Справа № 199/7323/15-ц
13 листопада 2015 Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська в складі:
головуючого судді Богун О.О.
при секретарі Хлус Ю.А.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дніпропетровську цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -
ВСТАНОВИВ:
У вересні 2015 року позивач звернувся до суду з даним позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитом, в обґрунтування своїх вимог зазначивши, що відповідно до умов укладеного договору № б/н від 27.08.2011 відповідач ОСОБА_1 отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку у розмірі 300 грн., зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом.
Щодо зміни кредитного ліміту банк керується п.п. 2.1.1.2.3, 2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг, де зазначено, що Клієнт дає згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням Банку, і він надає йому право в будь-який момент цей ліміт змінити (зменшити, збільшити). Підписання даного договору є прямою та безумовною згодою позичальника щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого Банком. Позичальник підтвердив свою згоду на те, підписавши заяву разом із «Умовами та правилами надання банківських послуг».
Банк нараховує відсотки за користування кредитом в розмірі, встановленому «Тарифами банку» з розрахунку 360 календарних днів на рік, що підтверджується п. 2.1.1.12.6 «Правил користування платіжною карткою».
4979,70 грн. заборгованість за кредитом; 6241,01 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом, 1599,60 грн. заборгованість за пенею та комісією; а також нараховані штрафи: 500,00 грн. штраф (фіксована частина) та 641,02 грн. штраф (процентна складова). На даний час відповідач продовжує ухилятися від виконання свого обовязку щодо погашення у, в звязку з чим позивач і просить суд стягнути дану суму заборгованості з нього в судовому порядку.
В судове засідання позивач не зявився, його представником надано до суду заяву з прохання слухати справу у його відсутність, на задоволені позову наполягає. Проти заочного розгляду справи не заперечує.
Відповідач у судове засідання не зявилася, про місце, дату та час судового розгляду справи буда сповіщена належним чином, про причини неявки суд не повідомив, не надав заяви про розгляд справи за його відсутності, не скористався правом надання заперечень проти позову, у звязку з чим суд за згодою позивача вирішує справу у порядку заочного розгляду на підставі наявних у справі доказів.
Відповідно до ч.1 ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України у звязку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі з наступних підстав.
Банківський кредит це будь-яке зобов'язання банку надати певну суму грошей, будь-яка гарантія, будь-яке зобов'язання придбати право вимоги боргу, будь-яке продовження строку погашення боргу, яке надано в обмін на зобов'язання боржника щодо повернення заборгованої суми, а також на зобов'язання на сплату процентів та інших зборів з такої суми (ст. 2 закону України Про банки та банківську діяльність); за ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.
Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов'язання є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають із підстав, установлених ст. 11 цього Кодексу, зокрема: договорів та інших правочинів (ч. 2 ст. 509 ЦК України).
Зобов'язання перестає діяти в разі його припинення з підстав, передбачених договором або законом (ч. 1 ст. 598 ЦК України), та ці підстави зазначені в ст.ст. 599, 600, 601, 604 - 609 ЦК України, та за відсутності інших підстав припинення зобов'язання, передбачених договором або законом, зобов'язання припиняється його виконанням, проведеним належним чином (ст. 599 ЦК України).
Належним виконанням зобов'язання є виконання, прийняте кредитором, у результаті якого припиняються права та обов'язки сторін зобов'язання.
Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами; боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання (стаття 625 ЦК України).
Отже, позичальник зобов'язаний виконувати кредитний договір у відповідності до його умов та законодавства.
Судом встановлено, що 27.08.2011 між позивачем та відповідачем ОСОБА_1 було укладено кредитний договір про отримання кредиту у вигляді встановленого кредитного ліміту та платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості. Сума встановленого позивачем кредитного ліміту склала 300 грн.
Умови укладення даного договору регулюються Умовами та Правилами надання банківських послуг, де зазначено, що Клієнт дає згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням Банку, і він надає йому право в будь-який момент цей ліміт змінити (зменшити, збільшити). Підписання даного договору є прямою та безумовною згодою позичальника щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого Банком. Позичальник підтвердив свою згоду на те, підписавши анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг.
Відповідно до п. 2.1.1.5.5Умов та правил надання банківських послуг, - позичальник зобовязався погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його користування, за перевитрати платіжного ліміту також оплачувати комісії на умовах, передбачених договором.
Відповідач зобовязався в рахунок погашення кредиту сплачувати банку щомісячно 7% від суми заборгованості (але не менше 50 грн. та не більше залишку заборгованості) в строк до 25 числа місяця, слідуючого за розрахунковим.
4979,70 грн. заборгованість за кредитом; 6241,01 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом, 1599,60 грн. заборгованість за пенею та комісією.
За неналежним виконання відповідачем своїх обовязків щодо повернення кредиту, позивачем, у відповідності до вимог п.2.1.1.7.6 Умов та Правил надання банківських послуг, згідно якого, визначено, що при порушенні клієнтом строків платежів по будь-якому із грошових зобов»язань, передбачених даним договором, більш ніж чим на 30 днів, клієнт зобов»язаний сплатити банку штраф в розмірі 500 грн., плюс 5% від суми позову, 500,00 грн. штрафу (фіксована частина) та 641,02 грн. штрафу (процентна складова).
Розрахунок заборгованості за тілом кредиту та відсотками,пенею,комісією та штрафами позивачем здійснений арифметично правильно та відповідачем не оспорений.
Таким чином, відповідач ОСОБА_1, як позичальник за кредитним договором, в порушення вимог ч. 1 ст. 1049, ч. 1 ст. 1054 ЦК України прострочив виконання грошового зобовязання в частині повернення позикодавцеві позики у строк та в порядку, що встановлені договором, та сплати комісії, що згідно п. 3 ч. 1 ст. 611, ч. 1 ст. 624, ч. 2 ст. 1050 ЦК України спричиняє наявність у банківської установи права вимагати стягнення в судовому порядку простроченої заборгованості за тілом кредиту та комісією, пенею і відсотками.
Згідно ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання.
Питання про розподіл судових витрат вирішено у відповідності до приписів ст.ст. 88 та 215 ЦПК України.
Керуючись ст.ст. 10, 11, 57-60, 169, 209, 214, 215, 222, 224-226, 88 ЦПК України, суд, -
Позовні вимоги Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити в повному обсязі.
Стягнути з ОСОБА_1 (РНКОП НОМЕР_1) на користь Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПРИВАТБАНК» понесені ним судові витрати по справі зі сплати судового збору у розмірі 1218 (одна тисяча двісті вісімнадцять) грн. 00 коп.
Позивач може подати апеляційну скаргу на рішення суду протягом десяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Дніпропетровської області через Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська.
Відповідач, який не зявився у судове засідання, може подати до Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська заяву про перегляд заочного рішення протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Головуючий :