Справа №442/6199/15-ц
Провадження №2/442/2180/2015
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 листопада 2015 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області

в складі: головуючої-судді ОСОБА_1

при секретарі Петрів В.М.

за участю позивача ОСОБА_2

представника позивача : ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дрогобичі цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про визнання договору купівлі- продажу дійсним і визнання права власності на нерухоме майно.

Встановив:

Позивачка ОСОБА_2 звернулася до Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області з позовом до ОСОБА_4 про визнання договору купівлі- продажу дійсним і визнання права власності на нерухоме майно.

У підтвердження заявлених вимог, посилається на те, що 1 липня 2015 року вона та ОСОБА_4 уклали між собою договір купівлі-продажу житлової квартири розташованої за адресою: АДРЕСА_1. ОСОБА_4, має повне розпорядження даною кватирою, а саме: продаж, за ціну та на умовах на свій розсуд, згідно довіреності від 30 серпня 2013 року, зареєстрованою у реєстрі 2603, виданої ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, який зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, НОМЕР_1, виданий Шевченківським РВ ЛМУ ГУ МВС України у Львівській області, 26 березня 2012 року.

05 січня 2015 року, між нею та ОСОБА_4 був кладений договір оренди квартири з правом викупу, згідно якого ОСОБА_4 передала у строкове платне користування, а згодом у власність житлову квартиру за адресою: АДРЕСА_1. Відповідачем були передані ключі від вищевказаної квартири та підписаний акт приймання-передачі. За цей час вона особисто за власні кошти провела капітальний ремонт та облаштувала дану квартиру для проживання. Протягом девяти місяців вона разом з сином, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3 проживала у квартирі, та справно сплачувала усі комунальні послуги, що підтверджується квитанціями про оплату. Факт її проживання з сином проживання можуть підтвердити всі мешканці будинку № 72/1 по вул. Грушевського.

З метою розрахунку за вищевказану квартиру, вона передала ОСОБА_4 кошти. Оскільки всі істотні умови угоди ними було узгоджено та ніяких заперечень стосовно ціни та предмета угоди у них не виникало, на підтвердження укладення договору купівлі-продажу ОСОБА_4, 1 липня 2015 року надала їй розписку, в якій підтвердила факт передачі нею грошових коштів за житлову квартиру АДРЕСА_2, та зобовязувалася до 15 липня 2015 року укласти договір купівлі-продажу.

Фактично був укладений договір купівлі-продажу квартири, були обговорені істотні умови договору, за яким вона отримала у власність квартиру, а відповідач кошти за неї.

Однак посилаючись на свою хворобу і часте перебування на лікуванні відповідач не мала змоги здійснити переоформлення придбаної квартири шляхом відчуження на неї, постійно відтерміновувала день та час укладення договору. Нотаріально договір купівлі-продажу не складався і угода ніде не реєструвалася. Вона, неодноразово зверталася до відповідачки з метою подальшого нотаріального посвідчення договору купівлі - продажу, але відповідачка їй відмовила у цьому посилаючись на те, що договір підписаний та є розписка, та мотивуючи небажання відлучатися із дому.

На даний час, їй стало відомо, що 30.08.2015 року термін дії генеральної довіреності, ОСОБА_4 закінчився. Такі дії відповідачки порушують її права у звязку із чим вона не має можливості здійснити реєстрацію права власності житлової квартири, яку набула на підставі договору купівлі-продажу, а тому за захистом своїх прав звернулася до суду.

Позивачка ОСОБА_2 та її представник ОСОБА_3 у судовому засіданні позовні вимоги підтримали, посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві. Так крім того суду пояснила, що дійсно між сторонами була домовленість, щодо укладення договору купівлі продажу квартиру АДРЕСА_3. Оскільки відповідач на даний час відмовляється оформити договір купівлі продажу, а при укладенні угоди ними було погоджено всі належні умови купівлі-продажу квартири, зокрема, щодо ціни, передачі будинку у власність, оформлення договору в нотаріальній конторі тощо, а тому просять позов задоволити та визнати договір купівлі- продажу дійсним і визнати право власності на нерухоме майно.

Відповідачка ОСОБА_4 в судове засідання не з»явилася, однак надіслала заяву в якій просить слухати справу за її відсутності. Позовні вимоги визнає та просить їх задоволити.

Суд, заслухавши пояснення позивача , представника позивача, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що заявлені вимоги підлягають до задоволення, виходячи з таких підстав.

Відповідно до ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Під захистом

розуміються дії уповноваженої особи, діяльність юрисдикційних органів та осіб, які у передбаченому законом порядку зобов'язані вжити заходів до поновлення порушеного, оспорюваного чи невизнаного цивільного права.

Згідно ст. 655 ЦК України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) зобовязується передати майно у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобовязується прийняти майно і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно з положеннями ст. 638 ЦК України, угода вважається укладеною, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Стаття 207 ЦК України, вказує на вимоги письмової Форми правочину, згідно якої: правочин являється вчиненим в письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялись сторони.

Правочин являється таким, що вчинений в письмові формі, якщо він підписаний його стороною.

Відповідно до змісту ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно ст. ст. 11, 328 ЦК України, цивільні обовязки і права можуть виникати, а право власності - набувається з договорів та інших правочинів.

Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обовязків.

З положень ст. ст. 638-640, 655 ЦК України вбачається те, що договір вважається укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх його істотних умов. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнута згода.

Згідно ч.1 ст. 334 ЦК України, право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом.

Судом встановлено, між ОСОБА_2 та ОСОБА_4, 1 липня 2015 року укладено договір купівлі-продажу квартири за адресою: АДРЕСА_1.

ОСОБА_4 мала повне розпорядження даною кватирою, а саме: продаж, за ціну та на умовах на свій розсуд, згідно довіреності від 30 серпня 2013 року, зареєстрованою у реєстрі 2603, виданої ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, який зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, НОМЕР_1, виданий Шевченківським РВ ЛМУ ГУ МВС України у Львівській області, 26 березня 2012 року. Строк дії вище вказаної довіреності закінчився 30.08.2015 року.

З долученої письмової заяви ОСОБА_5 підтверджено факт укладення довіреності та факт укладення договору купівлі- продажу квартири.

Письмова форма та нотаріальне посвідчення зазначеного договору купівлі-продажу не дотримані. 5 січня 2015 року між сторонами був укладений договір оренди квартири з правом викупу, відповідачем були надані ключі від помешкання. На підтвердження укладення договору ОСОБА_2 як покупець передала ОСОБА_4 40 000 $ США, а остання прийняла гроші та надала їй розписку про отримання грошей в сумі 40 000$ США в рахунок проданої квартири за адресою: АДРЕСА_1. Зазначені дії як зі сторони позивачки ОСОБА_2 , так і зі сторони відповідачки ОСОБА_4 свідчать про те, що вони домовилися щодо усіх істотних умов договору, вчинили взаємні дії для настання юридично значимих наслідків, та у повному обсязі виконали умови договору.

З долучених до матеріалів справи квитанцій про оплату комунальних послуг, вбачається, що позивачка ОСОБА_2 проживає у ІНФОРМАЦІЯ_4, сплачує комунальні послуги, саме з нею укладені договора про надання таких послуг.

Згідно ч.2 ст. 218 ЦК України, якщо правочин, для якого законом встановлено його недійсність у разі недодержання вимоги щодо письмової форми, укладений усно і одна сторона вчинила дію, а друга сторона підтвердила її вчинення, зокрема шляхом прийняття виконання, такий правочин у разі спору може бути визнаний судом дійсним; ч.2 ст. 220 ЦК України передбачає, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається.

Статтею 19 Закону України « Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» передбачено, що державна реєстрація проводиться на підставі договорів, укладених у порядку, встановленому законом, рішень суду, що набрали законної сили, інших документів, що підтверджують виникнення, перехід, припинення прав на нерухоме майно, поданих органу державної реєстрації разом із завою.

З вище наведеного вбачається, що між ОСОБА_2 та ОСОБА_4, 1 липня 2015 року укладено договір купівлі-продажу квартири за адресою: АДРЕСА_1. При укладенні угоди було погоджено всі належні умови купівлі-продажу квартири. Зокрема, щодо ціни, передачі квартири у власність, оформлення договору в нотаріальній конторі тощо. Однак відповідач одноосібно змінив умови договору, ухиляється від його нотаріального посвідчення, чим порушує права позивача, відтак суд вважає що договір купівлі-продажу є дійсним, а позовні вимоги підлягають до задоволення.

А тому на підставі наведеного та керуючись ст.ст 10, 60, 213-215 ЦПК України, ст.ст. ч.2 ст.220, 392 ЦК України,

Вирішив :

Позов задоволити.

Визнати договір купівлі-продажу квартири за адресою: АДРЕСА_1 укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_4, дійсним.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_1, загальною площею -61.8 кв.м., житловою площею -46.4 кв.м.

Рішення може бути оскаржено в судову палату по цивільних справах Львівського апеляційного суду через Дрогобицький міськрайонний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом 10 днів з дня проголошення рішення суду.

Головуюча суддя: __________________________