Провадження № 2/235/4091/15
Справа №235/8417/15-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

23 листопада 2015 року м. Красноармійськ

Красноармійський міськрайонний суд Донецької області

в складі головуючого судді Хмельової С.М.

за участю секретаря судового засідання Кучерявого М.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі №7 м. Красноармійська цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання договору займу дійсним та стягнення грошових коштів,-

ВСТАНОВИВ:

До Красноармійського міськрайонного суду звернувся ОСОБА_1 з позовною заявою до ОСОБА_2 про визнання договору займу дійсним та стягнення грошових коштів. В обґрунтування заявлених вимог зазначив, що 17.04.2013 року, відповідач - ОСОБА_2 попросив у нього дати йому в борг гроші в розмірі - 1500 доларів США.

В зв'язку з тим, що ОСОБА_2 вважався його другом, він довіряв йому, вони разом працювали на однієї роботі, і тому позивач погодився надати відповідачу у позику вказану суму.

Відповідач - ОСОБА_2 пояснив, що ці гроші йому потрібні для купівлі автомобіля, а також те що він поверне ці гроші через рік, а саме до 17.04.2014 року.

Розписка була написана 29.01.2015 року на суму - 1500 доларів США, у присутності свідків - ОСОБА_3 та ОСОБА_4, які підтвердили справжність договору займу і що саме вказана сума була отримана ОСОБА_2 від позивача.

Коли минув строк позики звернувся до Відповідача - ОСОБА_2 з проханням повернути борг, і він відповів, що поверне позик, але всіма засобами затягував час і не віддавав позивачу позичені гроші.

Факт передання у позику грошей, Позивачем Відповідачу підтверджується розпискою Відповідача, в якій він стверджує про отриману у борг суму грошей та зобов'язується її повернути у строк встановлений у розписці.

Отже, зобов'язання переді позивачем Відповідач - ОСОБА_5 не виконав, гроші у встановлений строк не повернув.

Крім цього, коли виникла потреба в правовій допомозі в вирішені суперечки позивач був змушений звернутися по правову допомогу до адвоката.

Таким чином позивач скористався своїм правом на правову допомогу і звернувся до адвоката, який надав йому правову допомогу, за що він, згідно наданої довідки, заплатив 1000 грн. і має право на їх відшкодування у випадку якщо його позивні вимоги будуть задоволені судом.

Також повинен був і сплатити судовий збір в сумі 487,20 грн. Також позивачу ще невідомо які витрати він понесе в подальшому при розгляді справи в суді.

Всі ці суми законом віднесені до судових витрат і підлягають відшкодуванню на користь особи на якість якої вирішено справу з іншої сторони.

На підставі цього, вважає що його вимоги до відповідача повністю законні та просить суд визнати дійсним договір позики укладений 28.01.2015 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_1, як кредитором про передачу грошових коштів у розмірі 1500 доларів США. на строк до 25.04.2015 року. Визнати порушеним зобов'язання за договором позики з вини відповідача ОСОБА_2. Стягнути з ОСОБА_2 на його користь заборгованість за договором позики у розмірі 1500 доларів США. Стягнути з ОСОБА_2 на його користь судові витрати у розмірі 1487 (одна тисяча чотириста вісімдесят сім) гривень 20 копійок.

Позивач в судовому засіданні уточнив позовні вимоги шляхом зменшення та надав заяву про стягнення з відповідача на його користь заборгованість у розмірі 1000 доларів США, оскільки як він пояснив,що відповідач сплатив йому 500 доларів США, та судових витрат.

Відповідач до судового засідання не з'явився, про день та час судового засідання повідомлявся належним чином, про наявність поважних для цього причин суд не повідомив, заперечень проти вимог позивача не висунув.

Частина 1 статті 224 ЦПК України передбачає, що у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. З огляду на це, суд вважає за можливе здійснювати заочний розгляд цивільної справи за правилами глави 8 розділу ІІІ ЦПК України.

Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, з'ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, що мають значення для вирішення справи по суті, встановивши фактичні дані та відповідні їм правовідносини, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Згідно розписки від 28 січня 2015 року ОСОБА_2 підтверджує, що 17.04.2013 року отримав від ОСОБА_1 1500 доларів США. Зобов'язується повернути борг до 25.04.2015 року. Розписка засвідчена підписами позичальника та двох свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 (а.с.7).

