АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження № 22-ц/790/3400/15 Головуючий 1 інстанції Бутенко В.М.
Справа № 623/4475/14-ц Доповідач: Овсяннікова А.І.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 червня 2015 року судова колегія судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого Овсяннікової А.І.

суддів - Коваленко І.П., Коровіна С.Г.

при секретарі Дашковської Н.К.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Харкові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 23 березня 2015 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу,-

ВСТАНОВИЛА:

У жовтні 2014 року ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу.

В обґрунтування позову зазначає, що 17 вересня 1969 року вона одружилась з ОСОБА_1. Шлюб зареєстровано в Чистоводівській сільській раді Ізюмського району.

З 2014 року шлюбні стосунки з відповідачем припинені.

Відповідач допустив подружню зраду. У них виникли непримиримі протиріччя; шлюб розпався.

За період шлюбу за сумісні кошти вони придбали значну кількість майна, яке підлягає розподілу. Стосовно майна є спір.

Просить розірвати шлюб між нею та ОСОБА_1, який зареєстровано 17 вересня 1969 року в Чистоводівській сільській раді Ізюмського району, актовий запис № 15.

Відповідач ОСОБА_1 позов не визнав.

Рішенням Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 23 березня 2015 року позов ОСОБА_2Д до ОСОБА_1Д про розірвання шлюбу - задоволено.

Розірвано шлюб між ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 і ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстрованого 17 вересня 1969 року Чистоводівською сільською радою Ізюмського району Харківської області, актовий запис за № 15.

Стягнуто з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_3, працює директором сільського підприємства, значиться зареєстрованим і проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4 на користь держави судові витрати судовий збір в сумі 243 гривні 60 копійок.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким відмовити в задоволені позову, оскільки судом не в повному обсязі зясовані всі обставини по справі.

Зазначає, що останні 25 років ОСОБА_2 знаходиться на обліку в психіатричному кабінеті Ізюмської ЦМЛ з приводу психічних розладів.

На теперішній час в суді розглядається справа про визнання ОСОБА_2 недієздатною.

Крім того, позивач з жовтня 2014 року по теперішній час знаходиться на стаціонарному лікуванні в Харківській обласній психіатричній лікарні № 1, а тому сторони не могли використати трьохмісячний строк, наданий судом для примирення.

Колегія суддів, вислухавши суддю доповідача, пояснення зявившихся осіб, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги вважає, що скарга підлягає задоволенню.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_2Д суд першої інстанції виходив з тих обставин, що шлюб сторін розпався, збереження сімї неможливе.

Погодитись з таким висновком суду не можна.

Як встановлено судом і підтверджується матеріалами справи сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 17 вересня 1969 року.

Від шлюбу мають повнолітню доньку.

Відповідно до вимог ст. ст. 110,112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя.

Суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя.

Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Відповідно до п.10 № Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з'ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя

Передбачене ч. 1 ст. 111 СК вжиття судом заходів щодо примирення подружжя застосовується у випадку відсутності згоди одного з них на розірвання шлюбу за ініціативою однієї зі сторін або суду у формі відкладення розгляду справи слуханням та надання сторонам строку на примирення (ч. 5 ст. 191 ЦПК). Судам слід використовувати надану законом можливість відкласти розгляд справи для примирення подружжя, особливо за наявності неповнолітніх дітей.

При визначенні строку на примирення суд заслуховує думку сторін та враховує конкретні обставини справи.

Якщо після закінчення призначеного судом строку примирення подружжя не відбулося і хоча б один з них наполягає на припиненні шлюбу, суд вирішує справу по суті.

Задовольняючи позов суд визнав, що з 2014 року шлюбні відносини припинені у звязку з хворобою позивачки; що призвело до втрати почуттів, їх сімя розпалася і спільне життя суперечить їхнім інтересам.

З матеріалів справи вбачається, що справа розглянута у відсутності позивачки; жодного разу в судове засідання вона не зявлялася; свої пояснення з цього приводу не надавала.

При цьому сторони перебувають у шлюбі 45 років, мають доньку.

Судом надавався строк для примирення сторін три місяці, однак весь час позивачка перебувала у лікарні, а тому сторони не мали можливості використати своє право на примирення.

При цьому відповідач категорично заперечує проти позову, а позивачка ніяких доказів на підтвердження своїх вимог не надала.

Не зявилася позивачка і в судове засідання суду апеляційної інстанції. Доказів розпаду сімї та неможливості їх сумісного проживання не надано.

Рішення підлягає скасуванню з відмовою в задоволенні позову.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307 ч.1 п.2, 313, 316,317,319 ЦПК України, колегія суддів, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Рішення Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 23 березня 2015 року скасувати.

Ухвалити нове рішення.

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, однак може бути оскаржено безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді: