Провадження 2/756/5046/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

З А О Ч Н Е

19 листопада 2015 року Оболонський районний суд м. Києва у складі:

головуючого - судді Жука М.В.,

при секретарі Ільченко Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням,

в с т а н о в и в:

У серпні 2015 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням.

В обґрунтування позову зазначає, що вона є власником квартири АДРЕСА_1 на праві приватної власності. Крім неї у спірній квартирі проживає її син ОСОБА_2, який протягом останнього року зловживає спиртними напоями, після чого конфліктує. Також відповідач не приймає участі в оплаті комунальних послуг.

Оскільки такі дії відповідача роблять неможливим подальше проживання з ним в одній квартирі, позивачка просить суд визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування жилим приміщенням, а саме квартирою АДРЕСА_1, а також виселити його зі спірної квартири без надання іншого жилого приміщення.

У судовому засідання ОСОБА_1 позов підтримала, просила позовні вимоги задовольнити, посилаючись на викладені у позовній заяві обставини.

Відповідач у судове засідання не з'явився, про день, час та місце судового засідання повідомлений належним чином шляхом направлення судової повістки на зареєстроване місце проживання, тому відповідно до ч. 5 ст. 74 ЦПК України вважається таким, що повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, заяви про розгляд справи у його відсутність до суду не надходило.

За таких обставин судом постановлено ухвалу про проведення заочного розгляду справи за наявних у ній доказів.

Вислухавши пояснення позивачки, показання свідка, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про відмову в позові, виходячи з наступного.

Судом установлено, що відповідно до довідки форми № 3 від 16.07.2015 року, квартира АДРЕСА_1 належить ОСОБА_1, яка в цій квартирі зареєстрована разом із своїм сином ОСОБА_3 (а.с. 5).

З квитанцій про сплату комунальних послуг вбачається, що оплату наданих комунальних послуг за квартиру АДРЕСА_1 здійснюється ОСОБА_1 (а.с. 10-11).

Свідок ОСОБА_4 пояснив, що відповідач зловживає спиртними напоями, постійно свариться з позивачкою, ним та їх донькою.

З листа Оболонського РУ ГУ МВС України в м. Києві № 52/44-ГЗ від 24.07.2015 року вбачається, що з ОСОБА_5 проведено профілактичну бесіду щодо недопущення протиправних дій з його боку відносно ОСОБА_1 та складено адміністративний протокол (а.с. 4).

Відповідно до 157 ЖК України членів сім'ї власника квартири може бути виселено у випадках передбачених ст. 116 цього Кодексу. Виселення провадиться у судовому порядку без надання іншого жилого приміщення.

Згідно ч. 1 ст. 116 ЖК України якщо наймач, члени його сім'ї або інші особи, які проживають разом з ним, систематично руйнують чи псують жиле приміщення, або використовують його не за призначенням, або систематичним порушенням правил соціалістичного співжиття роблять неможливим для інших проживання з ними в одній квартирі, а заходи запобігання і громадського впливу виявились безрезультатними, виселення винних на вимогу наймодавця або інших заінтересованих осіб провадиться без надання іншого жилого приміщення.

Як роз'яснено у п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України» при вирішенні справ про виселення на підставі ст. 116 Житлового кодексу осіб, які систематично порушують правила співжиття і роблять неможливим для інших проживання з ними в одній квартирі або будинку, слід виходити з того, що при триваючій антигромадській поведінці виселення винного може статися і при повторному порушенні, якщо раніше вжиті заходи попередження або громадського впливу не дали позитивних результатів. Маються на увазі, зокрема, заходи попередження, що застосовуються судами, прокурорами, органами внутрішніх справ, адміністративними комісіями виконкомів, а також заходи громадського впливу, вжиті на зборах жильців будинку чи членів ЖБК, трудових колективів, товариськими судами й іншими громадськими організаціями за місцем роботи або проживання відповідача (незалежно від прямих вказівок з приводу можливого виселення).

Враховуючи, що під час судового розгляду позивачкою не доведено належними та допустимими доказами факт систематичного порушення відповідачем правил співжиття, застосування до нього у зв'язку з цим відповідних заходів попередження компетентними держаними органами або заходів громадського впливу, що не дали позитивних результатів, суд дійшов висновку про відмову в позові.

Керуючись ст.ст. 3, 4, 8, 10, 11, 15, 57, 58, 60, 61, 209, 212-215, 223, 224-228 ЦПК України, ст. 116, 157 ЖК України, суд -

в и р і ш и в:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням - відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Позивачем рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду м. Києва через Оболонський районний суд м. Києва шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя