У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 червня 2015 року м. Черкаси

Черкаський районний суд Черкаської області у складі:

головуючого-судді Суходольського О.М.

при секретарі Івлєвій С.М.

з участю відповідача (заявника) ОСОБА_1

з участю представника позивача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву відповідача ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Черкаського районного суду Черкаської області від 30.01.2015р. по справі №707/3340/14-ц, -

в с т а н о в и в:

Заочним рішенням Черкаського районного суду від 30.01.2015р. по справі №707/3340/14-ц задоволено позов ОСОБА_3 обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності: стягнуто із ОСОБА_1 на користь позивача кошти в розмірі 12673,11грн. та стягнуто на користь держави судові витрати в сумі 243,60грн.

Непогоджуючись із вказаним рішенням суду, відповідач ОСОБА_1 18.05.2015р. звернувся до суду із заявою про перегляд вказаного заочного рішення, мотивуючи заяву тим, що справа була розглянута без його участі, і у разі присутності в судовому засіданні відповідач міг подати письмові заперечення проти позову та докази, які б істотно вплинули на результат розгляду справи. Зокрема, вказує, що відповідач не зявився до суду, оскільки не отримував жодної повістки і не знав про день, час та місце розгляду справи. Крім цього, вважає позовні вимоги позивача необґрунтованими і недоведеними, зокрема, вказує, що Закон України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» не передбачає право Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, який здійснив страхову виплату застрахованій особі, зворотної вимоги до винної особи. Таке право, як зазначено в с.993 ЦК України, до страховика переходить лише в разі виплати ним страхового відшкодування за договором майнового страхування. Вказує, що здійсненні позивачем виплати не є шкодою в розумінні ст.1166 ЦК України, тому позивач не є особою, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, і не набуває права зворотної вимоги до винної особи згідно із ч.1 ст.1191 ЦК України.

Тому відповідач вважає, що заочне рішення Черкаського районного суду від 30.01.2015р. підлягає скасуванню з призначенням справи до розгляду в загальному порядку.

В судовому засіданні відповідач (заявник) ОСОБА_1 підтримав вимоги своєї заяви про перегляд заочного рішення суду в повному обсязі, просив її задовольнити.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_3 обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності ОСОБА_2 заперечила щодо необхідності скасування заочного рішення Черкаського районного суду по даній справі у звязку з відсутністю для цього правових підстав, необґрунтованістю та безпідставністю заяви ОСОБА_1, та просила залишити без задоволення заяву ОСОБА_1, подавши письмові пояснення.

Згідно ст.231 ЦПК України заява про перегляд заочного рішення розглядається в судовому засіданні. Неявка осіб, належним чином повідомлених про час і місце засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Заслухавши пояснення учасників процесу, вивчивши матеріали справи, суд вважає наступне.

Судом встановлено, що згідно ухвали суду від 25.12.2014р. дану справу було прийнято до провадження Черкаського районного суду та призначено до судового розгляду. Судовий розгляд справи по суті призначався на 14.01.2015р., 30.01.2015р., але відповідач по справі ОСОБА_1 до суду повторно не зявився, хоча і повідомлявся у встановленому законом порядку про час і місце судового розгляду справи. Відповідач викликався до суду за встановленою адресою його реєстрації. Заочне рішення суду було у встановлений законом строк надіслане на адресу відповідача, однак повернулось до суду з відміткою поштової установи «за закінченням терміну зберігання».

В судовому засіданні ОСОБА_1 пояснив, що хоча він і зареєстрований ІНФОРМАЦІЯ_1, однак фактично там не проживає.

Враховуючи вказане, суд вважає неповажними причини неявки відповідача у судові засідання по даній справі.

Крім цього, з положень ст.232 ЦПК України вбачається, що лише неявка відповідача в судове засідання, в т.ч. з поважних причин, не є підставою для скасування рішення суду. Для скасування заочного рішення мають бути докази, які мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Суд вважає необґрунтованими і непереконливими доводи заявника про необхідність скасування заочного рішення з підстав, наведених у його заяві. Заявник незгідний із рішенням суду, обґрунтовуючи свою позицію нормами цивільного законодавства, без надання доказів на підтвердження своєї позиції. Під час розгляду справи по суті, судом досліджувались докази, що надані позивачем, та дослідженим доказам надавалась оцінка, вивчалось та досліджувалось діюче законодавство. У звязку з цим, в суду відсутні підстави вважати про помилковість чи неправильність застосування діючого законодавства при прийнятті оскаржуваного рішення суду. Також, в суду відсутні підстави вважати, що надані позивачем письмові документи є неналежними доказами по справі.

На підставі викладеного, суд вважає, що заявник не навів в заяві про перегляд заочного рішення достатніх доводів, в чому саме полягає незаконність чи неправильність судового рішення, та не надав до суду достатніх доказів, які мають істотне значення для правильного вирішення справи і впливають на результат вирішення справи, тому заяву ОСОБА_1 суд вважає необхідним залишити без задоволення.

Керуючись ст.ст.230-233 ЦПК України, -

у х в а л и в:

Заяву відповідача ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Черкаського районного суду Черкаської області від 30.01.2015р. по справі №707/3340/14-ц залишити без задоволення.

Заочне рішення Черкаського районного суду Черкаської області від 30.01.2015р. по справі №707/3340/14-ц може бути оскаржене в загальному порядку протягом десяти днів з дня проголошення даної ухвали.

Суддя О. М. Суходольський