У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08.06.2015року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі

головуючого судді Стефанишин М.М.,

при секретарі Савчур М.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгород заяву ОСОБА_1 до ПАТ «Свемон Захід» про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 до ПАТ «Свемон-Захід» про стягнення не виплаченої заробітної плати і середнього заробітку за час затримки розрахунку, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Ужгородського міськрайоного суду знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ПАТ «Свемон-Захід» про стягнення не виплаченої заробітної плати і середнього заробітку за час затримки розрахунку.

На адресу Ужгородського міськрайонного суду від ОСОБА_1 надійшла заява про забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві ПАТ «Свемон-Захід» , що знаходяться у нього або в інших осіб.

В обгрунтування заяви вказує на те, що з 26.06.2013р по 3.04.2015року працював в ПАТ «Свемон-Захід» та відповідно до наказу №23-К від 03.04.2015року був звільнений з роботи за власним бажанням , однак, до цього часу не отримав заробітну плату за пророблений час, що є порушенням ч.1 ст.116 КЗпП України.

Зазначає, що основною причиною забезпечення позову у виді накладення арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб, є запобігання продажу майна відповідача та збереження коштів на його рахунках .

Оскільки невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду за результатами розгляду даної справи, позивач в своїй заяві просить задовольнити її в повному обсязі.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що заява не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Звернення з позовом до суду за захистом порушених прав, інтересів фізичних осіб та юридичних осіб, а також свобод фізичних осіб є одним із способів судового захисту.

Інститут забезпечення позову при цьому, дає можливість суду до ухвалення рішення по суті вжити заходів щодо забезпечення заявленого позову у певних визначених випадках, враховуючи чітко визначені підстави.

Надаючи правову оцінку обґрунтованості заявленого клопотання, суд зазначає, що інститут забезпечення позову регламентовано статтями 151 153 ЦПК України, які встановлюють підстави для вжиття заходів забезпечення позову, а також способи забезпечення позову в цивільному процесі. Наявність такого інституту є однією з гарантій виконання рішення суду і спрямована на дотримання норми щодо обовязковості до виконання судових рішень, встановленої статтею 124 Конституції України.

Забезпечення позову - це вжиття судом, у провадженні якого перебуває справа, до вирішення справи визначених законом заходів щодо створення можливості реального виконання у майбутньому рішення суду. Це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду у випадку задоволення позовних вимог.

Забезпечення позову це вживання судом, в провадженні якого перебуває справа, необхідних заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача проти несумлінних дій відповідача, що гарантує реальне виконання ухваленого рішення.

Відповідно до ч.3 ст.151 ЦПК України, забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

При цьому згідно до п. 1 ч.1 ст. 152 ЦПК України позов забезпечується, в тому числі, шляхом накладення арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб.

Згідно ч.1, ч.5 ст.153 ЦПК України , заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа в день її надходження без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі і про вжиття заходів забезпечення позову суд постановляє ухвалу.

У вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

У випадку звернення сторони із клопотанням про забезпечення позову, заявник повинен обґрунтувати причини звернення із таким клопотанням, причини, у звязку з якими потрібно забезпечити позов, тобто обґрунтування, чому незастосування заходів по забезпеченню може ускладнити або зробити неможливим виконання рішення суду, і чому саме.

З матеріалів справи вбачається, що між сторонами існували трудові відносини, однак, як вбачається з наданої позивачем копії трудової книжки ОСОБА_1 з 26.06.2013р. по 31.10.2014 р. працював в ЗФ ПАТ «Свемон-Захід» а з 03.11.2014р по 03.04.2015р працював в товаристві ПАТ «Свемон-Захід». Як вбачається із змісту заяви про забезпечення позову, поданою ОСОБА_1 розмір невиплаченої заробітної плати за період з 2.06.2013р по 03.04.2015року станом на 06 травня 2015року складає 26796грн. Компенсація за затримку виплати заробітної плати складає 28014,00 грн, компенсація моральної шкоди становить 10 000 грн.

Однак , в заяві не зазначено обгрунтувань причини, у звязку з якими потрібно забезпечити саме даний позов, чому незастосування заходів по забезпеченню може ускладнити або зробити неможливим виконання рішення суду, і чому саме.

Позивач у заяві про забезпечення позову обмежився висловлюванням про те, що існує очевидна небезпека заподіяння шкоди моїм правам, свободам та інтересам, що дає підстави вважати, що відповідачем по справі буде проігнороване виконання рішення суду і невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду за результатами розгляду даної справи без зазначення обгрунтування причини, у звязку з якими потрібно забезпечити позов, тобто обґрунтування, чому незастосування заходів по забезпеченню може ускладнити або зробити неможливим виконання рішення суду. Не зрозуміло з яких підстав виходив позивач, зазначаючи у заяві, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду за результатами розгляду даної справи саме відповідачем ПАТ «Свемон-Захід» . З копії наданої трудової книжки позивача вбачається, що останній працював з 26.06.2013 по 31.10.2014р в ЗФ ПАТ «Свемон-Захід», однак, дане товариство відповідачем по справі не залучено .

Згідно з п.4 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову»№9 від 22.12.2006 року, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахування доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів. Наприклад, обмеження можливості господарюючого суб'єкта користуватися та розпоряджатися власним майном іноді призводить до незворотних наслідків.

Відповідно до ч.3 ст. 152 ЦПК України види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Приймаючи до уваги наведені норми процесуального законодавства, з врахуванням роз'яснення Верховного Суду України, виходячи з вищенаведеного, з оцінки обґрунтованості доводів представника позивача, щодо необхідності вжиття заходів забезпечення позову з урахуванням розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника, щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін; наявності зв'язку між заходом, щодо забезпечення позову і предметом позовної вимоги, в тому числі, спроможності заходів, які заявник просить вжити у порядку забезпечення позову, забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання, або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; суд вважає, що заява позивача про забезпечення позову є необгрунтованою і не підлягає задоволенню.

З огляду на викладене, суд не вбачає підстав для задоволення клопотання позивача про вжиття заходів забезпечення позову.

Керуючись ст.ст. 151-153, 208-210 ЦПК України, суддя,-

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про вжиття заходів забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 до ПАТ «Свемон-Захід» про стягнення не виплаченої заробітної плати і середнього заробітку за час затримки розрахунку відмовити.

Ухвала окремо від рішення суду в апеляційному порядку оскарженню не підлягає.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду ОСОБА_2