідками проведення службової перевірки машиніст ТРМ ОСОБА_5 із несумлінневідношення до своїх обовязків внаслідок чого до готової продукції попали сторонні предмети, притягнута до дисциплінарної відповідальності з оголошенням догани з позбавленням премії за березень 2009 року на 10% (а.с.83). Службою перевіркою, зокрема, встановлено, ще хліб обідній, 0,8 кг, випікався на хлібозаводі № 2 з 18.03.2009 на 19.03 2009р., на зміні № 1, де начальник міни ОСОБА_6, на ліні № 3. Машиністом ТРМ на лінії № 3 працювала ОСОБА_1ГІ. на обід її підміняли машиніст ТРМ ОСОБА_3 та тістовод ОСОБА_7 В хлібі обідньому в и то наявність запеченого куска віника, що підтверджується актом перевірки якості продукції спеціалістами контрольно-виробничої лабораторії № 80 від 19.09.2009 року (а.с. 172, 173). Згідно 149 КЗУП від осіб, які працювати на лінії № 3, в т.ч. і ОСОБА_1 відібрані пояснення (а.с. 168-170). Зокрема, ОСОБА_2 пояснила, що віник в неї находився на полу, вона поправляла тестові заготовки та не помітила, що був фрагмент віника на тісті Якщо б помітила, то забрала б. Інші працівники які підміняли ОСОБА_8 пояснили, що на лінії сторонніх предметів, в т.ч. віника, не було. За результатами службової перевірки начальником відділу інформації ОСОБА_9 19.03.2009 року зроблений висновок, яким пропоноване за несумлінне відношення до роботи, невиконання «Санітарних правил» і інструкції по попередженню попадання сторонніх предметів в продукцію хлібопекарних підприємств машиністом ТРМ ОСОБА_10, ОСОБА_11, тестовода ОСОБА_4Ф наказати в дисциплінарному порядку (а.с.171-171зв). Зазначений висновок затверджений головою правління ВАГ «Одеський коровай» ОСОБА_12 Крім ОСОБА_1, до дисциплінарної відповідальності наказом № 138-пр від 07.04.2009 року притягнуті ОСОБА_11 А і. та ОСОБА_13, яким також оголошено догану, та начальник зміни ОСОБА_14, яку попередили про недостатній контроль за роботою підлеглих. Цей наказ, згідно ст.148 КЗУП, винесений головою правління ВАТ «Одеський коровай» не пізніше місяця після виявлення проступку.

При обранні ОСОБА_1ГІ. виду стягнення кер вництвом підприємства враховувалась її попередня робота та ступень тяжкості проступку, який міг привести до підриву іміджу та авторитету компанії, про зазначено у висновку службового розслідування.

Пунктом 2 Правил внутрішнього трудового розпорядку передбачена відповідальність працівника за такі порушення трудової дисципліни разом з доганою або звільненням - позбавлення щомісячної премії (а.с. 138).

З наказом від 07.04.2009 року № 138-пр позивач ознайомлена, як це передбачено ч.4 ст. 149 КЗУГІ, про що свідчить її підпис та пояснення про те, що віник міг попасти в тісто не на їх зміні (а.с.83 зв.).

Таким чином, накладаючи дисциплінарне стягнення на позивача, відповідачем були дотримані вимоги ст.ст. 147-149 КЗУП, доводи позивача, що при накладенні стягнення не встановлена вина ОСОБА_2 спростовуються матеріалам) і службової перевірки.

Крім того, з вимогами про оскарження цього наказу позивач звернулась з пропуском тримісячного строку, передбаченого ст.233 КЗУГІ, а самі 29.09.2009 (а.с. 19,56-59). Гой факт, що позивач не отримала своєчасно копії цього наказу не є підставою для поновлення пропущеного строку, оскільки вона відповідно до вимог КЗУП своєчасно з ним була ознайомлена, проте, до часу звільнення не мала намір його оскаржити. Пропуск строку для звернення до суду є самостійною підставою для відмови у позові в цій частині.

1)
року головою правління БАТ «Одеський коровай» ОСОБА_12 витаний наказ № 155-пр про притягнення ОСОБА_1 до дезциплінарної відпові дальності у з і ляді догани за порушення трудової дисципліни з позбавленням премії за березень 2009р., а саме за те, що 19.03.2009р., 23.03.2009р., 27.03.2009 р. відмовилась приймати своє робоче місце на технологічній лінії № 3, не виконала змінне завдання, самовільно перейшла на лінію № 4, де перешкоджала працювати іншим робітникам. На зауваження начальника зміни ОСОБА_14, начальника виробництва хлібозаводу № 2 ОСОБА_15 не реагувала, вела себе неадекватно, створювала конфліктну ситуацію серед працівників (а.с.84). Підставою для прийняття цього наказу є службова записка начальника виробництва ОСОБА_15 від 28.03.2009р., акти від 19.03.2009р., 23.03.2009р., 27.03.2009р. про відмову прийняти робоче місце, колективні записки робочих с міни від 20.03.2009р., 27.03.2009р., службова записка начальника КПЛ ОСОБА_16 від 08.0і .2009 р.

В службовій записці начальника виробництва ОСОБА_15, зокрема зазначено, що ОСОБА_1ГІ. 19,23 га 27 березня 2009 року, будучі забезпеченою робочим і сцем згідно штатного розкладу, відмовилась приймати своє робоче місце на технологічній лінії №3, не приступила до роботи, не виконала змінне завдання, самовільно перейшла на лінію №4, де бригада укомплектована. На лінії №4 також не виконує змінне завдання, перешкоджає працювати іншим робітникам, на зауваження нз реагує, виконує саму легку роботу', веде себе неадекватно, кричить, кидає хлібні форми, створює конфліктну ситуацію серед робочих (а.с. 174). Факт відмови ОСОБА_1 прийняти своє робоче місце 19.03.2009р підтверджується актом від.19.03.2С 09р., складеного начальником зміни ОСОБА_14, формувальником зміни Строгановою Л„ пекарями ОСОБА_17 та ОСОБА_18, укладчиком ОСОБА_19(а.с.175).

З цього приводу від ОСОБА_2 витребувано пояснення, в якому вона зазнач я із вже тривалий час працює на лінії № 4, на лінії № 3 працює інший робітник. Крім того, вона з травня 2008 року є інвалідом третьої групи та їй тяжко працювали на лінії № 3 (а.с.176, 176 зв). Цим фактом, а також необхідністю переведення її на легший труд позивач пояснювала в су .новому засіданні свою роботу на лінії № 4, а не на технологічній ліні № 3. Проте, з наданих позивачем документів вбачається, що третя група інвалідності надана їй згідно довідки МСЕК 23.05 2008 року, проте висновок про умови та характер праці, а саме рекомендації по виконанню легкої фізичної праці наданий МСЕК лише при повторному огляді - 02.06.2010 року (а.с.20), в той час, коли позивач була вже звільнена з посади. Тобто, про сипе казань проти роботи машиністом ТІ М у березні 2009 року позивач не мала. Ці ж обставини підтверджуються рішенням КІС ВАТ «Одеській коровай» від 02.06.2009 року (а.с.160-161).

Крім того, як пояснили в судовому засіданні свідки: начальник виробництва ванцок И.С та начальник зміни ОСОБА_14 робота на технологічній лінії № 3, де повинна була працювати позивач, є значно легшою, ніж на лінії № 4. Однак, на лінії № 3 працює один робітник, що підвищує його відповідальність за готову продукцію, на лінії № 4 - три працівника. Самовільно переходячи на лінію № 4 ОСОБА_1, де посада машиніста ТРМ не передбачена штатним розкладом, і там не виконувала своє завдання, в часи роботи, не враховуючи час на перерву, могла читати газету, поки інші працювали, засипала на робочому місці, могла піти з робочого місця.

Привертає увагу' той факт, що із службовими записками до голови правління щодо невиконання позивачем своїх службових обовязків, не виконання нею вимог безпосереднього керівництва - начальника зміни звертались робітники бригади. В записках також зазначалось, що переходячи на лінію № 4, ОСОБА_1 В П. виконує лише ту роботу, яка є підходить, і ту - повільно - менше обсягу на одного працівника, створює на робочому місці конфліктну ситуацію. Як працівника бригади, вони не бажають за неї працювати, та роблять їй зауваження, а зона кричить, заважає виконувати роботу (а.с.177, 180).

За фактом відмови позивача прийняти своє робоче місце на лінії № 3 начальником зміни ОСОБА_14 та членами бригади складені відповідні акти (а.с.178-179). З цього приводу від ОСОБА_2 також були витребувані пояснення, плоте вона відмовилась їх надавати, що підтверджується відповідними актами від 23.03.2009р. 27.03.2009р.(а.с.181-і82) В судовому засіданні свідок ОСОБА_14 підтвердила факт складання цих актів і справжність її підпису на них.

З наданого представником відповідача витягу і і штатного розкладу за період січень- червень 2009 року вбачається, що посада машиніста ТІ М передбачена лише на технологічних лініях №№ 1-3, що підтверджувала необхідність знаходження позивача на, робочому місці на технологічній лінії № 3. Як машиніст ТРМ ОСОБА_1 ознайомлена зі своєю посадовою інструкцією, яка затверджена 03.03.2003 року головою правління ВАТ «Одеський коровай» ОСОБА_12, що підтверджується відповідним підписом позивача.

Відмовившись виконувати свої обов` язки машиніста ТРМ на лінії № 3, позивач тору шила вимоги розділу 3 Правил внутрішнього трудового розпорядку для працівників ВАТ «Одеський коровай», які затверджені 02.12.2008 року разом із затвер дженням нового колективного договору. Цим розділом Правил робітники зобовязані виконувати обовязки, встановлені трудовим договором, дотримуючись при цьому дисципліни праці і порядку на виробництві. Таким чином, має місце невиконання позивачем своїх службових обов'язків, покладених на нього трудовим договором га Правилами внутрішнього трудового дозі о рядку без поважних причин

Маючи достатньо підстав для прийняття наказ) про притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності, враховуючи її попередню роботу та обставини здійснення нею не однократно порушення Правил внутрішнього трудового розпорядку на протязі березня місяця 2009 року, витребувавши від порушника трудової дисципліни пояснення, відповідачем обгрунтовано, в межах строку, передбаченого ст.148 КЗУП, було прийнятий наказ № 155-пр від і 7.04.2009 року.

Позивач відмовилась від ознайомлення з наказом № 155-пр віл 17.04.2009 року, що підтверджується актом, складеним працівниками хлібозаводу № 2 (а.с.85). Обставини відмови від підпису з ознайомленням з наказом підтвердила сама ОСОБА_2ГІ. у своєму позові від 29.09.2009 року, в якому зазначила, що зробила це через те, що їй не надали копію наказу (а.с. 56).

Суд не приймає до уваги посилання представника позивача на те, що оскільки ОСОБА_1 табельована за 19,23,27 березня 2009 року, не можна вважати, що вона відмовилась працювати з ці дні на лінії № 3 та самовільно перейшла працювати на іншу лінію. Проте позивач сама пояснювала, що в ці дня вона працювала на лінії № 4 та не могла працювати на лінії №3' - за станом здоров'я. Крім того, суд вважає обгрунтованими доводи відповідача про те, що оскільки що ці дні їй відмічено як робочі, не спростовує факту відмови позивача від виконання безпосередньо своїх обов'язків.

З вимогами про скасування цього наказу позивач звернулась лише 29.09.2009 року, тобто з пропуском тримісячного строку. Враховуючи обставини відмови позивача від ознайомлення з наказом, підтвердженням цього факту самою позивачкою, її свідомість про прийняття цього наказу, суд вважає, що підстав для поновлення ОСОБА_1 строку для оскарження цього наказу немає. Пропуск строку для звернення до суду є самостійною підставою для відмови у позові в цій частині.

Наказом № 170-пр від 24.04.2009 року ОСОБА_1 притягнута до дисциплінарної відповідальності у вигляді попередження за порушення п. 157 «Санітарних правил для підпрж мств хлібопекарної промисловості» (а.с.86). Підставою для прийняття цього наказу є службова записка начальника виробництва ОСОБА_15, акт о приході на роботу в неохайному вигляді від 27.03 2009 року. В ході розгляду справи встановлено, що позивач приходила на роботу в неохайному вигляді. Так актом, складеним медичною сестрою ОСОБА_20, начальником зміни ОСОБА_14, начальником служби охорони ОСОБА_21 27.03.2009 року, зафіксований приход ОСОБА_1 на роботу в неохайному вигляді, що є порушення п.157 Санітарних правил (а.с.185). Про ці ж обставини зазначено і доповідних начальника виробництва ОСОБА_15С від 28.03.2009 року та 30.03.2009 року (а.с.174,184). В судовому засіданні свідок ОСОБА_14 пояснила, що позивач неодноразово приходила на роботу в робочому костюмі, в якому повинна знаходитись лише з цеху і не виходити за межі підприємства, іноді, як і 27.03.2009 року, приходить на роботу в брудній одежі.

Відповідно до розділу 5 посадової інструкції машиніста ТРМ ОСОБА_1 повинна дотримуватись правил особистої гігієни. Ці ж вимоги до працівника зазначені у розділі 3 Правил внутрішнього трудового розпорядку для працівників ВАТ «Одеській коровай» (а.с.132). Пунктом 157 Санітарних правил для підприємств хлібопекарної промисловості, затверджених міністерством харчової промисловості СРСР та головним санітарним лікарем СРСР 30.10.1969 року та 02.03 1969 року працівники хлібопекарних підприємств зобовязані дотримуватись правил особистої гігієни, зокрема, приходити на роботу в чистому (особистому) одязі та взутті.

Враховуючи тяжкість здійсненого позивачкою проступку, її попередню роботу, адміністрація ВАТ «Одеській коровай» вважало за достатнє міру дисциплінарного стягнення - попередження. Від ОСОБА_1 було витребувано пояснення з приводу порушення нею трудової дисципліни, проте, вона відмовилась надавати будь-які пояснення, що підтверджується відповідним актом від 27.03.2009 року (а.с.186). Крім того, актом начальника змін з та працівниками бригади 29.04.2009 року складений акт про ознайомлення ОСОБА_1 В П. з наказом, але остання відмовилась поставити підпис про ознайомлення (а.с.87).

Позивачем не доведена незаконність прийняття цього наказу, та порушенням відповідачем норм КЗУП при його виданні. Той факт, що застосована міра дисциплінарного стягнення, яка не передбачена ст.147 КЗУП, не є підставою для визнання його недійсним. Частина 2 цієї статті передбачає інші види стягнення, які передбачені уставами та положеннями про дисципліну для окремих категорій працівників. Пунктом 2 розділу 7 Правил внутрішнього трудового розпорядку для працівників ВАЗ «Одеській коровай» передбачено накладення дисциплінарного стягнення у вигляді попередження (а.с.138).

1)
року начальником виробництва ОСОБА_15 до голови правління подана службова записка, в якій викладені обставини відмови ОСОБА_1 приймати своє робоче місце на технологічній лінії № 3, самовільного переходу на лінію № 4, де бригада укомплектована. Ці ж обставини підтверджуються актом начальника зміни і працівників бригади від 23.04.2009 р. (а.с.77,79). За цих обставин ОСОБА_1 відмовилась надавати пояснення, що підтверджується відповідним актом від 23.04.2009 року (а.с 78)

2) року наказом № 102-к ОСОБА_1 звільнена з гк сади машиніста тісторобних машин 4 розряду виробничого цехи хлібозаводу № 2 з 02.0С-.2С09 росу за систематичне невиконання працівником без поважних причин обовязків, покладених_на нього трудовим договором, згідно п.3 ст.40 КЗУП. При прийнятті наказу про звільнення враховуй; лось неодноразове притягнення ОСОБА_1ГІ. до дисциплінарної відповідальності протягом останнього року, а саме на підставі наказів № 138-пр від 07.04.2009р., № 155-пр від 17.04.2009р., № 170-пр від 24.04.2009 p., а також останній факт невиконання нею свої службових обовязків за даними акту від 23.04.2009 p., та службовою запискою начальника виробництва від 23.04.2009 р.

Відповідно до п.З ч.І ст.40 КЗУП, п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України <Про практику розгляду судами трудових спорів» № 9 від 06 11.1992 року із наступними змінами та доповненнями працівник може бути звільнений за систематичне невиконання без поважних причин обовязків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку, якщо до працівника раніше застосовувались заходи дисциплінарного або суспільного стягнення. Як зазначалось вище позивач протягом останнього року тричі притягувалась до дисциплінарної відповідальності за невиконання або неналежне виконання своїх службових обовязків, які не втратили своєї юридичної сили, оскільки підстави для їх скасування відсутні.

Вчинення 23.04.2009 року позивачем повторного проступку щодо відмови прийняти своє робоче місце на лінії № 3 після притягнення її до дисциплінарної відповідальності за аналогічні неодноразові порушення службових обов'язків у березні 2009 року, свідчить про систематичне невиконання нею своїх службових обовязків, грубе порушення нею як своїх посадових обовязків, гак і нехтування трудовою дисципліно, на підприємстві в цілому.

З наказом про звільнення позивач була ознайомлена, про що свідчать її пояснення на тексті наказу про незгоду із звільненням та проханням надати копію наказу (а.с.14), але розписатися про ознайомлення з наказом позивач відмовилась, що підтверджується актом від 02.06.2009 року (а.с.66). Копія наказу була направлена відповідачем на адресу позивача (а.с.14 зв.).

З огляду на вищенаведені обставини в їх сукупності суд приходить до висновку, що звільнення позивача було проведено законно та обгрунтовано з врахуванням тяжкості вчиш ного проступку та попередньої роботи звільненого працівника, будь-яких поважний причин у ОСОБА_1 відмовитись виконувати свої службові обовязки не було, про що зазначгдось раніше.

Суд відхиляє доводи позивача про те, що наказ про звільнення прийнятий з порушетням місячного строку з дня виявлення проступку, враховуючи, що за даними відповідача такі проступки мали місце в березні та квітні місяці.

Відповідно до ст.148 КЗУП дисциплінарне стягнення застосовується власником або уповноваженим ним органом безпосередньо після виявлення проступку, не враховуючи часу звільнення працівника від роботи в звязку з тимчасовою непрацездатністю або знаходженням у відпустці.

Звільнення ОСОБА_1 послідувало безпосередньо після виявлення проступку 23.04.2009 року. При цьому, головою правління при виданні наказу була враховані заходи дисциплінарного стягнення, які застосовані до ОСОБА_1 раніше і які є не знятими, а не проведено звільнення за гі проступки, за яки позивач вже отримала стягнення. Відповідачем не пропущений місячний строк застосування дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення, оскільки позивач з 6 по 27 травня 2009р. знаходилась на лікарняному (а.с.45).

Відмовляючи у позові про скасуванні наказів про притягнення до дисциплінарної відповідальності, поновлення на роботі, суд відмовляє у вимогах щодо стягнення середнього заробітку за вимушений прогул, моральної шкоди, повернення позивачу 100% премії за березень 2009 року, якої вона була позбавлена наказом № 155 та зобовязання відповідача перенести позивача на легшу роботу згідно рекомендації МСЕК від 02.06.2009 року, які є похідним / від вимог про визнання наказів незаконними та поновленні на роботі.

Керуючись ст.ст.40 п.3,147-149 КЗУП, ст.ст. 10,11,60,209,212-215 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ВАТ «Одеський коровай» про визнання незаконними наказів про дисциплінарні стягнення та звільнення, поновленні на роботі, стягненні середнього заробітку за час вимушеного прогулу, моральної шкоди, повернення 100% премії за березень 2009 року та зобовязання відповідача перенести позивача на легшу роботу згідно рекомендації МСЕК від 02.06.2009 року - відмовити

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня отримання повного тексту рішення апеляційної скарги.

Головуючий

ОСОБА_22