АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 червня 2015 року м. Дніпропетровськ колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

Головуючого судді: Рудь В.В.

суддів: Ткаченко І.Ю., Повєткіна В.В.

при секретарі: Левцунову І.В.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дніпропетровську цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 03 грудня 2014 року за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" про стягнення грошових коштів, -

В с т а н о в и л а :

У липні 2014 року ОСОБА_2 звернулася з позовом до Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» про стягнення грошових коштів(а.с.2-5, т.1).

Позивачка зазначала, що 24 квітня 2013 року між нею, ОСОБА_2, та ПАТ КБ «Приватбанк» укладено договір депозитного вкладу «Стандарт» №SAMDN1242, за умовами якого вона передала, а банк отримав грошові кошти у сумі 29 000,00 доларів США. Відповідач зобов'язався нараховувати на суму вкладу 8% річних та сплачувати їх відповідно до п.3 договору кожного місяця на рахунок №0890.

Строк розміщення вкладу сторонами узгоджено з 24.04.2013 року по 24.07.2013 року, а відповідно до п.8,15 зазначеного договору, строк дії продовжувався по його закінченню автоматично на кожні наступні три місяці.

Факт прийняття банком грошових коштів у сумі 29 000 доларів США підтверджується копією квитанції №7 від 24.04.2013 року за ЄЦП AGR51341.

10 грудня 2013 року між нею, ОСОБА_2, та ПАТ КБ «Приватбанк» укладено договір депозитного вкладу «Депозит Плюс» №SAMDNWFD700, за умовами якого вона внесла на рахунок відповідача №6462 грошові кошти в сумі 12 500,00 грн. Відповідач зобов'язався нараховувати на суму вкладу 19% річних та сплачувати їх відповідно до п.3 договору кожного місяця на рахунок №510377.

Строк розміщення вкладу сторонами було узгоджено з 10.12.2013 року по 10.12.2014 року, відповідно до п.6,15 зазначеного договору строк дії продовжується по його закінченню автоматично на 366 днів.

27 січня 2014 року між нею, ОСОБА_2, та ПАТ КБ «Приватбанк» укладено договір депозитного вкладу «Депозит Плюс» №SAMDNWFD900, за умовами якого вона внесла на рахунок відповідача №9535 грошові кошти у сумі 115 000,00 грн. Відповідач зобов'язався нараховувати на суму вкладу 16% річних та сплачувати їх відповідно до п.3 договору кожного місяця на рахунок №510377.

Строк розміщення вкладу сторонами було узгоджено з 27.01.2014 року по 27.04.2014 року, відповідно до п.3 договору строк дії продовжується по його закінченню автоматично на три місяці.

Відповідно до довідки за №50049377 від 05.05.2014 року та виписки станом на 03.07.2014 року за №50049377 на рахунках, відкритих в ПАТ КБ «Приватбанк», знаходяться належні їй грошові кошти:

За вкладом «Стандарт» на рахунку №0890 грошові кошти в сумі 30961,06 доларів США, які складаються із вкладу та нарахованих відсотків; за вкладом «Депозит Плюс» на рахунку №6462 - грошові кошти в сумі 25000,00 грн.(з урахуванням довнесення на депозитний рахунок від 27 січня 2014 року) та на рахунку №510377 сума нарахованих відсотків 666,41 грн.; за вкладом «Депозит Плюс» на рахунку №9535 - грошові кошти у сумі 116 411,51 грн., які складаються з вкладу та нарахованих відсотків.

Пунктами 4, 5, 10 договору депозитного вкладу «Стандарт» №SAMDN1242 від 24.04.2013 року, пунктами 4, 5, 9 договору депозитного вкладу «Депозит Плюс» №SAMDNWFD700 від 10.12.2013 року та п.5 договору депозитного вкладу «Депозит Плюс» №SAMDNWFD900 від 27.01.2014 року передбачено порядок розірвання договорів та повернення грошових коштів та нарахованих відсотків, зокрема, зазначено, що у випадку дострокового розірвання договору сторони повинні повідомити одна одну про свій намір за два банківські дні до дати такого розірвання. В цьому випадку дія договору припиняється разом з виплатою усієї суми вкладу з відсотками. Банк зобов'язується на вимогу клієнта повернути суми вкладу та відсотки.

У березні-квітні 2014 року звернулась до відділення ПАТ КБ «Приватбанк» з проханням повернути їй суми вкладів разом з нарахованими процентами по закінченню дії договорів «Стандарт» №SAMDN1242 від 24 квітня 2013 року, депозитного вкладу «Депозит Плюс» №SAMDNWFD900 від 27 січня 2014 року та про дострокове розірвання депозитного вкладу «Депозит Плюс» №SAMDNWFD700 від 10 грудня 2013 року та повернення суми вкладу разом з нарахованими процентами.

Посилаючись на викладені обставини та вказуючи на те, що відповідач не повернув грошові кошти за вказаними депозитними вкладами, ОСОБА_2 в заяві про збільшення позовних вимог просила:

Стягнути з ПАТ КБ «Приватбанк» грошові кошти за договором депозиту «Стандарт» №SAMDN1242 від 24 квітня 2013 року у сумі 30 961,06 доларів США, що є еквівалентом 400 948,27 грн.; грошові кошти за договором депозиту «Депозит Плюс» №SAMDNWFD700 від 10 грудня 2013 року у сумі 25 666,41 грн.; грошові кошти за договором «Депозит Плюс» №SAMDNWFD900 від 27.01.2014 року у сумі 116411,51 грн.(а.с.51, т.1).

Рішенням Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 03 грудня 2014 року в задоволенні позову відмовлено(а.с.78-81, т.1).

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить рішення суду скасувати, ухвалити нове рішення про задоволення позову, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права(а.с.82-86, т.1).

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції у межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Згідно ст.ст.3,4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

За правилами ст.15 ЦПК України в порядку цивільного судочинства підлягають захисту порушені, невизнані або оспорювані права, свободи чи інтереси особи, яка у разі порушення права може скористатися способом захисту свого права, передбаченим ст.16 ЦК України.

Статтею 60 ЦПК України визначено обов'язок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

По справі встановлено, що 24 квітня 2013 року між ОСОБА_2 та ПАТ КБ «Приватбанк» у Центральному відділенні філії «Кримське РУ» ПАТ КБ "Приватбанк" м.Сімферополя укладено договір депозитного вкладу «Стандарт» №SAMDN1242, за яким ОСОБА_2 здійснила депозитний вклад на суму 29 000 доларів США, що підтверджується копією договору №SAMDN1242 «Стандарт» від 24.04.2013 року. За умовами договору вклад оформлено на строк 92 дні до 24.07.2013 року включно, з зазначенням про відкриття особового рахунку №0890 з нарахуванням процентів по ставці 8% річних. Договором також передбачено продовження строку його дії автоматично на кожні наступні три місяці(а.с.10-11, т.1).

Факт прийняття ПАТ КБ "Приватбанк" грошових коштів у сумі 29 000 доларів США та зарахування вказаної суми на рахунок №0890 підтверджується копією квитанції №7 від 24.04.2013 року за ЄЦП AGR51341(а.с.10, т.1).

Із справи також вбачається, що 10 грудня 2013 року між ОСОБА_2 та ПАТ КБ «Приватбанк» у Центральному відділенні філії «Кримське РУ» ПАТ КБ "Приватбанк" м.Сімферополя укладено договір депозитного вкладу №SAMDNWFD700 «Депозит Плюс», яким сума вкладу передбачена 12 500,00 грн., строк вкладу 366 днів до 10.12.2014 року включно, з зазначенням про відкриття особового рахунку №6462, нарахування процентів визначено по ставці 19% річних, що підтверджується копією договору №SAMDNWFD700 вклад «Депозит Плюс» від 10.12.2013 року, копією переказу від 27.01.2014 року на рахунок №6462 суми 10 000,00 грн.(а.с.12-13, т.1).

27 січня 2014 року між ОСОБА_2 та ПАТ КБ «Приватбанк» у Центральному відділенні філії «Кримське РУ» ПАТ КБ "Приватбанк" м.Сімферополя укладено договір депозитного вкладу №SAMDNWFD900 «Депозит Плюс», за яким сума вкладу передбачена 115 000,00 грн., строк вкладу 3 місяці до 27.04.2014 року включно, з зазначенням про відкриття особового рахунку №9535, нарахування процентів визначено по ставці 16% річних, що підтверджується копією договору №SAMDNWFD900 «Депозит Плюс» від 27.01.2014 року(а.с.15, т.1).

Обгрунтовуючи позов, ОСОБА_2 посилалась на відмову ПАТ КБ «Приватбанк» видати грошові кошти за вказаними договорами та просила захистити порушене права у зазначений нею спосіб.

Заперечуючи проти позову, представник ПАТ КБ "ПриватБанк" посилався на неможливість виконання договорів у зв'язку з окупацією АРК та міста Севастополя та зазначав, що зобов'язання за договорами, укладеними працівниками філії «Кримське РУ ПАТ КБ «ПриватБанк», повинні виконуватись АНО «Фонд захисту вкладників» за рахунок майна банку, яке знаходиться на території АР Крим(а.с.56-59, т.1).

Як видно із справи, відмовляючи в задоволенні позову, суд прийняв до уваги такі заперечення ПАТ КБ "ПриватБанк" та, пославшись на недоведеність та безпідставність позовних вимог, також зазначив, що оскільки договори банківського вкладу, зобов'язання за якими є предметом даного спору, укладалися в Автономній Республіці Крим, яка окупована Російською Федерацією, то ПАТ КБ «Приватбанк» не може відповідати за даним позовом до припинення окупації, що, як зазначено у судовому рішенні, не позбавляє позивача права на підставі ч.6 ст.5 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території» пред'явити вимоги до Російської Федерації як до держави, що здійснює окупацію.

Тобто, фактично суд першої інстанції дійшов до висновків, що ПАТ КБ «ПриватБанк» є неналежним відповідачем у справі і позивачка з даним позовом може звернутися до Російської Федерації як до держави, що здійснює окупацію.

Однак, суд не врахував, що відповідно до положень ст.1 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України" територія Автономної Республіки Крим визначена як тимчасово окупована територія України, на яку поширюється дія Конституції та закони України.

З метою забезпечення стабільності грошової одиниці України, захисту інтересів вкладників та інших кредиторів банків України, запобігання та уникнення ризиків у діяльності банків, беручи до уваги Указ Президента України від 17 березня 2014 року № 303/2014 "Про часткову мобілізацію", Закон України "Про затвердження Указу Президента України "Про часткову мобілізацію", Декларацію Верховної Ради України від 20 березня 2014 року № 1139-VII "Про боротьбу за звільнення України", Закон України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим та тимчасово окупованій території України", враховуючи неможливість здійснювати Національним банком України банківське регулювання та банківський нагляд, валютний контроль і державний фінансовий моніторинг за діяльністю окремих банків та відокремлених підрозділів банків, що розташовані на території Автономної Республіки Крим і міста Севастополя, а також неможливість виконання такими банками та відокремленими підрозділами банків вимог Законів України "Про банки і банківську діяльність", "Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинних шляхом, або фінансування тероризму", Декрету Кабінету Міністрів України від 19 лютого 1993 року № 15-93 "Про систему валютного регулювання і валютного контролю", інших нормативно-правових актів Національного банку України, що свідчить про здійснення ними ризикової діяльності, яка загрожує інтересам вкладників чи кредиторів, у тому числі інших банків, Правлінням Національного банку України прийнято постанову від 06 травня 2014 року № 260 "Про відкликання та анулювання банківських ліцензій та генеральних ліцензій на здійснення валютних операцій окремих банків і закриття банками відокремлених підрозділів, що розташовані на території Автономної Республіки Крим і міста Севастополя".

Відповідно до п.5 вказаної постанови банки, у тому числі ПАТ КБ "ПриватБанк", зобов'язані припинити діяльність відокремлених підрозділів банків, розташованих на території Автономної Республіки Крим і міста Севастополя, та протягом місяця з дня набрання чинності цією постановою забезпечити закриття таких відокремлених підрозділів, про що повідомити Національний банк України.

За правилами ст.95 ЦК України філією є відокремлений підрозділ юридичної особи, що розташований поза її місцезнаходженням та здійснює всі або частину її функцій. Філії не є юридичними особами. Вони наділяються майном юридичної особи, що їх створила, і діють на підставі затвердженого нею положення.

Згідно Положення «Про філію «Кримське регіональне управління» Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк", затвердженого рішенням Правління Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" протокол №50 від 15 грудня 2011 року, філія «Кримське регіональне управління» Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" є відокремленим структурним підрозділом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк", не має статусу юридичної особи і здійснює свою діяльність від імені Банку, в межах повноважень, наданих їй Банком, та закріплених в цьому Положенні. В межах чинного законодавства Банк несе відповідальність за діяльність Філії п.1.4.

