АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження 22-ц/790/3983/15 Головуючий 1 інст.: Назаренко О.В.
Справа № 635/1228/13-ц Доповідач: Малінська С.М.
Категорія: «право власності»
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 червня 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області у складі:

Головуючого судді Малінської С.М.,

Суддів Швецової Л.А.,

ОСОБА_1,

за участю секретаря Лотох І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 , яка діє в інтересах ОСОБА_3 на рішення Харківського районного суду Харківської області від 17 лютого 2014 року по справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 , третя особа : Приватна фірма «Яна» про визнання права власності ; за зустрічним позовом Приватної фірми «Яна» до ОСОБА_5 про визнання права власності,-

в с т а н о в и л а:

У грудні 2013 року ОСОБА_4 звернувся у суд з позовом до ОСОБА_5, третя особа: Приватна фірма "Яна", в якому просив визнати за ним право власності на комплекс нежитлових споруд, що складається з: контрольно- пропускний пункт літ. "А-1" загальною площею 12,8 кв.м.; гараж на 5 боксів літ. "Б-1" загальною площею 96,20 кв.м.; склад паливно-мастильних матеріалів літ. "В-1" загальною площею 17,40 кв.м.; адміністративне приміщення літ. "Д-3" загальною площею 1218,80 кв.м.; ремонтно-виробничий комплекс зі складом літ. "Е-1" загальною площею 4357,10 кв.м.; склад "Ж-1" загальною площею 264,60 кв.м.; котельна літ. " 3-1" загальною площею 22,60 кв.м.; водяний вузол літ. "0-1" загальною площею 3,50 кв.м.; склад вінілацетату літ. "И-1" загальною площею 73,80 кв.м.; пожежна насосна літ. "М-1" загальною площею 24,80 кв.м.; пожежний резервуар літ. "Н-1" загальною площею 57,0 кв.м.; насосна фекальної каналізації літ. "П-1" загальною площею 69,80 кв.м.; заглиблений склад літ "Р-1" загальною площею 61,60 кв.м.; з допоміжними спорудами: фонтан №2; оглядовий колодязь №1; залізобетонної огорожі комплексу, внутрішніх доріг, зовнішніх доріг, що знаходяться за адресою: Харківська область, Харківський район, с. Затишшя, вулиця Комунальна, будинок №22.

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_4 посилається на те , що між ним та ОСОБА_5 07 червня 1997 року укладено шлюб. Позивач займався підприємницькою діяльністю та на зароблені кошти придбав вищевказаний комплекс нежитлових приміщень, розташований за адресою: Харківська область, Харківський район, с. Затишшя, вул. Комунальна 22. Спірне майно знаходиться на земельній ділянці розміром 5,9867 га, кадастровий номер :00:003:0026 ,яка знаходиться в користуванні ПФ "Яна", директором якої є позивач.

Після розлучення ОСОБА_5 набула право власності на спірний нежитловий комплекс. З відповідачем позивач домовився , що після розлучення він буде продовжувати займатися підприємницькою діяльністю та користуватися спірними нежитловими приміщеннями.

Ним було зроблено дорогий ремонт цих приміщень, поліпшення які були проведені значно збільшили вартість обєкта нерухомості, що стало підставою для звернення його з вищевказаним позовом.

У січні 2014 року Приватною фірмою "Яна" подано зустрічний позов , в якому позивач за зустрічним позовом просить визнати право власності за Приватною фірмою "Яна" на вищеперелічений комплекс нежитлових споруд, що знаходиться за адресою: Харківська область, Харківський район, с. Затишшя, вулиця Комунальна, будинок №22.

В обґрунтування позовних вимог позивч вказує , що у 2010 році ОСОБА_5 при розлученні з чоловіком отримала у власність комплекс нежитлових будівель, розташований за адресою: Харківська область, Харківський район, с. Затишшя, вул. Комунальна 22.

З 2001 року спірне майно розташоване на земельній ділянці розміром 5,9867 га, кадастровий номер :00:003:0026 ,яка знаходиться в користуванні ПФ "Яна", згідно державного акту на право постійного користування № 003225 від 21 грудня 2001 року, що була надана для обслуговування вищевказаних нежитлових будівель. ПФ "Яна" по сьогоднішній день є платником за комунальні послуги та інші збори ,у тому числі за постачання електроенергії. Фірма продовжує займатись господарською діяльністю з використанням спірного майна та здійснює поточний ремонт і охорону території. 10 січня 2012 року між ПФ "Яна" та ФОП ОСОБА_6 було укладено договір будівельного підряду. За даним договором, підрядник на замовлення ПФ "Яна" здійснила капітальний ремонт, внаслідок якого цінність об'єкта нерухомості збільшилася в рази, що стало підставою для реєстрації права власності за 3-ю особою на спірне майно, однак до цього часу остаточно не визначено право власності на спірне майно за ПФ "Яна", в зв'язку з чим ПФ « Яна» звертається до суду із позовом про визнання за ПФ "Яна" права власності на майно, що є спірним між колишнім подружжям.

Згідно заяви ( а.с.60-61) ОСОБА_5 заперечувала проти позову ОСОБА_4 про визнання за останнім права власності на спірний нежитловий комплекс , проти позову ПФ «Яна» не заперечувала.

Рішенням Харківського районного суду Харківської області від 17 лютого 2014 року в задоволенні позовних вимог ОСОБА_4 відмовлено , позовні вимоги ПФ «Яна» задоволено , визнано за ПФ «Яна» право власності на вищевказаний комплекс нежитлових споруд.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2, яка діє в інтересах ОСОБА_3 , посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просила рішення в частині задоволення позовних вимог ПФ «Яна» скасувати та ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні позову .

Заслухавши доповідь судді, пояснення осіб, що зявилися, перевіривши законність та обґрунтованість рішення в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги.

Судовим розглядом встановлено, що згідно статуту приватної фірми "Яна" підприємство засноване 20.10.1999 року та на теперішній час внесено до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, про що суду надано витяг серія АГ № 108385.

7 червня 2001 року приватна фірма "Яна" з торгів придбала у власність комплекс майна автотранспортної бази, що підтверджено протоколом аукціону та договором купівлі-продажу від 08.06.2001 року, укладений третьою особою з одного боку і управлінням спеціалізованих, технологічних та допоміжних робіт ВАТ "Харківметробуд"(а.с.44).

21 грудня 2001 року ПФ "Яна" отримано державний акт І-ХР № 003225 на право постійного користування земельною ділянкою площею 5,9967 га на території Кулиничівської селищної ради Харківського району, Харківської області цільовим призначенням для обслуговування автотранспортної бази та інших виробничих споруд(а.с.40-43).

Рішенням № 270 від 14.08.2002 року виконавчого комітету Кулиничівської селищної ради Харківського району Харківської області у зв'язку з тим, що земля, на якій знаходиться комплекс майна повністю належить Кулиничівській селищній раді, вирішено присвоїти юридичну адресу приватній фірмі "Яна": с. Затишшя, вул. Комунальна, № 20 Харківського району, Харківської області, що підтверджено копією зазначеного рішення.

ПФ «Яна» на земельній ділянці зведено самовільно нерухоме майно і 03 листопада 2008 року рішенням Господарського суду Харківської області за ПФ "Яна" визнано право власності на самовільно зведене нерухоме майно літ. "3-1", літ. "0-1", літ. "И-1", літ. "М-1", літ. "Н-1", літ. "У-4-1", літ. "П-1", літ. "Р-1" та на комплекс виробничих споруд в цілому загальною площею 6281,7 кв. м.

Рішенням № 194 від 10.08.2009 року виконавчого комітету Кулиничівської селищної ради Харківського району , Харківської області зазначеному комплексу нежитлових будівель присвоєно нову поштову адресу: Харківська область, Харківський район, с. Затишшя, вул. Комунальна, 22.

Кулиничівською селищною радою Харківського району, Харківської області ПФ «Яна» видано свідоцтво про право власності серія САВ № 793548 від 29.01.2009 року на комплекс будівель за адресу: Харківська область, Харківський район, с. Затишшя, вул. Комунальна, 20 та свідоцтво про право власності серія САС № 572590 від 14.01.2010 року на комплекс будівель за адресу: Харківська область, Харківський район, с. Затишшя, вул. Комунальна, 22( а.с.51-52).

Крім того, частина спірного майна, самовільно побудована третьою особою, визнана за ПФ "Яна" рішенням Господарського суду Харківської області від 3 листопада 2008 року справа № 53/312-08, копія якого надана суду(а.с.55-56).

Рішенням Харківського районного суду Харківської області від 21.10.2010 року визнано право власності на спірний комплекс нежитлових будівель за ОСОБА_5 ( а.с.10-12).

Згідно заяви ( а.с.60-61) ОСОБА_5 заперечувала проти позову ОСОБА_4 про визнання за останнім права власності на спірний нежитловий комплекс , проти позову ПФ «Яна» про визнання за останньою права власності на комплекс нежитлових приміщень не заперечувала.

Відповідно до ч. 1 ст. 61 ЦПК України обставини , визнані сторонами та іншими особами , які беруть участь у справі , не підлягають доказуванню.

Відповідно до вимог ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

На підставі ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Таким чином , у відповідності до вищевказаних норм матеріального та процесуального права судом першої інстанції задоволено позов ПФ «Яна» про визнання за нею права власності на комплекс нежитлових споруд, що знаходяться за адресою: Харківська область, Харківський район, с. Затишшя, вулиця Комунальна, будинок №22.

У квітні 2015 року ОСОБА_2 , яка діє в інтересах ОСОБА_3, подала апеляційну скаргу , в якій посилається на те , що 10 грудня 2010 року ОСОБА_5 продала ОСОБА_7 та ОСОБА_3 спірний комплекс нежитлових приміщень на підставі договору купівлі-продажу , посвідченого приватним нотаріусом Харківського районного нотаріального округу ОСОБА_8 , реєстраційний номер 3063 ( а.с.86-87).Апелянт вважає , що дане рішення порушує права позивача.

Рішенням Харківського районного суду Харківської області від 04.09.2013 року , залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Харківської області від 27.11.2013 року визнано вищевказаний договір купівлі-продажу від 10 грудня 2010 року , укладений між ОСОБА_5 та ОСОБА_7 , ОСОБА_3 , недійсним. Визнано за ОСОБА_5 право власності на спірний комплекс нежитлових будівель.

Лише 16.04.2014 року , після набрання чинності оскаржуємим рішенням суду від 17.02.2014 року, ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ рішення Харківського районного суду Харківської області від 04.09.2013 року та ухвалу Апеляційного суду Харківської області від 27.11.2013 року скасовано , справу направлено до суду першої інстанції на новий розгляд.

Таким чином , на момент ухвалення Харківським районним судом Харківської області рішення від 17 лютого 2014 року вищевказаний договір купівлі-продажу від 10.12.2010 року визнано недійсним , судове рішення набрало чинності , а тому оскаржуєме рішення Харківським районним судом Харківської області рішення від 17 лютого 2014 року , на час його ухвалення, не зачипало права ОСОБА_3.

Оскільки спір щодо визнання договору купівлі-продажу недійсним на теперішній час не вирішено , даний спір розглядається судом першої інстанції, то судова колегія вважає , що немає підстав для задоволення апеляційної скарги.

Після набрання чинності рішенням суду по справі про визнання вищевказаного договору купівлі-продажу недійсним , сторони не позбавлені права звернення до суду з новим позовом або з заявою про скасування оскаржуємого судового рішення за нововиявленими обставинами.

Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 308, 313 - 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 , яка діє в інтересах ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Харківського районного суду Харківської області від 17 лютого 2014 року залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий :

Судді: