Справа № 758/5905/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 червня 2015 року Подільський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді - Ларіонової Н. М. ,

при секретарі - Матіос А. О.,

за участю позивача ОСОБА_1 та відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі районного суду в місті Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

В С Т А Н О В И В :

У травні 2015 року позивач звернувся до суду з позовом про розірвання зареєстрованого з відповідачем 21.11.1993 р. шлюбу, в якому вони мають неповнолітню дочку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, мотивуючи тим, що спільне життя з відповідачем не склалося через постійні конфлікти, що виникали через відсутність взаєморозуміння, спільних інтересів та різних поглядів на життя, які через проміжок спільного життя перестали співпадати. На даний час шлюбні відносини між ними фактично припинені, подальше спільне проживання та примирення між ними є неможливими.

У судовому засіданні позивачка позов підтримала в повному обсязі та дала пояснення, аналогічні викладеним в позові обставинам, вказавши, що шлюбні відносини вони припинили з лютого 2015 р., мешкають в одній квартири, але спільного бюджету не мають та спільного господарства не ведуть. Відповідач добровільно надає допомогу по утриманню дитини, спора про сумісне майно не мають. При таких обставинах вважає, що їх сім'я розпалася остаточно. Проти надання строку для примирення категорично заперечує, оскільки непорозуміння один одного та втрата почуттів призвела до розпаду сім'ї, усі заходи з їх боку для зберігання шлюбу були вичерпані раніше. Просила залишити їй шлюбне прізвище.

Відповідач у судовому засіданні позов визнав повністю та підтвердив, що шлюбні відносини між ними припинені з лютого 2015 р. через чисельні непорозуміння між ними, які стали виникати в зв'язку з різними поглядами на життя. Спільного бюджету вони не мають та спільного господарства не ведуть, на утримання дочки добровільно передає кошти. Спору про сумісне майно подружжя не мають. Проти надання строку на примирення заперечував, оскільки непорозуміння один одного призвело до розпаду сім'ї.

Суд, встановивши обставини справи і перевіривши їх доказами, вважає позов таким, що підлягає задоволенню, за таких підстав.

Згідно із ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Згідно із вимогами ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду.

Відповідно до ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя.

Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 21 листопада 1993 р. Палацом реєстрації шлюбів та новороджених м.Києва, актовий запис № 3577, що підтверджено свідоцтвом про шлюб НОМЕР_1 від 21.11.1993 р. (арк.спр.16).

Від подружніх відносин сторони мають неповнолітню дочку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 (арк.спр.17).

В судовому засіданні достовірно встановлено, що шлюбні відносини між сторонами припинені з лютого 2015 р. через відсутність взаєморозуміння, втрати почуття любові і поваги один до одного.

На час розгляду справи спору про розподіл майна між сторонами та місця проживання дитини не має.

Надання строку на примирення суд вважає недоцільним, тому що шлюбні відносини між сторонами припинені, сторони категорично заперечують проти надання зазначеного терміну.

Відповідно до ст.24 ч.1 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка; примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Встановивши, що між сторонами втрачено взаєморозуміння та почуття любові, примирення подружжя є неможливим, подальше спільне життя та збереження шлюбу між ними неможливо і не відповідає інтересам подружжя, суд дійшов висновку про те, що збереження сім'ї є неможливим, шлюб між сторонами існує формально і тому може бути розірваним.

Таким чином, суд, оцінивши докази в їх сукупності, вважає за необхідне задовольнити позов, розірвавши шлюб між сторонами по справі.

Після розірвання шлюбу у позивачки залишається шлюбне прізвища «ОСОБА_1».

Згідно ст.115 ч.2 СК України рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили підлягає направленню до ВРАЦС Подільського РУЮ м.Києва для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому запису про шлюб від 21.11.1993 р. № 3577 Палацу реєстрації шлюбів та новороджених м.Києва.

На підставі викладеного, ст.ст.105 ч.3, 112, 115 Сімейного кодексу України, керуючись ст.ст.10,11, 60, 174, 212, 213, 214-215 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задовольнити в повному обсязі.

Розірвати шлюб між ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, та ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, зареєстрований 21 листопада 1993 р. Палацом реєстрації шлюбів та новороджених м.Києва, актовий запис № 3577, що мають одну неповнолітню дитину.

Після набрання рішенням законної сили направити його копію до відділу реєстрації актів цивільного стану Подільського районного управління юстиції м.Києва для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб від 21.11.1993 р. № 3577 Палацу реєстрації шлюбів та новороджених м.Києва.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду міста Києва через Подільський районний суд м.Києва шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня проголошення рішення.

Рішення набуває законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано протягом встановленого законом строку. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Н. М. Ларіонова