АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 552/2461/14-ц Номер провадження 22-ц/786/1190/15Головуючий у 1-й інстанції Самсонова О. А. Доповідач ап. інст. Омельченко Л. М.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 червня 2015 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Полтавської області в складі:

Головуючого судді: Омельченко Л.М.

Суддів: Буленка О.О., Триголова В.М.

При секретарі Ачкасовій О.Н.

З участю позивача ОСОБА_2

Представника відповідача ОСОБА_3

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві цивільну справу

за апеляційними скаргами ОСОБА_2 та Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ОСТРА»

на рішення Київського районного суду м. Полтави від 04 липня 2014 року

по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4, Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ОСТРА» про стягнення страхового відшкодування, відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо - транспортної пригоди.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача апеляційного суду Омельченко Л.М.,

В С Т А Н О В И Л А :

У квітні 2014 року ОСОБА_2 звернувся в суд із зазначеним вище позовом.

Посилався на те, що 06 березня 2013 року за участю належного йому автомобіля «SEAT TOLEDO», державний номерний знак НОМЕР_1 та автомобіля ВАЗ 21099, державний номерний знак НОМЕР_2, під керуванням відповідача ОСОБА_4 сталась дорожньо-транспортна пригода з вини останнього. Загальний розмір завданої позивачу шкоди в результаті ДТП складає 62586 грн.42 коп., що підтверджується відповідним висновком експертизи.

У зв»язку з вище викладеним, ОСОБА_2 просив суд стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ОСТРА» ( далі ПрАТ «СК «ОСТРА») страхове відшкодування у розмірі 50000 грн.00 коп., а з ОСОБА_4 -12586 грн.42 коп. на відшкодування завданих матеріальних збитків та 3000 грн.00 коп. моральної шкоди, а всього стягнути з нього 15586 грн.42 коп. Крім того, просив стягнути витрати за проведення авто товарознавчого дослідження і за надання юридичної допомоги.

Рішенням Київського районного суду м. Полтави від 04 липня 2014 року позов задоволено частково.

Постановлено стягнути з ПрАТ «СК «ОСТРА» на користь ОСОБА_2 страхове відшкодування у розмірі 31293 грн.21 коп., на відшкодування понесених судових витрат - 2520 грн.00 коп., а всього - 34613 грн.21 коп.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 1500 грн.00 коп. на відшкодування моральної шкоди, завданої пошкодженням транспорту, 400 грн.00 коп. - на відшкодування понесених судових витрат, а всього 1900 грн.00 коп.

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Зобов»язано ОСОБА_2 після одержання страхового відшкодування повернути ПрАТ «СК «ОСТРА» деталі автомобіля«SEAT TOLEDO», що відремонтовані їх заміною, а саме: двері ліві передні, двері ліві задні, стійку ліву бокову.

Стягнуто з ПрАТ «СК «ОСТРА» на користь держави судовий збір у розмірі 320 грн.93 коп., а з ОСОБА_4 - 243 грн.60 коп.

Рішення в апеляційному порядку оскаржили ОСОБА_2 та Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «ОСТРА».

ОСОБА_2 в апеляційній скарзі, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, просить рішення скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позову в повному обсязі.

Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «ОСТРА» в особі представника Раділова Д.М. просить рішення скасувати та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог, посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи.

Рішенням апеляційного суду Полтавської області від 14 серпня 2014 року рішення суду першої інстанції скасовано та ухвалено нове рішення, яким стягнуто з ПрАТ «СК «ОСТРА» на користь ОСОБА_2 страхове відшкодування у розмірі 50000 грн. 00 коп., а з ОСОБА_4 на відшкодування завданих матеріальних збитків - 12586 грн. 42 коп. та на відшкодування моральної шкоди - 3000 грн. 00 коп.

Стягнуто з ПрАТ «СК «ОСТРА» на користь ОСОБА_2 витрати на проведення автотоварознавчого дослідження по визначенню вартості матеріального збитку у розмірі 800грн. 00 коп. і витрати на правову допомогу у розмірі 3052 грн. 00 коп.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 11 березня 2015 року задоволено частково касаційну скаргу ПрАТ СК «ОСТРА». Скасовано рішення апеляційного суду Полтавської області від 14 серпня 2014 року, а справу передано на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційних скарг, приходить до висновку про задоволення апеляційної скарги ПрАТ «СК «ОСТРА» та про відхилення апеляційної скарги ОСОБА_2

Відповідно до п.2 ч.1 ст.307 ЦПК України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право скасувати рішення суду першої інстанції і ухвалити нове по суті позовних вимог.

Згідно п. 4 ст. 309 ЦПК України, підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права.

Судом першої інстанції вірно встановлено і це вбачається з матеріалів справи, що 16 березня 2013 року близько 12 год.55 хв. на вул. Кагамлика у м. Полтаві в районі перехрестя з вул.. Гребінки сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля ВАЗ 21099, державний номерний знакНОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_4, та автомобіля «SEAT TOLEDO», державний номерний знак НОМЕР_1, належного на праві власності ОСОБА_2, під керуванням ОСОБА_6

Згідно висновку експертного автотоварознавчого дослідження від 27 березня 2013 року № 160313, вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля марки «SEAT TOLEDO», державний номерний знак НОМЕР_1, становить 62586 грн.42 коп. (а.с.7-8).

Постановою Київського районного суду м. Полтави від 29 жовтня 2013 року, залишеною без змін постановою апеляційного суду Полтавської області від 25 листопада 2013 року, провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.124 КУпАП ОСОБА_6 закрито у зв»язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення (а.с.20-23).

Згідно полісу обов»язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 06 січня 2013 року №АЕ/2074762, цивільна відповідальність ОСОБА_4, що виникає у зв»язку з керуванням забезпеченим транспортним засобом - автомобілем ВАЗ 21099, державний номерний знак НОМЕР_2, була застрахована в ПрАТ «СК «ОСТРА» з лімітом відповідальності 50000 грн.00 коп. (а.с.89).

ОСОБА_2 звернувся до ПрАТ «СК «ОСТРА» із заявою про виплату страхового відшкодування, але страхова компанія надала йому відповідь, що прийнято рішення про відмову у виплаті страхового відшкодування (а.с.24-25).

Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позовних вимог ОСОБА_2, суд першої інстанції виходив з того, що, оскільки докази вини ОСОБА_4 у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди в матеріалах справи відсутні, слід керуватися принципом презумпції вини особи, закріпленому в ч.2 ст.1166 ЦК України, тобто виходити не з наявності доказів вини відповідача, а з відсутності доказів його невинуватості.

Проте колегія суддів не може погодитися з такими висновками місцевого суду, виходячи з наступного.

За нормами ст.1166 ЦК України, єдиною підставою для цивільно-правової відповідальності за заподіяння шкоди є правопорушення, що включає як складові елементи шкоду, протиправне діяння особи, яка її завдала, причинний зв»язок між ними, а також вину заподіювача шкоди.

Згідно ч.1 ст.1187 ЦК України, джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов»язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використання, зберігання хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утримання диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб.

За положеннями ч.1 ст.1188 ЦК України, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою; за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується; за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення.

Таким чином, при вирішенні спору про відшкодування шкоди, завданої внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини (ч.2 ст.1166 ЦК України).

Виходячи зі змісту норм ст.ст.57-66 ЦПК України, вина особи у заподіянні майнової та моральної шкоди може бути доведена будь-якими доказами, в тому числі на підставі пояснень сторін, їхніх представників, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, висновків експертів.

Згідно ч.3 і ч.4 ст.212 ЦПК України, суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв»язок доказів у їх сукупності. Результати оцінки доказів суд відображає у рішенні, в якому наводяться мотиви їх прийняття чи відмови у прийнятті.

Оцінюючи наявну в матеріалах справи копію постанови Київського районного суду м. Полтави від 29 жовтня 2013 року, залишену без змін постановою апеляційного суду Полтавської області від 25 листопада 2013 року, місцевий суд вірно зазначив, що цією постановою встановлено лише відсутність в діях ОСОБА_6, яка на правомірній підставі керувала належним позивачу автомобілем, складу адміністративного правопорушення, але не відсутність підстав для її цивільно-правової відповідальності. Доказів про наявність вини ОСОБА_4 в даній ДТП вищевказана постанова не містить.

Для сприяння всебічного і повного з»ясування обставин справи, суд апеляційної інстанції роз»яснив учасникам судового процесу їх право заявити клопотання про проведення експертизи (автотехнічної, трасологічної тощо). Однак, позивач і представник відповідача відмовилися від подачі такого клопотання з посиланням на наявність у матеріалах адміністративного провадження, порушеного за ст.124 КУпАП відносно ОСОБА_6, двох експертиз : автотехнічної і комплексної трасологічної та автотехнічної.

З витребуваного в місцевому суді адміністративного матеріалу відносно ОСОБА_6 за ч.1 ст.124 КУпАП№552/2283/13-п вбачається, що за клопотанням останньої судом призначалася автотехнічна експертиза, проведення якої було доручено судовому експерту ОСОБА_7, який при дачі висновку керувався лише поясненнями ОСОБА_6

В подальшому, за клопотанням адвоката Рахманова В.І. в інтересах ОСОБА_4 було призначено комплексну трасологічну та автотехнічну експертизу, оскільки експерт ОСОБА_7 має кваліфікацію судового експерта за спеціальністю: «дослідження обставин дорожньо-транспортної пригоди» і не наділений повноваженнями на проведення трасологічних експертиз.

Отже, при оцінюванні доказів по справі колегія суддів бере до уваги лише висновок комплексної трасологічної та автотехнічної експертизи від 14.08.2013 року №31, наданий експертом ОСОБА_9, який, відповідно до свідоцтва №7536, виданого ЕКК МВС України 18.04.2006 року, має право на проведення експертизи обставин і механізму дорожньо-транспортних пригод, і згідно свідоцтва №9618, виданого ЕКК МВС України 20.10.2009 року, має право проводити транспортно - трасологічні експертизи.

За даними цієї експертизи зроблено висновок про неможливість встановити, чи мали водії технічну можливість уникнути зіткнення, чи є в їх діях невідповідності вимогам Правил дорожнього руху, що знаходяться в причинному зв»язку з виникненням автопригоди, оскільки на схемі ДТП відсутня слідова інформація, яка б вказувала на розташування автомобіля «SEAT TOLEDO», державний номерний знак НОМЕР_1, відносно меж проїзної частини в момент початку виконання маневру розвороту. Отже, висновком даної експертизи, на яку також посилалися позивач і представники відповідачів, вини ОСОБА_4 не доведено.

Крім того, відсутність вини ОСОБА_4 доводиться фототаблицями виду пошкодженого автомобіля позивача (а.с.14-15), які свідчать про наявність пошкоджень цього транспортного засобу саме з боку лівих передніх та лівих задніх дверей та розташуванням максимальних деформацій на лівих передніх дверях, що узгоджується з поясненнями відповідача та представників відповідачів.

Отже, доводи щодо відсутності вини ОСОБА_4 в заподіянні позивачу шкоди підтверджуються належними і допустимими доказами.

Враховуючи те, що місцевим судом допущено невірне застосування норм матеріального права, колегія суддів приходить до висновку про скасування рішення суду з ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 у повному обсязі.

За таких обставин, апеляційна скарга ОСОБА_2 підлягає відхиленню, а скарга ПрАТ «СК «ОСТРА» - задоволенню.

Керуючись ст.ст.303, 307 ч.1 п.2, 309 ч.1 п.,4, 316 ЦПК України, колегія суддів

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ОСТРА» задовольнити.

Рішення Київського районного суду м. Полтави від 04 липня 2014 року скасувати.

Ухвалити нове рішення.

У задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_4, Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ОСТРА» про стягнення страхового відшкодування, відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо - транспортної пригоди відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржене протягом 20 днів з дня набрання ним чинності шляхом подачі касаційної скарги до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий: суддя (підпис)

Судді: (підписи)

Згідно: