АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 червня 2015 року м. Чернівці

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Чернівецької області у складі:

головуючого Галичанського А. Д.

суддів: Заводян К.І., Перепелюк І.Б.

секретар Тодоряк Г.Д.

за участю: ОСОБА_1 представника ОСОБА_2, ОСОБА_3 представника ОСОБА_4, ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_5, ОСОБА_9 про визнання права власності в порядку спадкування, визнання свідоцтва про право на спадщину частково недійсним та витребування майна з чужого незаконного володіння, визнання часток у праві спільної сумісної власності та припинення права спільної сумісної власності, за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Шевченківського районного суду м.Чернівці від 19 травня 2015 року,

ВСТАНОВИЛА:

Позивачка звернулась до суду з позовом до відповідачів, в якому зазначила, що 12 грудня 2013 року в м.Чернівці помер ОСОБА_10 У зв'язку з його смертю відкрилася спадщина. Спадкоємцями за законом першої черги є вона - дружина померлого ОСОБА_2 та син - ОСОБА_9. Інших спадкоємців за законом першої черги немає. Вона та ОСОБА_11 своєчасно прийняли спадщину шляхом подання нотаріусу заяв про прийняття спадщини.

____________________________________________________________________________________________

№ 22-ц/794/924/15 р. Головуючий у 1-й інстанції Гончарова І.М.

категорія 39 Доповідач Галичанський А.Д.

Згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЕ №358571 від 23 серпня 2008 року спадкодавцеві на праві власності належала земельна ділянка за кадастровим номером :02:002:0063 площею 0,4171 га в с. Глиниця по вул. Фільварочній, 6 Кіцманського району Чернівецької області з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства нормативною грошовою оцінкою 4 929 грн., а згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЕ № 358570 за цією ж адресою - земельна ділянка за кадастровим номером :02:002:0062 площею 0,2500 га з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, нормативною грошовою оцінкою 50 191 грн.

Виходячи з рівності часток у спадщині спадкоємців за законом вона та ОСОБА_11 мають рівні частки у спадщині, отже вона має право на ? частки вказаних земельних ділянок.

Згідно свідоцтва про право власності на житло від 21 жовтня 1993 р виданного Управлінням по комунальній власності Чернівецького міськвиконкому на підставі розпорядження від 18 жовтня 1993 року № 4684 спадкодавцеві на праві власності належало 10 % (або 10/100 ) одноквартирного будинку під № 4 по вул. Вижницькій в м.Чернівці, який складається з 3-х кімнат загальною площею 80.60 кв.м., в тому числі житловою площею 56.10 кв.м. Співвласником зазначеного будинку також була мати спадкодавця - ОСОБА_12. якій належало 30/100 будинку і яка померла 12.07.2001 року в м. Чернівці, у зв'язку з чим відкрилась спадщина на її частку в будинку. Оскільки спадщина після смерті ОСОБА_12 відкрилася до 01 січня 2004 року, спадкування відбувається за нормами ЦК УРСР 1963 року. Перехід права власності на спадкове майно відбувався відповідно до ст. 529 ЦК УРСР, згідно якої спадкоємцями за законом першої черги є в рівних частках діти, дружина і батьки померлого. Для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв ( ст. 548 ч. 1 ЦК УРСР ). Згідно ч. 1 ст. 549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він, зокрема, фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Зазначені в цій частині дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини, яким є день смерті спадкодавця (ст. 525 ЦК УРСР ), тобто в даному випадку з 12 липня 2001 року по 12 січня 2002 року.

На день відкриття спадщини після смерті матері ОСОБА_10 був зареєстрований та проживав по день своєї смерті 12. 12. 2013 р. у будинку по вул.Вижницькій. 4 м. Чернівці, на 30/100 часток якого 12 липня 2001 року відкрилась спадщина. Іншим спадкоємцем за законом першої черги, який також проживав та був зареєстрований за вказаною адресою, був чоловік спадкодавця - ОСОБА_13.

Оскільки спадкоємці першої черги ОСОБА_13 (чоловік спадкодавця ) та ОСОБА_10 (син спадкодавця ) на день відкриття спадщини та протягом шести місяців з часу її відкриття проживали в ІНФОРМАЦІЯ_1, на 30/100 часток якого відкрилась спадщина, тобто фактично вступили в управління та володіння спадковим майном, вважається, що вони прийняли спадщину.

Таким чином, у спадкоємців ОСОБА_10 та ОСОБА_13 в зв'язку із прийняттям спадщини виникло у кожного право власності на 15/100 ( або 30/200) часток будинку під № 4 по вул. Вижницькій в м. Чернівці.

Оскільки спадщина після смерті ОСОБА_10 відкрилася 12 грудня 2013 року, спадкування відбувається за правилами ЦК України і вона, як спадкоємець за законом першої черги успадкувала усі його права та обов'язки, в тому числі і право на свою частку 15/100 (або 30/200) часток спірного будинку, які перейшли у його власність в порядку спадкування після смерті матері, що випливає з наступного. Виходячи з рівності часток спадкоємців, до неї, як спадкоємця першої черги перейшло право на спадкування 15/200 часток спірного будинку.

Незважаючи на те, що ОСОБА_10 успадкував 15/100 ( або 30/200 спірного будинку після смерті матері ОСОБА_12 19 травня 2003 року Першою чернівецькою нотаріальною конторою свідоцтво про право на спадщину за законом, зареєстроване в реєстрі за № 2-1804, на все спадкове майно (30/100 часток будинку) було видане спадкоємцю за законом першої черги ОСОБА_13.

02 червня 2003 ОСОБА_13 згідно договору дарування, посвідченого нотаріусом Першої чернівецької нотаріальної контори та зареєстрованого в реєстрі за №2-2014 подарував 30/100 часток спірного будинку відповідачці ОСОБА_4. Вважає, що свідоцтво про право на спадщину за законом від 19. 05. 2003 року, видане ОСОБА_13 повинно бути визнане недійсним в частині 15/200 спірного будинку та зазначена частка витребувана у ОСОБА_4

Оскільки до спадкоємця ОСОБА_10 перейшло право власності на 15/100 часток зазначеного будинку, спадкоємцю ОСОБА_13 не могло бути видане свідоцтво в частині 15/200, у зв'язку з чим воно повинно бути визнане недійсним в судовому порядку. Після смерті ОСОБА_10 до неї перейшло право на 15/200 часток в будинку, отже виникло речове право, яке підлягає захисту відповідно до глави 29 ЦК України, в тому числі і шляхом витребування від добросовісного набувача.

Оскільки ОСОБА_13 не мав права за договором дарування відчужувати 15/100 часток, які належали ОСОБА_10 і право власності на 15/200 яких перейшло до неї за правом спадкування, набувач ОСОБА_4 без достатньої правової підстави набула право власності на вказану частку, у зв'язку з чим вона вважає, що має право витребувати зазначене майно у неї.

Загальна частка в будинку під № 4 по вул. Вижницькій в м.Чернівці, яка належала спадкодавцеві ОСОБА_10 і на яку відкрилася спадщина у зв'язку з його смертю складає 10/100 згідно свідоцтва про право власності на житло та 15/100 успадковане після смерті матері ОСОБА_12, а всього 25/100 ( або 50/200). Виходячи з рівності часток спадкоємців ( ч. 1 ст. 1267 ЦК України ) до неї перейшло право на 25/200 частки спірного будинку.

Відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЧВ № 071811 віл 21 жовтня 2007 року, спадкодавцю ОСОБА_10 на праві спільної сумісної власності належала земельна ділянка площею 0,0920 га для обслуговування житлового будинку та господарських споруд по вул. Вижницькій, 4 в м. Чернівці за кадастровим номером :16:002:0029, нормативною грошовою оцінкою 323 251 грн. Співвласниками вказаної ділянки є ОСОБА_1 ОСОБА_14 ОСОБА_15, ОСОБА_8 та ОСОБА_5.

Вважала, що необхідно визначити частки усіх співвласників, в тому числі спадкодавця ОСОБА_10, оскільки розмір часток співвласників на земельну ділянку не визначався, будь-якої угоди про порядок користування між співвласниками не укладалося та виходити з розміру частки спадкодавця ОСОБА_10 у вартості будинку на час перетворення спільної сумісної власності на земельну ділянку на спільну часткову, тобто на час розгляду справи в суді. Вартість спірного будинку складає 450 000 грн., а вартість 25/100 його часток, належних спадкодавцю ОСОБА_13 відповідно 112 500 грн., отже і його частка у праві спільної сумісної власності на спірну земельну ділянку складає 25/100 вартістю 80 813 грн.

Зазначала, що вона як спадкоємець за законом зобов'язана отримати у нотаріуса свідоцтво про право на спадщину за законом та зареєструвати його і з моменту реєстрації у неї виникає право власності на спадкове майно. Однак, цього вона зробити не має можливості через втрату правовстановлюючих документів на все спадкове майно, у звязку з чим нотаріусом відмовлено у видачі зазначеного свідоцтва. Крім того, відповідачем ОСОБА_4 не визнається її право на частину спадщини, що відповідно до ст. 392 ЦК України є підставою для визнання права власності в судовому порядку.

Просила визнати в порядку спадкування після смерті ОСОБА_10 право власності за нею на 1/2 частки земельної ділянки за кадастровим номером :02:002:0063 площею 0,4171 га в с. Глиниця по вул. Фільварочній, 6 Кіцманського району Чернівецької області з цільовим призначення для ведення особистого селянського господарства та на 1/2 частки земельної ділянки за кадастровим номером :02:002:0062 площею 0,2500 га в с. Глиниця по вул. Фільварочній, 6 Кіцманського району Чернівецької області цільовим призначенням для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд.

Визнати в порядку спадкування після смерті ОСОБА_10 право власності за нею на 25/200 часток житлового будинку по вул. Вижницькій, 4 в м. Чернівці загальною площею 80,60 кв.м., в тому числі житловою площею 56,10 кв.м.

Визнати недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом, видане 19 травня 2003 року Першою чернівецькою нотаріальною конторою на ім'я ОСОБА_13 ОСОБА_16, зареєстроване в реєстрі за № 2-1804 в частині 25/200 часток житлового будинку по вул. Вижницькій, 4 в м. Чернівці.

Витребувати від ОСОБА_4 у її власність 25/200 часток житлового будинку по вул. Вижницькій, 4 в м. Чернівці.

Визначити частки у праві спільної сумісної власності на земельну ділянку площею 0,920 га для обслуговування житлового будинку та господарських споруд по вул.Вижницькій. 4 в м.Чернівці за кадастровим номером :16:002:0029 ОСОБА_10, померлого 12 грудня 2013 року у вигляді 25/100 (або 50/200), ОСОБА_4 - 45/100, ОСОБА_7 - 10/100, ОСОБА_8 - 10/100, ОСОБА_5 -10/100.

Визнати за нею в порядку спадкування після смерті ОСОБА_10 право власності на 25/200 часток земельної ділянки площею 0.0920 га для обслуговування житлового будинку та господарських споруд по вул. Вижницькій, 4 в м. Чернівці за кадастровим номером 73136300:16:002:0029.

Припинити право спільної сумісної власності на земельну ділянку площею 0,0920 га для обслуговування житлового будинку та господарських споруд по вул. Вижницькій. 4 в м. Чернівці за кадастровим номером :16:002:0029.

Рішенням Шевченківського районного суду м.Чернівці від 19 травня 2015 року позовні вимоги задоволено частково.

Визнано в порядку спадкуванні після смерті ОСОБА_10, який помер 12 грудня 2013 року право власності за ОСОБА_2 на ? частку земельної ділянки за кадастровим номером :02:002:0063, площею 0, 4171 га в с.Глиниця по вул. Фільварочній, 6 Кіцманського району Чернівецької області цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства та на 1/2 частку земельної ділянки за кадастровим номером :02:002:0062 площею 0,2500 га в с. Глинця по вул.Фільварочній, 6 Кіцманського району Чернівецької області з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд.

Визнано в порядку спадкування після смерті ОСОБА_10, який помер 12 грудня 2013 року право власності за ОСОБА_2 на 5/100 часток житлового будинку по вул. Вижницькій, 4 в м. Чернівці загальною площею 80, 60 кв.м., в тому числі житловою 56, 10 кв.м.

Визнано за ОСОБА_2 в порядку спадкування після смерті ОСОБА_10, який помер 12 грудня 2013 року право власності за ОСОБА_2 на 5/100 часток земельної ділянки площею 0,0920 га для обслуговування житлового будинку та господарських споруд по вул.Вижницькій, 4 в м. Чернівці за кадастровим номером :16:002:0029.

Припинено право спільної сумісної власності на земельну ділянку площею 0, 0920 га для обслуговування житлового будинку та господарських споруд по вул.Вижницькій, 4 в м. Чернівці за кадастровим номером :16:002:0029.

В решті позовних вимог відмовлено.

У апеляційній скарзі апелянт просить рішення Шевченківського районного суду м.Чернівці від 19 травня 2015 року в частині визнання права власності за нею на 5/100 часток житлового будинку по вул. Вижницькій, 4 в м.Чернівці загальною площею 80, 60 кв.м., в тому числі житловою 56, 10 кв.м. та права власності на 5/100 часток земельної ділянки площею 0,0920 га для обслуговування житлового будинку та господарських споруд по вул.Вижницькій, 4 в м. Чернівці за кадастровим номером :16:002:0029 скасувати та ухвалити нове, яким позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

Вважає, що рішення суду першої інстанції в цій частині ухвалене з порушенням і неправильним застосуванням норм матеріального і процесуального права.

Судом першої інстанції встановлено, що 12 грудня 2013 року в м. Чернівці помер ОСОБА_10, після смерті якого відкрилась спадщина до складу якої увійшли: земельна ділянки за кадастровим номером :02:002:0063 площею 0,4171 га в с. Глиниця по вул.Фільварочній, 6 Кіцманського району Чернівецької області цільовим призначення для ведення особистого селянського господарства; земельна ділянка за кадастровим номером :02:002:0062 площею 0,2500 га в с. Глиниця по вул.Фільварочній, 6 Кіцманського району Чернівецької області цільовим призначенням для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд; 10/100 часток житлового будинку по вул. Вижницькій, 4 в м. Чернівці загальною площею 80,60 кв.м., в тому числі житловою площею 56,10 кв.м.; частина земельної ділянки площею 0,0920 га для обслуговування житлового будинку та господарських споруд по вул. Вижницькій, 4 в м. Чернівці за кадастровим номером :16:002:0029, яка перебуває у спільній сумісні власності ОСОБА_17, ОСОБА_4, ОСОБА_7, ОСОБА_8 та ОСОБА_18

Після смерті ОСОБА_10 спадкоємцями першої черги за законом є його дружина - позивачка ОСОБА_2 та відповідач ОСОБА_9 - його син, які вчасно звернулись до нотаріальної контори із заявами про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом. ОСОБА_2 та ОСОБА_9 мають рівні частки у спадщини.

1 жовтня 2014 року приватний нотаріус ОСОБА_19 відмовила ОСОБА_2 у видачі свідоцтва на частку будинку по вул. Вижницькій, 4 та на земельні ділянки в с. Глиниця Кіцманського району Чернівецької області в звязку із відсутністю правовстановлюючих документів.

Згідно витягів з Державного земельного кадастру земельні ділянки з кадастровими номерами №№ :02:002:0062 та :02:002:0063 в с. Глиниця по вул.Фільварочній, 6 Кіцманського району Чернівецької області станом на 06.08.2014 року належать ОСОБА_17 Оригінали Державних актів на вказані земельні ділянки відсутні, в звязку з чим позивачка ОСОБА_2 не може отримати свідоцтво про право на спадщину на земельні ділянки.

Встановлено, що згідно свідоцтва про право власності на житло від 21 жовтня 1993 року спадкодавцеві на праві власності належало 10 % (або 10/100) одноквартирного будинку під № 4 по вул. Вижницькій в м.Чернівці, який складається з 3-х кімнат загальною площею 80,60 кв.м., в тому числі житловою площею 56,10 кв.м. Співвласником зазначеного будинку також була мати спадкодавця - ОСОБА_12, якій належало 30/100 будинку і яка померла 12.07.2001 року в м. Чернівці.

ОСОБА_13 19 травня 2003 року звернувся до першої Чернівецької нотаріальної контори із заявою, в якій повідомив, що він своєчасно прийняв спадщину у вигляді 30/100 будинку № 4 по вул.Вижницькій в м. Чернівці після смерті дружини ОСОБА_20 та просив видати йому свідоцтво про право на спадщину за законом, оскільки інших спадкоємців немає.

19 травня 2003 року ОСОБА_13 було видано свідоцтво про право на спадщину за законом на 30/100 частин вказаного житлового будинку.

2 червня 2003 року ОСОБА_13 згідно договору дарування подарував 30/100 часток спірного будинку відповідачці ОСОБА_4

Незважаючи на те, що ОСОБА_10 вчасно прийняв спадщину оскільки на момент смерті матері був зареєстрований в будинку по вул.Вижницькій, 4 в м. Чернівці, він не оспорював протягом свого життя отримане його батьком ОСОБА_13 свідоцтво про право на спадщину за законом, про яке йому було відомо.

ОСОБА_10 в період з 2003 року по 2014 рік не звертався до суду з позовом до ОСОБА_4, ОСОБА_13 щодо оспорювання свідоцтва про право на спадщину за законом, договору дарування або витребування майна із чужого незаконного володіння. Станом на 12 грудня 2014 року для померлого ОСОБА_10 минув строк давності щодо оскарження вищевказаних правочинів.

Колегія суддів, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції вважає, що скарга підлягає відхиленню з наступних підстав.

Вищезазначені обставини, встановлені судом першої інстанції повно, на підставі належних та допустимих доказів, яким дана правильна юридична оцінка і до спірних правовідносин застосовані норми матеріального права, що їх регулюють.

Доводи апеляційної скарги про те, що суд першої інстанції прийшов до помилкового висновку про пропуск ОСОБА_10 строку позовної давності для звернення до суду з позовом про оспорювання свідоцтва про право на спадщину за законом спростовуються наступним.

Відповідно до п.6 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, в редакції 2004 року, правила Цивільного кодексу про позовну давність застосовуються до позовів, строк предявлення яких, встановлений законодавством, що діяло раніше, не сплив до набрання чинності і цим Кодексом.

Згідно ст.ст.71,76,80 ЦК України, в редакції 1963 року, загальний строк для захисту права за позовом особи, право якої порушено, встановлюється в три роки. Перебіг строку позовної давності починається з дня виникнення права на позов. Право на позов виникає з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення свого права. Закінчення строку позовної давності до пред'явлення позову є підставою для відмови в позові. Якщо суд, арбітраж або третейський суд визнає поважною причину пропуску строку позовної давності, порушене право підлягає захистові.

Відповідно до ст.ст.257, 267 ЦК України, в редакції 2004 року, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту.

Згідно ч.1 ст.261 ЦК України ЦК України, в редакції 2004 року, перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Таким чином, суд вирішуючи питання про те, з якого моменту починається перебіг позовної давності враховує обізнаність позивача про порушення його права, проте, така необізнаність позивача не повинна бути результатом його недбалого ставлення до охорони власних прав. У такому випадку суду слід виходити не з того дня коли особа дізналася про порушення її права, а з моменту, коли вона могла дізнатись про таке порушення.

Як встановлено судом першої інстанції, частина земельної ділянки площею 0,0920 га для обслуговування житлового будинку та господарських споруд по вул. Вижницькій, 4 в м. Чернівці за кадастровим номером :16:002:0029, згідно державного акту про право власності на земельну ділянку серії ЧВ № 07811 від 21 жовтня 2007 року перебуває у спільній сумісні власності ОСОБА_4, ОСОБА_7, ОСОБА_8 та ОСОБА_18, в тому числі і ОСОБА_10 Отже, з дня видачі зазначеного державного акту ОСОБА_10 міг довідатися про порушення свого права, оскільки співвласником зазначеної земельної ділянки стала та вказана у державному акті ОСОБА_4, яка раніше не була співвласником будинку, а стала співвласницею 30/100 частки на підставі договору дарування між нею і ОСОБА_13 від 02 червня 2003 року, і протягом трирічного строку звернутися до суду за захистом свого права. Однак, померлий ОСОБА_10 не скористався зазначеним правом.

Таким чином, суд першої інстанції прийшов до правильного висновку про пропуск ОСОБА_10 строку позовної давності без поважних причин.

За таких обставин, рішення суду першої інстанції ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права, а доводи апеляційної скарги не дають підстав для його скасування.

Керуючись ст.ст. 307, 308 ЦПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Шевченківського районного суду м.Чернівці від 19 травня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, проте вона може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий /підпис/

Судді: /підписи/

З оригіналом згідно