Номер провадження: 22-ц/785/2484/15
Головуючий у першій інстанції Ільченко Н.А.
Доповідач Кварталова А. М.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.06.2015 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого судді - Кварталової А.М.,

суддів - Гірняк Л.А., Заїкіна А.П.,

при секретарі - Томашевської К.В.,

за участю: представника ОСОБА_2, яка діє в інтересах ОСОБА_3, представника Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк»- Золотоверх М.С., представника Відкритого акціонерного товариства Національна акціонерна страхова компанія «Оранта»- Хустика О.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк», Відкритого акціонерного товариства Національна акціонерна страхова компанія «Оранта», ОСОБА_6 про відшкодування майнової та моральної шкоди, за апеляційними скаргами ОСОБА_2, яка діє в інтересах ОСОБА_3, Відкритого акціонерного товариства Національна акціонерна страхова компанія «Оранта»,на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 24 грудня 2014 року, -

встановила:

26 травня 2009р. ОСОБА_3, неодноразово, збільшивши позовні вимоги звернувся до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» (далі ПАТ „Укрсоцбанк"), Відкритого акціонерного товариства Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» (далі ВАТ НАСК «Оранта»), ОСОБА_6 про відшкодування майнової та моральної шкоди.

При цьому, позивачОСОБА_3 просив стягнути з: ВАТ НАСК „ОРАНТА" майнову шкоду у розмірі 24990 грн.; з ПАТ „Укрсоцбанк" майнову шкоду у загальному розмірі 105 583,60 грн.; з ОСОБА_6 моральну шкоду у розмірі 10000 грн.; та з ВАТ НАСК „ОРАНТА", ПАТ „Укрсоцбанк" і ОСОБА_6 судові витрати у загальному розмірі 21312,82 грн.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовував, тим, що 28 травня 2006р. близько 08 год. 15 хв. відповідач ОСОБА_6, керуючи належним Акціонерному комерційному банку „Укрсоцбанк", назву якого згодом змінено на ПАТ „Укрсоцбанк", автомобілем „Volkswagen Transporter", д/н НОМЕР_4, допустив зіткнення з належним йому на праві власності автомобілем „ГАЗ 3110", д/н НОМЕР_1, під його керуванням, внаслідок чого вказані транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

Також позивач вказував, що згідно з вироком Приморського районного суду м. Одеси від 29.09.2009р. у справі № 1-398/08, який набрав законної сили, винним у цьому ДТП визнано відповідача ОСОБА_6 ; на дату цього ДТП відповідач ОСОБА_6 знаходився у трудових відносинах з АКБ „Укрсоцбанк" відповідно до наказів останнього № 96 від 13.03.2006р., № 186 від 25.06.2006р. і від 28.05.2006р., та в момент ДТП виконував свої трудові обов'язки згідно шляхового листа від 28.05.2006р.; станом на дату цього ДТП цивільно-правова відповідальність АКБ „Укрсоцбанк" як власника автомобіля „Volkswagen Transporter", д/н НОМЕР_4, була застрахована у ВАТ НАСК „ОРАНТА", згідно страхового Полісу № ВА/2508687.

В судовому засіданні представник позивача - адвокат ОСОБА_2 підтримала позов.

Представник ПАТ „Укрсоцбанк" - Золотоверх М.С. та представник ВАТ НАСК „ОРАНТА" - Поліщук С.С. не визнали позов.

Разом з тим, ВАТ НАСК «Оранта» не повідомило суду причину неявки свого представника в судове засідання 24 грудня 2014 року, хоча його уповноважений представник Поліщук С.С. про дату і місце наступного розгляду справи був повідомлений під розписку відповідно ч.3 ст.191 ЦПК України, про що свідчить довідковий лист від 15 грудня 2014 року, який приєднаний судом до матеріалів справи.