В судовому засіданні свідок ОСОБА_3 суду показав, що дійсно був присутнім при тому як ОСОБА_2 взяв у борг у ОСОБА_1 кошти в сумі 1500 доларів США. Як казав ОСОБА_2 ці гроші він бере на купівлю машини. Факт позичання коштів був засвідчений в розписці, в який він поставив свій підпис.

Відповідно до ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Стаття 1047 ЦК України передбачає, що договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Стаття 1049 ЦК України передбачає, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред'явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред'явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором. Позика, надана за договором безпроцентної позики, може бути повернена позичальником достроково, якщо інше не встановлено договором.

Згідно статті 524 ЦК Укаїни обов'язання має бути виражене у грошовій одиниці України - гривні. Сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобов'язання в іноземній валюті.

Стаття 525 ЦК України передбачає, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до статей 525 та 526 ЦК України зобов'язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов позики та Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно статті 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

До сьогоднішнього часу відповідач ухиляється від повернення суми боргу, чим порушив взяті на себе зобов'язання.

Стаття 207 ЦК України передбачає, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторонни . Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв'язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Оскільки у розписці позичальником зазначено, що він взяв кошти 17 квітня 2013 року, суд вважає, що договір позики укладений саме 17 квітня 2013 року. Саме в цей день позивач передав суму в розмірі 1500 доларів США, які відповідач був зобов'язаний повернути до 5 квітня 2015 року. Таким чином, позивач та відповідач досягли домовленості щодо суттєвих положень договору позики щодо суми позики, дата передання коштів, строк повернення, що дає всі підстави для визнання договору позики дійсним.

Таким чином, позивні вимоги ОСОБА_1 про визнання договору позики дійсним та стягнення з відповідача на його користь заборгованості за договором позики (з урахуванням уточнених вимог) законні, обґрунтовані та підлягають задоволенню в повному обсязі. Стягненню підлягає 1000 (одна тисяча) доларів США, що за станом на 23.11.2015 року за офіційним курсом НБУ еквівалентно 23984 (двадцять три тисячі дев'ятсот вісімдесят чотири) гривні 58 копійок.

Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 487,20 гривень (а.с.1).

Відповідно до ст. 84 ЦПК України витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної допомоги. Граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлюється законом.

Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Постановою Кабінету Міністрів України від 27.04.2006 року № 590 «Про граничні розміри компенсації витрат, пов'язаних з розглядом цивільних та адміністративних справ, і порядок їх компенсації за рахунок держави» затверджені граничні розміри компенсації витрат, пов'язаних з розглядом цивільних і адміністративних справ і зазначено, що граничний розмір не перевищує суму, що обчислюється, виходячи з того, що особі виплачується 40 відсотків розміру мінімальної заробітної плати за годину її роботи.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем при зверненні за правовою допомогою сплачено 1000 гривень за складання позовної заяви, час витрачений на написання позовної заяви склав дві години 30 хвилин, що не перевищує встановлений законодавством граничний розмір. Таким чином, позовні вимоги щодо стягнення з відповідача витрат понесених позивачем на правову допомогу також підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись статтями 207, 524, 526, 530, 1047, 1049 ЦК України, статтями 11, 60, 84, 88, 208-209, 212-218, 224 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання договору займу дійсним та стягнення грошових коштів, задовольнити.

Визнати дійсним договір позики укладений 28.01.2015 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_1, як кредитором про передачу грошових коштів у розмірі 1500 доларів США, строком дії до 25.04.2015 року.

Визнати порушеним зобов'язання за договором позики з вини відповідача ОСОБА_2.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_6 заборгованість за договором позики у розмірі 1000 (одна тисяча) доларів США, що за станом на 23.11.2015 року за офіційним курсом НБУ еквівалентно 23984 (двадцять три тисячі дев'ятсот вісімдесят чотири) гривні 58 копійок.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_6 судові витрати у розмірі 1487 (одна тисяча чотириста вісімдесят сім) гривень 20 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

На рішення суду може бути подано апеляційну скаргу до Апеляційного суду Донецької області через Красноармійський міськрайонний суд Донецької області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Заочне рішення може бути переглянуто Красноармійським міськрайонним судом, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії. У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.

В судовому засіданні 23 листопада 2015 року проголошено вступну та резолютивну частину. Повний текст рішення виготовлено 28 листопада 2015 року.

Суддя