Філія припиняє свою діяльність шляхом ліквідації за рішенням Правління Банку та у інших випадках, передбачених чинним законодавством України та нормативно-правовими актами Національного банку України. Всі права та обов'язки ліквідованої Філії переходять до Банку п.11.1(а.с.180-188, т.2).

Із повідомлення про фактичне припинення діяльності відокремлених підрозділів Філії «Кримське регіональне управління» Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" від 03.06.2014 року №19.0.0.0/3-883 вбачається, що Філія «Кримське регіональне управління» припинена 02.06.2014 року згідно рішення Правління банку №18 від 15 травня 2014 року(а.с.190, 205, т.2).

Як видно із справи, 25.04.2015 року, тобто ще до фактичного припинення Філії «Кримське регіональне управління» Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк", ОСОБА_2 звернулась до Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" з приводу отримання грошових коштів за вказаними договорами, на що отримала відповідь від 28.04.2014 року №20.1.0.0.0/7-20140425/138 про неможливість виконати вимоги, з посиланням на призупинення обслуговування клієнтів та роботу відділень Кримського ГРУ ПАТ КБ "Приватбанк" у зв'язку із змінами, які відбулись останнім часом в суспільстві(а.с.29, т.1).

Разом з тим, як видно із справи, вказані договори укладені між ОСОБА_2 за місцезнаходженням Філії «Кримське регіональне управління» Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" у м.Сімферополі та Публічним акціонерним товариством Комерційний банк "Приватбанк", як юридичною особою, місцезнаходження якої в договорах зазначено: 49000, м.Дніпропетровськ, вул.Набережна Перемоги, 50(а.с.9-13, 15, т.1).

Згідно ст.93 ЦК України місцезнаходженням юридичної особи є фактичне місце ведення діяльності чи розташування офісу, з якого проводиться щоденне керування діяльністю юридичної особи(переважно знаходиться керівництво) та здійснення управління і обліку.

Статтею 96 ЦК України передбачена відповідальність юридичних осіб за своїми зобов'язаннями.

За змістом ст.525 ЦК України одностороння відмови від зобов'язання не допускається. Договір є обов'язковим для виконання сторонами ст.629 ЦК України.

Згідно ч.1 ст.527 ЦК України боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти зобов'язання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту.

Відповідно до ст.58 Закону України «Про банки і банківську діяльність» банк відповідає за своїми зобов'язаннями всім своїм майном відповідно до законодавства.

Отже, відповідно до вказаного Положення «Про філію «Кримське регіональне управління» Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" та зазначених положень ЦК України саме Публічне акціонерне товариство Комерційний банк "Приватбанк" є належним відповідачем по справі та несе відповідальність за своїми зобов'язаннями, а твердження останнього про те, що зобов'язання за договорами, укладеними працівниками філії «Кримське РУ ПАТ КБ «ПриватБанк», повинні виконуватись АНО «Фонд захисту вкладників» за рахунок майна банку, яке знаходиться на території АР Крим, необгрунтовані та спростовуються положеннями діючого законодавства, що регулює встановлені правовідносини.

Статтею 1 Закону України «Про банки і банківську діяльність» визначено, що вклад (депозит) - це кошти в готівковій або у безготівковій формі, у валюті України або в іноземній валюті, які розміщені клієнтами на їх іменних рахунках у банку на договірних засадах на визначений строк зберігання або без зазначення такого строку і підлягають виплаті вкладнику відповідно до законодавства України та умов договору.

Згідно ч.1 ст.1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором.

Відповідно до ч.1 ст.1059 ЦК України договір банківського вкладу укладається в письмовій формі. Письмова форма договору банківського вкладу вважається додержаною, якщо внесення грошової суми підтверджено договором банківського вкладу з видачею ощадної книжки або сертифіката чи іншого документа, що відповідає вимогам, встановленим законом, іншими нормативно-правовими актами у сфері банківської діяльності (банківськими правилами) та звичаями ділового обороту.

За правилами ч.ч.1,2 ст.1060 ЦК України договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад). За договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім вкладів, зроблених юридичними особами на інших умовах повернення, які встановлені договором.

Відповідно до п.2.1. Положення про порядок здійснення банками України вкладних (депозитних) операцій з юридичними і фізичними особами, затвердженого постановою Національного банку України № 516 від 03 грудня 2003 року (далі - Положення № 516), грошові кошти в національній та іноземній валюті або банківські метали, залучені від юридичних і фізичних осіб, обліковуються банками на відповідних рахунках, відкриття яких здійснюється банком на підставі укладеного в письмовій формі договору банківського вкладу (депозиту) або договору банківського рахунку та інших документів відповідно до законодавства України, у тому числі нормативно-правових актів Національного банку України з питань відкриття банками рахунків у національній та іноземній валюті.

Пунктом 2.9 Положення № 516 передбачено, що укладення договору банківського рахунку та договору банківського вкладу (депозиту) може здійснюватися відокремленим підрозділом банку - юридичної особи за наявності належним чином оформленої уповноваженим особам довіреності на підписання документів.

Відповідно до п.2.1 Положення про організацію бухгалтерського обліку та звітності в банках України, затвердженого постановою Національного Банку України №566 від 30 грудня 1998 року, будь-яка система обліку повинна забезпечити хронологічне та систематичне відображення всіх операцій банку в регістрах бухгалтерського обліку на підставі первинних документів;

Таким чином, відкриття банківських рахунків та обліковування на них грошових коштів, залучених від юридичних і фізичних осіб на підставі укладеного в письмовій формі договору банківського вкладу (депозиту), є обов'язком банку.

Пунктом 3.3 ОСОБА_1 3 Положення №516 передбачено, що за договором банківського вкладу (депозиту) незалежно від його виду банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім вкладів, розміщених юридичними особами на інших умовах повернення, які встановлені договором.

У разі невиконання (неналежного виконання) банком вимоги фізичної особи про повернення вкладу (депозиту) або його частини (документ на переказ / заява про повернення коштів тощо) /далі - вимога/ банк зобов'язаний: прийняти вимогу шляхом проставлення на ній: дати отримання, підпису уповноваженої особи, відбитка штампа банку та видачі фізичній особі письмового повідомлення про невиконання (неналежне виконання) цієї вимоги із зазначенням причини, дати взяття вимоги на облік, дати видачі повідомлення, прізвища, ім'я та по батькові уповноважених осіб і відбитка печатки банку; взяти вимогу на облік за відповідним позабалансовим рахунком.

Банк зобов'язаний виконати вимогу відповідно до умов договору банківського вкладу (депозиту). Після виконання вимоги банк списує вимогу з відповідного позабалансового рахунку.

В ході розгляду справи в апеляційній інстанції ОСОБА_2 та її представник ОСОБА_3 в письмових поясненнях від 15.05.2015 року та від 18.05.2015 року (а.с.211-213, 223-225, т.2), які підтримали в судовому засіданні, зазначили, що ОСОБА_2 уклала договори переуступки права вимоги щодо договорів: вклад «Депозит Плюс» договір №SAMDNWFD700 та вклад «Депозит Плюс» договір №SAMDNWFD900 згідно договорів №46/74 та №46/75 від 05.11.2014 року відповідно.

Згідно п.1.1, 1.2 договору №46/74 від 05.11.2014 року ОСОБА_2 переуступила право вимоги по вкладу №SAMDNWFD700, рахунок №6462 на суму 25000 грн., за що отримала від АНО «ФЗВ» 94460 рублів, які розраховані станом на 21 квітня 2014 року.

Згідно п.1.1, 1.2 договору №46/75 від 05.11.2014 року ОСОБА_2 переуступила право вимоги по вкладу №SAMDNWFD900, рахунок №9535

на суму 116 411,51 грн., за що отримала від АНО «ФЗВ» 439 849,25 рублів, які розраховані станом на 21 квітня 2014 року.

Наведені обставини підтверджуються копіями зазначених договорів та платіжними дорученнями про отримання грошових коштів(а.с.226-233, т.2).

У зв'язку з отриманням вказаних сум від АНО «ФЗВ» за договорами депозитного вкладу №SAMDNWFD700 та №SAMDNWFD900, ОСОБА_2 та її представник ОСОБА_3 просили задовольнити апеляційну скаргу та стягнути з ПАТ КБ "Приватбанк" грошові кошти за вкладом «Стандарт» №SAMDN1242 від 24 квітня 2013 року у сумі 30 961,06 доларів США, з яких: 29 000,00 доларів США - сума вкладу за договором та 1961,06 доларів США - сума процентів за договором. При цьому останні зазначили, що грошові кошти за вкладом «Стандарт» №SAMDN1242 від 24 квітня 2013 року ОСОБА_2 від АНО «ФЗВ» не отримувала, оригінал договору та квитанція №7 про внесення вкладу їй повернуті останнім без виплати грошових коштів. Зазначений факт підтверджується копією відповідної довідки АНО «ФЗВ» та розпискою(а.с.169, 234, т.2).

Обгрунтовуючи вимоги про стягнення грошових коштів за вкладом «Стандарт» №SAMDN1242 від 24 квітня 2013 року, ОСОБА_2 посилалась на наявність у неї оригіналів зазначеного договору №SAMDN1242 «Стандарт» від 24.04.2013 року та квитанції №7 від 24.04.2013 року.

В судовому засіданні апеляційної інстанції оглянуті оригінал договору №SAMDN1242 «Стандарт» від 24.04.2013 року та оригінал квитанції №7 від 24.04.2013 року за ЄЦП AGR51341 про прийняття ПАТ КБ "Приватбанк" від ОСОБА_2 грошових коштів у сумі 29 000 доларів США та зарахування останньої на відкритий особовий рахунок №0890, про огляд яких зазначено в журналах судового засідання від 07.04.2015 року та від 19.05.2015 року(а.с.171, 236, т.2).

Представник ПАТ КБ "Приватбанк" після дослідження оригіналів зазначених договору та квитанції не спростував належними та допустимими доказами наявність депозитних зобов'язань перед позивачкою за вказаним договором №SAMDN1242 «Стандарт» від 24.04.2013 року, як не спростував і відомостей про внесення позивачкою ОСОБА_2 грошових коштів за банківським документом квитанцією №7 від 24.04.2013 року за ЄЦП AGR51341 на рахунок №0890 у сумі 29 000,00 доларів США.

Таким чином, в порушення зазначених нормативних актів, вимог Законів України «Про банки і банківську діяльність», «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», Положення про організацію бухгалтерського обліку та звітності в банках України, затвердженого постановою Національного Банку України № 566 від 30 грудня 1998 року, Інструкції про ведення касових операцій банками в Україні, затвердженої постановою Національного Банку України №174 від 01 червня 2011 року, а також вимог ч.2 ст.27, ст.ст.57-59, 64 ЦПК України ПАТ КБ «ПриватБанк» не надав суду доказів, які б свідчили про те, що між позивачкою та ПАТ КБ "Приватбанк" не укладався зазначений договір банківського вкладу, не відкривався рахунок за цим договором, не надходили грошові кошти до банку, як і доказів на підтвердження припинення відповідних зобов'язань у зв'язку з їх виконанням.

Оскільки суд першої інстанції не взяв до уваги наведені обставини, колегія суддів приходить до висновку, що з урахуванням письмових пояснень ОСОБА_2 та її представника ОСОБА_3 від 15.05.2015 року та від 18.05.2015 року (а.с.211-213, 223-225, т.2), рішення суду першої інстанції на підставі п.4 ст.309 ЦПК України підлягає скасуванню в частині відмови ОСОБА_2 в задоволенні позову про стягнення з Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" грошових коштів за договором банківського вкладу №SAMDN1242 «Стандарт» від 24.04.2013 року, з ухваленням в цій частині нового рішення про стягнення з ПАТ КБ "Приватбанк" на користь ОСОБА_2 грошових коштів за договором банківського вкладу №SAMDN1242 «Стандарт» від 24.04.2013 року у сумі 30 961,06 доларів США, з яких: 29 000,00 доларів США - сума вкладу за договором; 1961,06 доларів США - сума процентів за договором.

На підставі ст.88 ЦПК України колегія суддів вважає за необхідне стягнути з ПАТ КБ «ПриватБанк» судовий збір на користь держави у розмірі 3 638,79 грн.

З наведених мотивів апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст.ст.303,307,308,309,316 ЦПК України колегія суддів,-

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 03 грудня 2014 року в частині відмови в задоволенні позову про стягнення з Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" грошових коштів за договором банківського вкладу №SAMDN1242 «Стандарт» від 24.04.2013 року скасувати.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" грошові кошти за договором банківського вкладу №SAMDN1242 «Стандарт» від 24.04.2013 року у сумі 30 961,06 доларів США, з яких: 29 000,00 доларів США - сума вкладу за договором; 1961,06 доларів США - сума процентів за договором.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" на користь держави судовий збір у розмірі 3 638,79 грн.

В іншій частині рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 03 грудня 2014 року залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржено в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий -

Судді -