Відповідач ОСОБА_6 не повідомив суду причину своєї неявки, хоча про дату і місце судового засідання був повідомлений належним чином, про що свідчить виписка з Інтернетсайту ОД УАППЗ "Укрпошта" про відстеження пересилання поштових відправлень.

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 24 грудня 2014р. позов ОСОБА_3 задоволено частково.

Судом стягнуто з ВАТ НАСК «Оранта» на користь ОСОБА_3 у відшкодування майнової шкоди 24 990 грн.

Судом стягнуто з ПАТ „Укрсоцбанк" на користь ОСОБА_3 у відшкодування майнової шкоди 915 грн. 60 коп.

Судом стягнуто з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_3 у відшкодування моральної шкоди 10 000 грн.

Судом стягнуто з ВАТ НАСК «Оранта», ПАТ „Укрсоцбанк" таОСОБА_6 в рівних частинах судові витрати у розмірі 1715 грн. 97 коп. на користь ОСОБА_3

Судом стягнуто з ВАТ НАСК «Оранта» та з ПАТ „Укрсоцбанк" в рівних частинах судовий збір у розмірі 259 грн. 06 коп. на користь держави.

Судом стягнуто з ОСОБА_6 на користь держави судовий збір у розмірі 8 грн. 50 коп.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзіОСОБА_2, яка діє в інтересах ОСОБА_3 просить рішення Приморського районного суду м. Одеси від 24 грудня 2014р. змінити, стягнути з ПАТ «Укрсоцбанк» на користь ОСОБА_3 у відшкодування заподіяної майнової шкоди 105073 грн. 60 коп., з яких:

· 72497,60 грн. (різницю між реальною вартістю втраченого майна автомобілю НОМЕР_1 на момент розгляду справи з урахуванням стягнутої за рішенням страхової суми з ВАТ НАСК «Оранта» у розмірі 24990 грн.);

· 20440 грн. (збитки за зберігання автомобілю на спеціальному майданчику для зберігання тимчасово затриманих транспортних засобів м. Одеси (за рахунком ДАІ);

· 12136 грн. (збитки за охорону автомобілю на спеціальному майданчику для зберігання тимчасово затриманих транспортних засобів м. Одеси (за рахунком Інформ-ресурси).

Стягнути з ПАТ «Укрсоцбанк», ВАТ НАСК «Оранта», ОСОБА_6 з кожного судові витрати у розмірі 19626,85 грн. за оплату правової допомоги на користь ОСОБА_3

В іншій частині рішення Приморського районного суду м. Одеси від 24 грудня 2014р. залишити без змін, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

В апеляційній скарзі ВАТ НАСК „ОРАНТА"просить рішення Приморського районного суду м. Одеси від 24 грудня 2014р. скасувати в частині відшкодування страхового відшкодування та судових витрат, відмовити у задоволенні позовних вимог. При цьому посилаються на те, що на час ДТП, цивільно - правова відповідальність водія транспортного засобу „Volkswagen Transporter", д/н НОМЕР_4, не була застрахована у ВАТ НАСК „ОРАНТА", згідно страхового Полісу № ВА/2508687.

Згідно Поліса № ВА/2508687 (1 тип договору) була застрахована цивільно - правова відповідальність водія транспортного засобу „VW Transporter", д/н 52409ОК, що підтверджено централізованою базою даних МТСБУ.

Таким чином, цивільно - правова відповідальність водія транспортного засобу„Volkswagen Transporter", д/н НОМЕР_4, не була застрахована на час скоєння ДТП, тому правові підстави для стягнення з ВАТ НАСК „ОРАНТА" страхового відшкодування відсутні. Поліс, на який посилається позивач, не розповсюджується на ДТП, яке сталося 28 травня 2006р., у результаті якого було пошкоджено транспортний засіб „ГАЗ 3110", д/н НОМЕР_1.

В суді апеляційної інстанції представник ОСОБА_2, яка діє в інтересах ОСОБА_3 підтримала свою апеляційну скаргу, просила її задовольнити, апеляційну скаргу страхової компанії просила відхилити.

Представник ПАТ «Укрсоцбанк»- Золотоверх М.С. просила апеляційні скарги відхилити, рішення суду залишити без змін.

Представник ВАТ НАСК «Оранта» - Хустик О.Ю. підтримав свою апеляційну скаргу, а апеляційну скаргу ОСОБА_3 просив відхилити.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача, мотиви і доводи апеляційних скарг, перевіривши законність і обґрунтованість рішення в межах доводів апеляційних скарг, вислухавши пояснення сторін, колегія суддів дійшла до висновку, що апеляційні скарги необхідно задовольнити частково з наступних підстав.

Задовольняючи частково позовні вимоги ОСОБА_3, суд першої інстанції виходив з того, що позивач не вимагає стягнення вартості відновлювального ремонту автомобіля ГАЗ 3110, д/н НОМЕР_1, 2002 року випуску, для ліквідації наслідків його аварійного пошкодження при дорожньо - транспортної пригоді (далі ДТП) від 28.05.2006р., а вимагає відшкодування реальної вартості цього транспортного засобу, тому суд дійшов висновку, що, виходячи з встановленого Полісом № ВА/2508687 ліміту відповідальності за шкоду, заподіяну майну (на одного потерпілого) у розмірі 25500 грн. та франшизи у розмірі 510 грн., з ВАТ НАСК «Оранта» слід стягнути на користь позивача у відшкодування майнової шкоди (страхове відшкодування) кошти у розмірі 24 990 грн. (25500грн. - 510грн.), а з ПАТ „Укрсоцбанк" слід стягнути на користь позивача у відшкодування майнової шкоди кошти у розмірі 915,60 грн. (25905,60 грн.- 24990грн.), що разом складає 25 905,60 грн. та дорівнює розміру ринкової вартості автомобіля ГАЗ 3110, д/н НОМЕР_1, на момент ДТП - 28.05.2006р .

При цьому, суд першої інстанції врахував, що позивач ОСОБА_3 та його представник не надали суду доказів на підтвердження того, що на дату судового розгляду даної справи розмір реальної вартості автомобіля ГАЗ 3110, д/н НОМЕР_1, перевищує визначений експертним висновком № 5625 від 16.01.2014р. розмір його ринкової вартості у розмірі 25905,60 грн. на момент ДТП - 28.05.2006р.

Також суд вважав неспроможними посилання представника позивача щодо того, що випуск автомобілів ГАЗ 3110 до 2009р. припинено, тому позивач нібито має право вимагати відшкодування майнової шкоди у розмірі вартості наступної моделі нового автомобіля ГАЗ 31105, 2009 року випуску, яка становить 97 487,60 грн.

Вирішуючи позовні вимоги позивача ОСОБА_3 у частині стягнення з ПАТ „Укрсоцбанк" збитків у загальному розмірі 32 576 грн. (з яких : збитки за зберігання автомобіля ГАЗ 3110, д/н НОМЕР_1, на спецмайданчику для зберігання затриманих транспортних засобів з 31.10.2012 р. за рахунком ДАІ - 20440 грн. ; збитки за охорону автомобіля ГАЗ 3110, д/н НОМЕР_1, на спецмайданчику для зберігання затриманих транспортних засобів за рахунком Одеської філії ДП МВС України „Інформ-ресурси" - 12136 грн.), суд першої інстанції виходив з того, що 07.07.2006р. ст.слідчим прокуратури Приморського району м.Одеси ОСОБА_9, у межах проведення досудового слідства по кримінальній справі № 7, було винесено постанову, згідно з якою автомобіль ГАЗ 3110, д/н НОМЕР_1, був визнаний речовим доказом з його вилученням на арештмайданчик.

Суд першої інстанції дійшов висновку про те, що не є підставою для задоволення цих позовних вимог позивача ОСОБА_3 та його представника щодо того, що вироком Приморського районного суду м.Одеси від 29.09.2008р. у справі № 1-398/08 не було вирішено питання щодо речових доказів, зокрема щодо повернення ОСОБА_3 автомобіля ГАЗ 3110, д/н НОМЕР_1, та що згодом позивач неодноразово звертався до компетентних державних органів з приводу повернення йому цього транспортного засобу, але усі його звернення залишились без відповіді. Більш того, станом на дату судового розгляду даної справи питання щодо повернення позивачу автомобіля ГАЗ 3110, д/н НОМЕР_1, який визнаний речовим доказом у вищевказаній кримінальній справі, у встановленому законом порядку не вирішено.

Виходячи з наведеного та враховуючи, що позивач ОСОБА_3 у даній справі вимагає стягнення реальної вартості автомобіля ГАЗ 3110, д/н НОМЕР_1, отже ПАТ „Укрсоцбанк" має право вимагати передачі йому цього автомобіля після відшкодування майнової шкоди позивачу, тому суд першої інстанції дійшов висновку, що позовні вимоги позивача в частині стягнення з ПАТ „Укрсоцбанк" збитків у загальному розмірі 32576 грн. є передчасними та не підлягають задоволенню.

Також суд першої інстанції дійшов висновку про те, що, враховуючи тяжкість і тривалість моральних страждань, які зазнав позивач ОСОБА_3, ступінь вини відповідача ОСОБА_6 у спричиненні позивачу моральної шкоди, відшкодування моральної шкоди позивачу необхідно визначити у розмірі 10000 грн., що відповідає засадам розумності, виваженості й справедливості та вимогам ч.3 ст.23 ЦК України.

Щодо вимог позивача ОСОБА_3 у частині стягнення витрат за надання правової допомоги у розмірі 19626,85 грн., вони не підлягають задоволенню, оскільки позивач не надав суду розрахунок часу витраченого його представником на вивчення справи в суді, на участь у судовому розгляді справи та вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням, отже не довів свої позовні вимоги в цій частині.

Розглядаючи спір, судова колегія вважає, що суд першої інстанції повно і всебічно дослідив та оцінив обставини по справі, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин та закон, який їх регулює.

Згідно ч.1 ст.1172 ЦК України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових обов'язків.

Судом встановлено, що 28 травня 2006р. близько 08 год. 15 хв. відповідач ОСОБА_6, керуючи належним Акціонерному комерційному банку „Укрсоцбанк", назва якого змінена на Публічне акціонерне товариство „Укрсоцбанк", автомобілем „Volkswagen Transporter", д/н НОМЕР_4, допустив зіткнення з належним позивачу ОСОБА_3 на праві власності автомобілем „ГАЗ 3110", д/н НОМЕР_1, під керуванням останнього, в результаті чого автомобіль „Volkswagen Transporter", д/н НОМЕР_4, перекинувся, пасажир автомобіля „Volkswagen Transporter", д/н НОМЕР_4, ОСОБА_10 отримав тяжкі тілесні ушкодження, що спричинили його смерть, пасажири автомобіля „Volkswagen Transporter", д/н НОМЕР_4, ОСОБА_11 та ОСОБА_12 отримали легкі тілесні ушкодження, пішохід ОСОБА_13 отримав тілесні ушкодження середнього ступеню тяжкості, та вищевказані транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

Вказані обставини повністю підтверджуються вироком Приморського районного суду м.Одеси від 29.09.2008р. у справі № 1-398/08, який набрав законної сили, згідно з яким винним у згаданому ДТП визнано відповідача ОСОБА_6.(а.с.5-11, т.1).

У відповідності до ч.4 ст.61 ЦПК України, вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, обов'язковий для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

В суді першої інстанції, представник ПАТ „Укрсоцбанк" не заперечувала проти доводів позивача щодо того, що на дату вказаного ДТП відповідач ОСОБА_6 знаходився у трудових відносинах з АКБ „Укрсоцбанк" відповідно до наказів останнього № 96 від 13.03.2006р., № 186 від 25.06.2006р. і від 28.05.2006р., та в момент цього ДТП виконував свої трудові обов'язки згідно шляхового листа від 28.05.2006р.

