Справа № 128/798/15-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(ЗАОЧНЕ)

18 червня 2015 року

Вінницький районний суд Вінницької області у складі:

головуючої - судді Саєнко О.Б., при секретарі - Ільченко Ю.В., за участю - позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Вінниці цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 «про зобов*язання зняття з реєстрації», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Вінницький районний сектор Управління ДМС у Вінницькій області Державної міграційної служби України,-

ВСТАНОВИВ:

04 березня 2015 року позивач ОСОБА_1 звернулася до Вінницького районного суду із дійсним позовом який мотивує тим, що після смерті її бабусі, по заповіту в 1994 році, їй на праві приватної власності належить житловий будинок № 128 по вул. Калініна, в с. Лисогора, Вінницького району Вінницької області. В 2005 році вона познайомилась з ОСОБА_2 та стали проживати спільно, як сім`я, без реєстрації шлюбу, в результаті чого вона прописала відповідача ОСОБА_2 в належній їй на праві власності будинок за вищевказаною адресою. Сімейне життя в них не склалось, тому ОСОБА_2 в 2006 році самостійно виписався з вищезазначеного будинку та на протязі певного часу проживав у м. Вінниця. В 2007 році позивач відновила стосунки з відповідачем, і на його прохання знову зареєструвала його в своєму будинку. В жовтні 2010 року відповідач ОСОБА_2 повідомив, що покидає її. Однак, відповідач не бажає добровільно виселитись, в звязку з чим, вона вимушена звернутися до суду з даним позовом.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1, підтримала позовні вимоги, просила їх задовольнити та надала пояснення аналогічні зазначеним у ньому.

Відповідач ОСОБА_2 двічі в судове засідання не зявився, по невідомим суду причинам, про час, дату та місце проведення судових засідань повідомлявся належним чином. Заяв про відкладення розгляду справи та про розгляд справу у його відсутності до суду не надав, у звязку з чим, суд вирішив провести заочний розгляд справи, про що виніс відповідну ухвалу.

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору в судове засідання не зявився, по невідомим причинам про час, дату та місце проведення судового засідання повідомлений належним чином.

Суд, з урахуванням думки позивача, вважає за можливе провести розгляд справи також у відсутності представника третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору.

Вислухавши пояснення позивача, дослідивши та оцінивши докази у справі в їх сукупності, суд дійшов висновку, що у задоволені позову слід відмовити за безпідставністю виходячи з наступного.

З копії домової книги для прописки (реєстрації) громадян, які проживають в ІНФОРМАЦІЯ_1 вбачається, що з 02.12.2008 року в даному будинку зареєстрований ОСОБА_2 (а.с. 3-5).

Відповідно до ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданих відповідно до цього кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

На підставі ст.60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно ч.1 ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права і інтересу, а ч.2 цієї статті законодавець визначив способи здійснення захисту цивільних прав та інтересів судом.

Відповідно до положень ст. 319 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійснені ним права користування та розпорядження своїм майном.

На дану правову норми позивач посилається як правову підставу обраного нею способу захисту права власності у виді зняття з реєстрації місця проживання відповідача в житловому приміщенні, але відповідно до положень Закону України від 11 грудня 2003 року № 1382-IV «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в України» зняття з реєстрації місця проживання з житлових приміщень колишніх членів сімї або інших осіб, належить до компетенції органів реєстрації місця проживання та місця перебування осіб.

Згідно до положень ст. 7 цього Закону цими органами зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі:

-заяви особи або законного представника;

-судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення померлою;

-свідоцтва про смерть;

-паспорта або паспортного документа, що надійшов з органу державної реєстрації актів цивільного стану, або документа про смерть, виданого компетентним органом іноземної держави, легалізованого в установленому порядку;

-інших документів, які свідчать про припинення: підстав для перебування на території України іноземців та осіб без громадянства; підстав для проживання або перебування особи у спеціалізованій соціальній установі, закладі соціального обслуговування та соціального захисту;

-підстав на право користування житловим приміщенням.

Це означає, що належним способом захисту цивільних прав у даному випадку є предявлення позивачем позову про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, що буде підставою для зняття особи з реєстрації місця проживання відповідними уповноваженими органами.

Така позиція підтверджується висновками Верховного Суду України, викладеними у постанові від 16 січня 2012 року у справі № 6-57цс11, у якій зазначено, що у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, зокрема, шляхом зняття особи з реєстрації місця проживання, предявивши разом із тим одну з таких вимог:- про позбавлення права власності на житлове приміщення; -про позбавлення права користування житловим приміщенням; - про визнання особи безвісно відсутньою; - про оголошення фізичної особи померлою.

Тобто, вирішення питання про зняття особи з реєстраційного обліку залежить, зокрема, від вирішення питання про право користування житловим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства ( ст.ст.71,72,116,1156 ЖК; ст. 405 ЦК України).

Виходячи з вищевикладеного позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають відмові у задоволені.

Керуючись ст.ст.16,391 ЦК України, ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в України» ,ст.ст.10,11,60,212-215,224,225 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 «про зобов*язання зняття з реєстрації», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Вінницький районний сектор Управління ДМС у Вінницькій області Державної міграційної служби України,- відмовити.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Вінницької області через Вінницький районний суд, шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії вступної та резолютивної частини.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 10 днів з дня отримання його копії.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку.

Повне рішення суду виготовлено 22 червня 2015 року.

Суддя: