АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження: № 22-ц-/790/7429/15 Головуючий: 1 інстанції
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 грудня 2015 року м. Харків

Судова колегія судової палати з цивільних справ Апеляційного суду Харківської області в складі:

Головуючого: судді - Даниленка В.М.,

Суддів: Піддубного Р.М., Бровченка І.О.,

за участю секретаря: Каменської Д.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в приміщенні суду цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Московського районного суду м. Харкова від 14 вересня 2015 року за заявою ОСОБА_2 про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, по справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі Філії - Харківське обласне управління АТ «Ощадбанк» до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

В С Т А Н О В И Л А:

У липні 2015 року заявник ОСОБА_2, як сторона виконавчого провадження (боржник) звернувся до суду з вищезазначеною заявою, в якій вказував на те, що заочним рішенням Московського районного суду м. Харкова від 12.04.2012 року було задоволено позов Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі Філії - Харківське обласне управління АТ «Ощадбанк» (далі: ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі Філії - Харківське обласне управління АТ «Ощадбанк») про стягнення з нього, як позичальника та його поручителя ОСОБА_3 в солідарному порядку кредитної заборгованості за Договором про іпотечний кредит № 2348, укладеним між ним та банківською установою 17.01.2008 року, загальний розмір якої на час розгляду справи судом складав 709 306,70 грн. Крім того, вказаним заочним рішенням було стягнуто з відповідачів на користь банку 1 700,00 грн. сплаченого ним судового збору, а також 120,00 грн. оплачених витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.

Вказане заочне рішення було постановлено районним судом за відсутності відповідача ОСОБА_2 та за відсутності даних про те, що він належним чином був повідомленим про час та місце розгляду цивільної справи судом.

Окрім того, всупереч вимогам ч. 1 ст. 227 ЦПК України копія ухваленого судом по справі заочного рішення відповідачу ОСОБА_2 районним судом за місцем тодішнього його проживання не направлялась, а відтак про наявність цього заочного рішення він взагалі обізнаний не був.

Однак, не зважаючи на це, 28 травня 2012 року Московським районним судом м. Харкова на виконання зазначеного заочного рішення за заявою банківської установи було видано виконавчий лист № 2-6459/11 про солідарне стягнення з боржників ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі Філії - Харківське обласне управління АТ «Ощадбанк» кредитної заборгованості за Договором про іпотечний кредит № 2348 від 17.01.2008 року в загальному розмірі 709 306,70 грн., а також судових витрат, понесених позивачем по справі, який 29 жовтня 2012 року був предявлений стягувачем для примусового виконання до Червонозаводського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції, де постановою старшого державного виконавця Звездіна В.В. від 31 жовтня 2012 року було відкрито виконавче провадження ВП № 34993647 з примусового виконання вказаного виконавчого документа.

Крім того, в процесі здійснення виконавчих дій з примусового виконання виконавчого листа № 2-6459/11 старшим державним виконавцем Червонозаводського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції ОСОБА_4 13.11.2012 року була винесена постанова про арешт нерухомого майна боржника ОСОБА_2 та оголошення заборони на його відчуження, а саме: належну йому на праві приватної власності чотирьохкімнатну квартиру № 5 у житловому будинку № 20 по вул. Кірова в м. Харкові, що була предметом іпотеки, тобто засобом забезпечення виконання позичальником ОСОБА_2 узятих на себе зобовязань за кредитним договором.

У подальшому стягувач - ПАТ «Державний ощадний банк України» на свій розсуд скористався наданим йому правом Іпотекодержателя і звернув стягнення на предмет іпотеки шляхом його продажу на публічних торгах, про що мається повідомлення виконавчої служби.

Таким чином, вказаний виконавчий лист № 2-6459/11 від 12.05.2012 року було видано Московським районним судом м. Харкова помилково, до того ж у ньому зазначено, що заочне рішення, на підставі якого він виданий, набрало законної сили 12.05.2012 року, тоді як копію цього заочного рішення заявник ОСОБА_2 взагалі не отримував, що позбавило його можливості подати заяву про його перегляд, або оскаржити в подальшому це рішення в апеляційному порядку, а відтак указане судове рішення не набрало законної сили, а виконавчий лист № 2-6459/11 від 12.05.2012 року не має ніякого правового значення та не підлягає виконанню.

Посилаючись на вказані обставини, а також на те, що заочне рішення Московського районного суду м. Харкова від 12.04.2012 року відповідно до приписів чинного цивільного процесуального законодавства не набрало законної сили, заявник ОСОБА_2 просив суд на підставі ч. 2 ст. 368, ч. 2 ст. 369 ЦПК України визнати виконавчий лист № 2-6459/11 від 12.05.2012 року, виданий на виконання зазначеного судового рішення, таким, що не підлягає виконанню.

У судовому засіданні представник заявника ОСОБА_2 підтримав подану ним заяву в повному обсязі й наполягав на її задоволенні, вказуючи на обставини, наведені вище.

Представник стягувача - ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі Філії - Харківське обласне управління АТ «Ощадбанк» проти задоволення зазначеної заяви боржника ОСОБА_2 заперечував, посилаючись на її необґрунтованість.

При цьому він вказував на те, що будь-які передбачені законом підстави для визнання виконавчого листа № 2-6459/11 від 12.05.2012 року, виданого Московським районним судом м. Харкова на виконання заочного рішення цього ж районного суду від 12.04.2012 року про примусове стягнення з боржників ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь банківської установи кредитного боргу, таким, що не підлягає виконанню, в даному випадку відсутні.

Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 14 вересня 2015 року в задоволенні заяви ОСОБА_2 про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, відмовлено.

Не погодившись із таким процесуальним рішенням суду першої інстанції, заявник ОСОБА_2 в апеляційній скарзі просить скасувати зазначену ухвалу районного суду та постановити нову увалу з ініційованого ним питання, якою вирішити його позитивно, визнавши виконавчий лист № 2-6459/11 від 12.05.2012 року, виданий на виконання заочного рішення Московського районного суду м. Харкова від 12.04.2012 року, таким, що не підлягає виконанню.

В обґрунтування своєї апеляційної скарги заявник ОСОБА_2 посилається на порушення судом першої інстанції норм процесуального права при вирішенні питання про визнання виконавчого листа, виданого судом, таким, що не підлягає виконанню.

Зокрема, апелянт вказує на те, що цивільна справа за позовом ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі Філії - Харківське обласне управління АТ «Ощадбанк» про стягнення з нього та його поручителя ОСОБА_3, як солідарних боржників, на користь банківської установи кредитного боргу була розглянута районним судом по суті в заочному порядку за його (боржника) відсутності, копію зазначеного заочного рішення він не отримував, у звязку з чим був позбавлений можливості подати до суду заяву про перегляд цього судового рішення чи апеляційну скаргу, а відтак заочне рішення, ухвалене по справі, не набрало законної сили, а виконавчий лист № 2-6459/11 від 12.05.2012 року, виданий помилково, а тому не підлягає виконанню.

Проте, суд першої інстанції, приймаючи оскаржуване процесуальне рішення, наведені обставини не врахував, у звязку з чим безпідставно відмовив у задоволенні його, боржника заяви про визнання виконавчого листа № 2-6459/11 від 12.05.2012 року таким, що не підлягає виконанню.

Перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваної ухвали районного суду відповідно до ст. 303 ЦПК України, судова колегія вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_2 підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 312 ЦПК України розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд скасовує ухвалу і передає питання на новий розгляд до суду першої інстанції, якщо останній порушив порядок, встановлений для його вирішення.

Статтями 1, 2 ЦПК України передбачено, що завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Цивільне судочинство здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу та Закону України «Про міжнародне приватне право».

За загальними правилами, встановленими ч.ч. 1, 2 ст. 6, ч. 1 ст. 158 ЦПК України, розгляд цивільних справ у всіх судах проводиться усно і відкрито та відбувається в судовому засіданні з обовязковим повідомленням осіб, які беруть участь у справі.

Ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про час і місце розгляду своєї справи.

Таким чином, поінформованість про час та місце судового розгляду справи або вчинення окремої процесуальної дії, є однією із суттєвих гарантій реалізації учасниками цивільних процесуальних правовідносин права на особисту участь у процесі.

Доведення цієї інформації, зокрема до осіб, які беруть участь у справі, є необхідною умовою проведення судового розгляду (вчинення окремої процесуальної дії) і тому становить обовязок суду.

Процесуальний порядок розгляду судом заяв про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, чітко визначений законодавцем у ст. 369 ЦПК України.

Відповідно до частини другої вказаної правової норми суд, який видав виконавчий лист, може за заявою стягувача або боржника визнати виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню.

При цьому, частиною третьою ст. 369 ЦПК України прямо передбачено, що суд розглядає заяву в десятиденний строк у судовому засіданні з повідомленням стягувача та боржника. Однак неявка цих осіб не перешкоджає розгляду заяви за умови, що суд має достатні дані про належне їх повідомлення про час і місце судового засідання.

Згідно ч. 1 ст. 74 ЦПК України судові виклики здійснюються судовими повістками про виклик.

Судова повістка про виклик повинна бути вручена з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи, але не пізніше ніж за три дні до судового засідання (ч. 4 ст. 74 ЦПК України).

За приписами ч. 5 ст. 74 ЦПК України судова повістка разом із розпискою, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом із копіями відповідних документів надсилається поштою рекомендованим листом із повідомленням або через курєрів за адресою, зазначеною стороною чи іншою особою, яка бере участь у справі. Судова повістка може бути вручена безпосередньо в суді, а у разі відкладення розгляду справи про час та місце наступного засідання може бути повідомлено під розписку.

Особи, які беруть участь у справі, можуть бути викликані в суд також телеграмою, факсом чи за допомогою інших засобів звязку, які забезпечують фіксацію виклику (ч. 6 ст. 74 ЦПК України).

За правилами ст. 76 ЦПК України судові повістки, адресовані фізичним особам, вручаються їм під розписку, а юридичним особам - відповідній службовій особі, яка розписується про одержання повістки.

Розписка про одержання судової повістки з поміткою про дату вручення в той самий день особами, які її вручали, повертається до суду.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 169 ЦПК України суд відкладає розгляд справи, зокрема, у разі: неявки в судове засідання однієї із сторін або будь-кого з інших осіб, які беруть участь у справі, про яких нема відомостей, що їм вручені судові повістки.

Як вбачається з матеріалів цивільної справи, заява боржника ОСОБА_2 про визнання виконавчого листа № 2-6459/11, виданого Московським районним судом м. Харкова 12.05.2012 року на підставі заочного рішення того ж районного суду від 12.04.2012 року про стягнення з позичальника ОСОБА_2 та його поручителя ОСОБА_3, як солідарних боржників, на користь ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі Філії - Харківське обласне управління АТ «Ощадбанк» кредитної заборгованості за Договором про іпотечний кредит № 2348 від 17.01.2008 року та понесених позивачем судових витрат, таким, що не підлягає виконанню з підстав, передбачених ч. 4 ст. 369 ЦПК України, була розглянута районним судом по суті в судовому засіданні за участю представників стягувача, заінтересованої особи - Червонозаводського ВДВС ХМУЮ, заявника (боржника) ОСОБА_2, але за відсутності іншого божника - поручителя ОСОБА_3

При цьому, матеріали цивільної справи не містять жодних обєктивних даних на підтвердження того, що боржниця ОСОБА_3, як особа, що приймає участь у справі, будь-яким, передбаченим (ч. 6 ст. 74 ЦПК України) способом повідомлялася судом про час та місце проведення судових засідань, призначених для розгляду вищезазначеної заяви боржника ОСОБА_2

Крім того, всі судові повістки про виклик до суду на призначений час, направлені за адресою проживання божниці ОСОБА_3, були повернуті поштовим відділенням до суду не врученими адресату, в звязку зі спливом строку їх зберігання (а.с. 125, 127).

Проте, суд першої інстанції на зазначені обставини та норми процесуального права, що регулюють питання розгляду заяв про визнання виконавчих листів такими, що не підлягають виконанню, належної уваги не звернув, у звязку з чим безпідставно розглянув вищезазначену заяву боржника ОСОБА_2 за відсутності іншого боржника (сторони виконавчого провадження) - ОСОБА_3, не зважаючи на те, що остання належним чином (завчасно) не була повідомленою про час та місце розгляду справи судом, чим фактично обмежив її процесуальні права та інтереси.

За таких обставин, враховуючи наведене вище, оскаржувана ухвала Московського районного суду м. Харкова від 14 вересня 2015 року не може бути визнана такою, що постановлена з дотриманням вимог процесуального закону, а тому судова колегія вважає за необхідне на підставі п. 3 ч. 1 ст. 312 ЦПК України скасувати цю ухвалу районного суду, а заяву боржника ОСОБА_2 про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, передати на новий розгляд до того ж суду першої інстанції для її розгляду відповідно до вимог діючого цивільного процесуального законодавства.

Таким чином, з огляду на викладене та керуючись ст. ст. 303, 304, 312-315, 317, 319 ЦПК України, судова колегія, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити частково.

Ухвалу Московського районного суду м. Харкова від 14 вересня 2015 року - скасувати.

Заяву боржника ОСОБА_2 про визнання виконавчого листа № 2-6459/11, виданого Московським районним судом м. Харкова 12.05.2012 року, таким, що не підлягає виконанню, по справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі Філії - Харківське обласне управління АТ «Ощадбанк» до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором, направити на новий розгляд до того ж суду першої інстанції для її розгляду відповідно до вимог діючого цивільного процесуального законодавства.

Ухвала апеляційного суду набирає чинності негайно з моменту її проголошення, є остаточною й відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 324 ЦПК України касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий:

Судді: