Справа № 603/339/15-ц
Провадження №2-о/603/26/2015
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" червня 2015 р. м.Монастириська

Монастириський районний суд Тернопільської області в складі:

головуючого - судді Галіяна І. М.

при секретарі Смолінчук М.М.

розглянувши в судовому засіданні в залі суду міста Монастириська цивільну справу

за заявою ОСОБА_1

заінтересована особа Управління Пенсійного фонду України в Монастириському районі

про встановлення факту належності правовстановлюючого документу,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_2 звернувся до суду із заявою, про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, посилаючись на те, що у трудовій книжці від 25 листопада 1971 року, його прізвище помилково записано як "Батих" замість «Батіг», що ставить під сумнів факт належності йому вищевказаної трудової книжки, записи в якій мають значення для зарахування трудового стажу при призначенні пенсії, в звязку з чим просить встановити факт належності йому трудової книжки на імя «Батих Василия Михайловича» з датою заповнення «25 ноября 1971 року» як правовстановлюючого документу.

Заявник вимоги про встановлення факту належності трудової книжки як правовстановлюючого документу підтримав у повному обсязі, просив заяву задовольнити.

Представник заінтересованої особи Управління ПФУ в Монастириському районі щодо задоволення заяви не заперечила.

Відповідно до ч.1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право.

За змістом п.6 ч.1 ст. 256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені факти належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по-батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по-батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

Відповідно листа ВСУ 01 січня 2012 р. «Про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення» коли установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 256 ЦПК громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа. Проте сам по собі факт належності документа не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджується документом. Таким чином, для заявника важливо не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають із цього факту. Це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим.

Відповідно до вищевказаного листа ВСУ, суд, на підставі п. 6 ч. 1 ст. 256 ЦПК може встановлювати факти належності особі документів, що посвідчують особу, зокрема, трудової книжки чи іншого документа що зараховує трудовий стаж.

У судовому засіданні було встановлено, що 25 листопада 1971 року ОСОБА_2 був прийнятий на роботу, де йому була заведена трудова книжка. При цьому, у трудовій книжці при заповненні було допущено помилку: прізвище записано російською мовою «Батих» замість «Батіг», у звязку з чим, у заявника виникли труднощі при нарахуванні трудового стажу при призначенні пенсії.

Факт належності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, трудової книжки, виданої на імя «Батих Василия Михайловича», підтверджується його паспортом (а.с. 2), згідно якого ОСОБА_2 народився 02 травня 1955 року; свідоцтвом про народження серії І-ИД №211430 (а.с. 3), згідно якого правильним написанням прізвища є «Батіг»; копією довідки про заробітню плату для обчислення пенсії від 31 березня 2015 року (а.с. 5), копією довідки про зарплату та інші доходи виданої ОСОБА_1 (а.с. 6).

Помилка, допущена при написанні прізвища заявника при заповненні його трудової книжки, створює перешкоди правильному нарахуванню та призначенню йому пенсії за віком та зарахуванню повного трудового стажу.

Суд вважає, що факт належності заявнику трудової книжки підтверджується співпаданням імені та по батькові заявника з даними у документах які долучені до матеріалів справи та фактом наявності оригіналів цих документів у заявника.

Враховуючи викладене вище, суд вважає заявлені вимоги такими, що підлягають задоволенню.

Керуючись Постановою Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», ст.ст.10,60, 234, 256, 259 ЦПК України, суд -

у х в а л и в :

Заяву ОСОБА_1 про встановлення факту належності правовстановлюючого документа задовольнити.

Встановити факт належності ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 трудової книжки «від 25 ноября 1971 года виданої ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3»

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляцій скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії судового рішення.

Апеляційна скарга подається до апеляційного суду Тернопільської області через Монастириський районний суд Тернопільської області.

Суддя ОСОБА_4