Номер провадження: 22-ц/785/5424/15
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач Журавльов О. Г.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 червня 2015 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого - Журавльова О.Г.,

суддів: Гайворонського С.П., Комлевої О.С.,

при секретарі Сілукової В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті ОСОБА_2 цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до Страхової компанії «Фідель СК» про стягнення страхового відшкодування», за апеляційною скаргою представника ОСОБА_3 - ОСОБА_4 на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 30 квітня 2015 року,

встановила:

У січні 2015 року ОСОБА_3 звернувся до суду з вказаним позовом, в якому просив стягнути з Страхової компанії «Фідель СК» (далі - СК «Фідель») недоплачену суму страхового відшкодування за договором страхування транспортних засобів № 00638/2014-ТС від 24 жовтня 2014 року у розмірі 52379 грн. 28 коп.

Зазначив, що 26.11.2014 року на 77 кілометрі автодороги Одеса-Рені відбулось ДТП, в результаті якого транспортний засіб «Range Rover», державний номер ВН 5777ЕТ, який належить позивачу, отримав механічні пошкодження.

Після ДТП позивач звернувся до СК «Фідель» з вимогою виплати страхової суми, однак на даний час вона у повному обсязі виконана не була, що стало підставою звернення до суду.

Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав, просив суд його задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнав та пояснив, що позивачу фактично була виплачена сума страхового відшкодування в розмірі 236098,95 грн., що підтверджено платіжним дорученням.

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 30 квітня 2015 року у задоволенні позову ОСОБА_3 було відмовлено.

Зазначене рішення суду оскаржує в апеляційному порядку ОСОБА_3 через свого представника ОСОБА_4

В скарзі з посиланням на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права ставиться питання про скасування судового рішення та ухвалення нового рішення про задоволення позову.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши суддю доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення в межах позовних вимог, доводів апеляційної скарги та заперечень на неї, судова колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення суду без зміни, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням вимог матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Згідно ч. 1 ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції.

Судом встановлено, матеріалами справи підтверджено, що 26.11.2014 року близько 7 години 40 хвилин на 77 кілометрі автодороги Одеса-Рені, водій ОСОБА_5 здійснив зіткнення з транспортним засобом «Range Rover», державний номер ВН 5777ЕТ, що належить на праві власності ОСОБА_3

На момент ДТП цивільно-правова відповідальність власника пошкодженого транспортного засобу ОСОБА_3 застрахована страховою компанією «Фідель СК» на підставі договору страхування транспортного засобу № 00638/2014-ТС від 24.10.2014 року, відповідно до умов якого застраховано транспортний засіб «Range Rover», 2008 року випуску, чорного кольору, номер шасі (кузов, рама, коляска) SALLMAM348A278887, державний номер ВН 5777ЕТ.

Згідно п. 2.2 договору страхування страхова сума складає 660 000,00 грн. 26.11.2014 року ОСОБА_3 звернувся до відповідача із заявою про настання страхового випадку.

Згідно ч. 1 ст. 25 Закону України «Про страхування» здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно із договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою (аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком.

Відповідно до ч. 1 ст. 990 ЦК України, страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката).

28.11.2014 року СК «Фідель» звернулося до СПД «ОСОБА_6П.» з заявою про проведення автотоварознавчого дослідження пошкодженого транспортного засобу, після проведення якого було надано висновок № 458/14. (а.с.41-53)

17.12.2014 року відповідачем прийнято рішення про виплату на користь ОСОБА_3 страхового відшкодування в розмірі 236 098,95 грн., які було нараховано на особистий рахунок позивача.

Факт виплати даної суми позивачем визнано в судовому засіданні, а також підтверджується платіжним дорученням № 1186 від 19.12.2014 року. (а.с.77)

Посилання апеляційної скарги на те, що відповідач не в повному обсязі виконав свої зобовязання за договором страхування є безпідставними.

Згідно із ч. 1 ст. 9 Закону України «Про страхування», страхова сума - грошова сума, в межах якої страховик відповідно до умов страхування зобов'язаний провести виплату при настанні страхового випадку.

Відповідно до умов п. 8.3.4 договору страхування транспортного засобу № 00638/2014-ТС від 24.10.2014 року, у разі якщо при розрахунку матеріального збитку, який отримав предмет страхування при настанні страхового випадку, експертом встановлена ринкова вартість більше ніж на 10% від страхової суми за договором страхування, відповідальність страховика (сума страхового відшкодування) розраховується пропорційно відношенню страхової суми до дійсної (ринкової) вартості застрахованого транспортного засобу. (а.с.8)

Згідно п. 6.6.4 вказаного договору страхування, у разі виплати страхового відшкодування страховик продовжує нести відповідальність до кінця строку дії договору в розмірі різниці між визначеною в ньому стразового суми і суми здійснених виплат страхового відшкодування. (а.с.7)

Страхова сума за договором страхування станом на 26 листопада 2014 року, з урахуванням її зменшення в звязку з першим страховим випадком (2 933,28 грн.), складала 657 066,72 грн.

За висновком експертного автотоварознавчого дослідження № 458/14 від 11 грудня 2014 року вартість відновлювального ремонту застрахованого транспортного засобу складає 262 041,01 грн., ринкова вартість транспортного засобу складає 729 389,06 грн.

Таким чином, всупереч доводів апелянта, у відповідності до п. 8.3.4 договору страхування відповідальність страховика (сума страхового відшкодування) розраховується пропорційно відношенню страхової суми до дійсної (ринкової) вартості застрахованого транспортного засобу та складає 236 098,95 грн. (657 066,72 грн. : 729 389,06 грн. х 100 = 90,1%; 262 041,01 грн. х 90,1% = 236 098,95 грн.)

Посилання апеляційної скарги на те, що страхова компанія повинна була оплачувати всі рахунки на ремонт застрахованого автомобіля, однак прийняла рішення одноособово про виплату коштів, які не перекрили повну суму на ремонт автомобіля є необґрунтованими, оскільки матеріалами справи підтверджено, що сума страхового відшкодування в розмірі 236 098,95 грн. була сплачена апелянту на особовий рахунок, з урахуванням документів отриманих від нього, автотоварознавчого дослідження експерта, який саме і зазначив на підставі чого був прийнятий такий висновок, а також страхового акту прийнятого страховою компанією.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Згідно ч. 1 ст. 628 ЦК України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

За таких обставин, суд першої інстанції, з'ясувавши обставини справи та давши належну оцінку зібраним доказам, дійшов до обґрунтованого висновку про те, що страхова виплата була здійснена відповідачем відповідно до умов договору та про наявність правових підстав для відмови ОСОБА_3 у задоволенні позову. Вказані висновки суду відповідають зібраним у справі доказам, яким судом дана належна оцінка, правильно визначена юридична природа правовідносин що виникли і закон, який їх регулює, а доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, обґрунтовано викладених в мотивувальної частині оскаржуваного рішення.

Посилання апелянта на те, що судом першої інстанції були порушені його права та не надано повної та всебічної оцінці його доводам є безпідставними та спростовується матеріалами справи. Докази та обставини, на які посилається апелянт в скарзі, були предметом дослідження судом першої інстанції та додаткового правового аналізу не потребують, оскільки при їх дослідженні та встановленні судом були дотримані норми матеріального і процесуального права.

Доводи апелянта про те, що відповідач повинен сплатити 1500 гривень за евакуацію автомобіля не заслуговує на увагу, оскільки відповідно до п. 8.10. договору страхування при настанні страхового випадку за рахунок страховика оплачується: доставка/евакуація застрахованого транспортного засобу до найближчої станції технічного обслуговування або стоянки в межах - 300,00 грн. (щодо надання документів підтверджуючих оплату цієї послуги). Проте матеріали справи не містять, а позивачем не надано жодної квитанції або іншого фіскального документу про виплату зазначених коштів за надану йому послугу щодо евакуації його автомобіля.

Встановлено й це вбачається з матеріалів справи, що оскаржуване судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Суди розглядають цивільні справи відповідно до вимог ст. 11 ЦПК України, тобто в межах заявлених вимог та на підставі наданих сторонами доказів.

Згідно ч. 1 ст. 60, ч. 3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог.

Відповідно до ч. 1 ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Таким чином колегія суддів вважає, що суд першої інстанції розглянув справу відповідно до ст. 11 ЦПК України: за зверненням фізичних осіб, в межах заявлених ними вимог та на підставі наданих ними доказів, доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

Згідно ч. 1 п. 1 ст. 307 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє скаргу і залишає рішення без змін, якщо судом першої інстанції постановлено рішення з додержанням вимог закону.

Керуючись ст. ст. 209, 303, 307 ч.1 п.1, 308, 314, 315, 319 ЦПК України, судова колегія,

ухвалила:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_3 - ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Приморського районного суду м. Одеси від 30 квітня 2015 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена протягом двадцяти днів безпосередньо до суду касаційної інстанції з дня набрання нею законної сили.

Головуючий О.Г.Журавльов

Судді

ОСОБА_7

ОСОБА_2