Справа №295/7043/15-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

08.06.2015 року м. Житомир

Богунський районний суд міста Житомира у складі

судді Корицької В.О.,

при секретарі Барашивець Т.С.,

без участі сторін,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали цивільної справи

за позовом ОСОБА_1,

до Житомирської міської ради,

третя особа Реєстраційна служба Житомирського міського управління юстиції

Житомирської області,

про визнання права власності на реконструйований об'єкт нерухомого майна,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду із наведеним вище позовом, в якому просить визнати за нею право власності на реконструйований з сараю житловий будинок, який знаходиться за адресою: м. Житомир, вул. Черняховського, 147г, загальною площею 141,3 м. кв.

В обґрунтування позову вказала, що 25 жовтня 2007 року Рішенням № 806 Виконавчого комітету Житомирської міської ради їй було надано дозвіл на реконструкцію сараю літера «Е», «е» в житловий будинок по вул. Черняховського, 147-г з прибудовою, відповідно до розробленого проекту.

12 квітня 2010 року позивачем було отримано дозвіл за № 233/6 від Житомирського відділу АБК інспекції ДАБК у Житомирській області на виконання будівельних робіт з реконструкції сараю в житловий будинок з розширенням за рахунок прибудови по вул. Черняховського, 147-г в м. Житомирі.

Відповідно до Декларації про готовність обєкта до експлуатації, зареєстрованої в Управлінні ДАБІ у Житомирській області від 20.03.2015 р. за № ЖТ 59, будівельні роботи були завершені, обєкт готовий до експлуатації.

З метою реєстрації права власності на реконструйований обєкт нерухомого майна ОСОБА_1 звернулася в реєстраційну службу Житомирського міського управління юстиції Житомирської області 15.04.2015 року в установленому законом порядку, на що 27 квітня 2015 року державним реєстратором прав на нерухоме майно ОСОБА_2 було прийнято рішення про відмову у державні реєстрації права власності на реконструйований обєкт нерухомого майна, що розташований за адресою м. Житомир, вул. Черняховського, 147-г, із посиланням на те, що не було подано документ, який підтверджує виникнення, перехід та припинення речових прав на нерухоме майно, а саме на реконструйований сарай.

Сторони у судове засідання 08.06.2015 р. не зявились.

ОСОБА_1 надала суду заяву, в якій підтримала повністю заявлені вимоги з підстав, викладених у позові, та просила розглянути справу без її особистої участі. /а.с. 35/

Представник відповідача подав заяву до суду про розгляд справи у його відсутності, у зв'язку з участю в іншому судовому засіданні. /а.с. 36/

Реєстраційна служба Житомирського міського управління юстиції Житомирської області про час і місце розгляду справи завчасно повідомлялась судом відповідно до норм, встановлених ст.ст. 74-76 ЦПК України, що підтверджується наявними матеріалами справи, однак у судове засідання представник не з'явився, заперечень до суду також не надійшло. /а.с. 31/

Згідно ч. 2 ст. 197 ЦПК України у звязку з неявкою сторін у судове засідання, фіксування судового процесу з допомогою звукозаписувального пристрою не здійснювалось. /а.с. 37/

Відповідно із ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Враховуючи те, що у справі зібрано достатньо матеріалів, суд вважає за можливе розглянути дану цивільну справу у відсутності сторін на підставі наявних доказів, що відповідає положенням ч. 2 ст. 158 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному і обєктивному розгляді всіх обставин в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи із наступних підстав.

У відповідності із ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності є непорушним.

Відповідно до ч. 1 ст. 16, ст. 316 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Правом власності є право особи на майно, яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею.

Згідно ч. 2 ст. 331 ЦК України право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна).

Із матеріалів справи судом встановлені наступні юридичні факти.

25 жовтня 2007 року Рішенням № 806 Виконавчого комітету Житомирської міської ради їй було надано дозвіл на реконструкцію сараю літера «Е», «е» в житловий будинок по вул. Черняховського, 147-г з прибудовою, відповідно до розробленого проекту.

12 квітня 2010 року позивачем було отримано дозвіл за № 233/6 від Житомирського відділу АБК інспекції ДАБК у Житомирській області на виконання будівельних робіт з реконструкції сараю в житловий будинок з розширенням за рахунок прибудови по вул. Черняховського, 147-г в м. Житомирі.

Відповідно до Декларації про готовність обєкта до експлуатації, зареєстрованої в Управлінні ДАБІ у Житомирській області від 20.03.2015 р. за № ЖТ 59, будівельні роботи були завершені, обєкт готовий до експлуатації.

З метою реєстрації права власності на реконструйований обєкт нерухомого майна ОСОБА_1 звернулася в реєстраційну службу Житомирського міського управління юстиції Житомирської області 15.04.2015 року в установленому законом порядку, на що 27 квітня 2015 року державним реєстратором прав на нерухоме майно ОСОБА_2 було прийнято рішення про відмову у державні реєстрації права власності на реконструйований обєкт нерухомого майна, що розташований за адресою м. Житомир, вул. Черняховського, 147-г, із посиланням на те, що не було подано документ, який підтверджує виникнення, перехід та припинення речових прав на нерухоме майно, а саме на реконструйований сарай.

Згідно свідоцтва № 17112 про право власності на житло від 06 квітня 1995 року, виданого відділом приватизації державного житлового фонду на квартиру, яка знаходиться за адресою АДРЕСА_1, що належить на праві приватної, спільно-сумісної власності гр. ОСОБА_3 (матір позивача), ОСОБА_4 (батько позивача), ОСОБА_5 (прізвище змінено на ОСОБА_1 на підставі свідоцтва про одруження серії І-ТП № 055258 від 05.09.1998 року) та ОСОБА_6 (сестра позивача), дана квартира розташована в одноповерховому трьохквартирному житловому будинку. В звязку з чим на підставі вищевказаного свідоцтва та рішення виконкому Житомирської міської ради народних депутатів від 29 серпня 1996 року ОСОБА_3 було надано в постійне користування земельну ділянку площею 0,0456 гектарів в межах згідно планом, що підтверджується державним актом на право постійного користування землею серії ЖТ від 15.11.1996 р. (даний акт зареєстрований в Книзі записів державних актів на право постійного користування землею за № 570) під обслуговування житлового будинку та ведення особистого підсобного господарства.

Згідно даних вищевказаного державного акту та технічного паспорту № 1005 від 18.02.2015 р., що виданий КП «Житомирське обласне міжміське бюро технічної інвентаризації «Житомирської міської ради», вбачається, що реконструйований під житловий будинок сарай розташований в межах земельної ділянки, яка була надана ОСОБА_3 в постійне користування. /а.с.2024/

Згідно нотаріально посвідченої заяви ОСОБА_3 (матері позивача) вбачається, що вона не заперечувала проти будівництва та подальшого оформлення (узаконення) житлового будинку на земельній ділянці, яка їй відведена у постійне користування, на місці господарських споруд (реконструкція господарських споруд в житловий будинок), що знаходиться за адресою м. Житомир, вул. Черняховського, 147 позивачем. /а.с. 26/

Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до ст. 182 ЦК України, право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації.

Враховуючи вищенаведене, а також, що в інший спосіб не представляється можливим захистити права позивача, суд приходить до висновку про задоволення позовної заяви ОСОБА_1 щодо визнання за нею права власності на реконструйований об'єкт нерухомого майна.

Оскільки позивач не заявляв вимоги щодо стягнення із відповідача понесених судових витрат, суд, керуючись принципом диспозитивності цивільного судочинства, закріпленим ст. 11 ЦПК України, не вирішує питання про розподіл судових витрат згідно ст. 88 ЦПК України.

Керуючись ст. 182, 316, 331, 392 ЦК України, ст.ст. 158, 197, 212-215, 224-226 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на реконструйований з сараю житловий будинок, який знаходиться за адресою: м. Житомир, вул. Черняховського, 147г, загальною площею 141,3 м. кв..

Рішення може бути оскаржене позивачем до апеляційного суду Житомирської області через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів із дня отримання копії даного рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на його оскарження. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, який його постановив за заявою відповідача, поданої протягом десяти днів з дня отримання копії рішення суду.

Суддя В.О. Корицька