Крім того, представники ПАТ „Укрсоцбанк" і ВАТ НАСК „ОРАНТА" в суді першої інстанції не заперечували проти доводів позивача щодо того, що станом на дату даного ДТП цивільно-правова відповідальність АКБ „Укрсоцбанк" як власника автомобілі „Volkswagen Transporter", д/н НОМЕР_4, була застрахована в ВАТ НАСК „ОРАНТА" згідно страхового Полісу № ВА/2508687, за умовами якого, зокрема, ліміт відповідальності за шкоду, заподіяну майну (на одного потерпілого) становить 25500 грн., а франшиза - 510 грн.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач ОСОБА_3 12 січня 2009р. рекомендованою поштовою кореспонденцією направив на адресу ВАТ НАСК «Оранта» заяву про виплату страхового відшкодування разом з копією вироку Приморського районного суду м.Одеси від 29.09.2008р. у справі № 1-398/08, яка була отримана ВАТ НАСК «Оранта» в січні 2009 року, про що свідчить зворотне поштове повідомлення.

Згідно з висновком судової автоварознавчої експертизи № 5625, складеним 16.01.2014р., судовим експертом Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз ОСОБА_14, ринкова вартість автомобіля ГАЗ 3110, д/н НОМЕР_1, 2002 року випуску, з урахуванням його комплектності, укомлектованості і фактичного технічного стану, строку експлуатації, величини пробігу, умов, у яких він використовувався (зберігався), особливостей коньюктури ринку регіону, на момент ДТП - 28.05.2006р. становить 25 905,60 грн., подальше використання цього автомобіля можливе при проведенні ремонтно-відновлювальних робіт після його аварійного пошкодження в результаті ДТП, та вартість відновлювального ремонту цього транспортного засобу станом на 16.01.2014р. становить 32570,87 грн., тобто вартість відновлювального ремонту цього автомобіля більш ніж його ринкова вартість к моменту ДТП (32570,87грн.- 25905,60грн.).

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно дійшов до висновку про те, що, виходячи із встановленого Полісом № ВА/2508687 ліміту відповідальності за шкоду, заподіяну майну у розмірі 25500 грн. та франшизи у розмірі 510 грн., з ВАТ НАСК «Оранта» слід стягнути на користь позивача у відшкодування майнової шкоди (страхове відшкодування) 24990 грн. (25500грн.-510грн.), а з ПАТ „Укрсоцбанк" слід стягнути на користь позивача у відшкодування майнової шкоди 915,60 грн. (25905,60 грн.-24990 грн.), що разом складає 25 905,60 грн. та дорівнює розміру ринкової вартості автомобіля ГАЗ 3110, д/н НОМЕР_1, на момент ДТП - 28.05.2006р.

Також, суд першої інстанції правильно зазначив, що позивач не надав суду доказів на підтвердження того, що на дату судового розгляду даної справи розмір реальної вартості автомобіля ГАЗ 3110, д/н НОМЕР_1, перевищує визначений експертним висновком № 5625 від 16.01.2014р. розмір його ринкової вартості у розмірі 25905,60 грн. на час ДТП - 28.05.2006р.

Суд першої інстанції правильно вважав необґрунтованими доводи представника позивача щодо того, що випуск автомобілів ГАЗ 3110 до 2009р. припинено, тому позивач нібито має право вимагати відшкодування майнової шкоди у розмірі вартості наступної моделі нового автомобіля ГАЗ 31105, 2009 року випуску, яка становить 97 487,60 грн.

Крім того, розглядаючи позовні вимоги позивача в частині стягнення з ПАТ „Укрсоцбанк", збитків у загальному розмірі 32576 грн. (з яких : збитки за зберігання автомобіля ГАЗ 3110, д/н НОМЕР_1, на спецмайданчику для зберігання затриманих транспортних засобів з 31.10.12 р. за рахунком ДАІ - 20440 грн.; збитки за охорону автомобіля ГАЗ 3110, д/н НОМЕР_1, на спецмайданчику для зберігання затриманих транспортних засобів за рахунком Одеської філії ДП МВС України „Інформ-ресурси" - 12136 грн.), суд першої інстанції правильно виходив з того, що 07.07.2006р. ст.слідчим прокуратури Приморського району м.Одеси ОСОБА_9, у межах проведення досудового слідства по кримінальній справі № 7, було винесено постанову, згідно з якою автомобіль ГАЗ 3110, д/н НОМЕР_1, був визнаний речовим доказом з його вилученням на арештмайданчик.

Суд правильно зазначив, що не є підставою для задоволення цих позовних вимог позивача щодо того, що вироком Приморського районного суду м.Одеси від 29.09.2008 року у справі № 1-398/08 не було вирішено питання щодо речових доказів, зокрема щодо повернення ОСОБА_3 автомобіля ГАЗ 3110, д/н НОМЕР_1, та що згодом позивач неодноразово звертався до компетентних державних органів з приводу повернення йому цього транспортного засобу, але усі його звернення залишились без відповіді.

Більш того, станом на дату судового розгляду даної справи питання щодо повернення позивачу автомобіля ГАЗ 3110, д/н НОМЕР_1, який визнаний речовим доказом у згаданій кримінальній справі, у встановленому законом порядку не вирішено.

Доводи ОСОБА_3 у цій частині є необґрунтованими, оскільки в зв'язку з не поверненням речового доказу по кримінальній справі, позивач не оскаржував в судовому порядку дії слідчого з цього приводу та не заявляв позовних вимог до суду в зв'язку з не поверненням транспортного засобу потерпілому правоохоронними органами та судом під час розгляду кримінальної справи.

Доводи представника страхової компанії про те, що цивільно - правова відповідальність водія транспортного засобу„Volkswagen Transporter", д/н НОМЕР_4, не була застрахована на час скоєння ДТП, а Полісом № ВА/2508687 (1 тип договору) застрахована цивільно - правова відповідальність водія транспортного засобу „VW Transporter", д/н НОМЕР_2, що підтверджено централізованою базою даних МТСБУ, тому правові підстави для стягнення з ВАТ НАСК „ОРАНТА" страхового відшкодування відсутні, до уваги не приймаються з наступних підстав.

Згідно полісу №В А/2508687 було застраховано транспортний засіб марки Транспортір, номерний знак НОМЕР_2, номер кузова (шасі) НОМЕР_3 , рік випуску 1993.

Інший «Фольцваген Транспортір» за банком не зареєстрований, що підтверджується Наказом №96 від 15.03.2006 року, в якому перелічені транспортні засоби та водії за якими вони закріплені. Згідно наказу №186 від 25.05.2006 року у зв'язку з кадровими змінами за водієм ОСОБА_6 закріплено наступні автомобілі:

ГАЗ - 31105 НОМЕР_5, «Фольцваген Транспортір» 524-97 ОК, ГАЗ - 752 «Соболь» НОМЕР_6, «Rеnаult Каngоо» НОМЕР_7.

Відповідно до Протоколу огляду та перевірки технічного стану транспорту від 28.05.2006 року (аркуш кримінальної справи 14) оглядався транспортний засіб «Фольцваген Транспортір», шасі №061406, номерний знак 524 97 ОК, що належить ПАТ «Укрсоцбанк».

Отже, як вбачається номер шасі автомобіля з номерним знаком 52 409 ОК та номер шасі автомобіля з номерним знаком 524 97 ОК збігається, дане твердження доводить той факт, що застрахований автомобіль згідно полісу №ВА/2508687 «Фольцваген Транспортір» 52 409 ОК і є автомобілем, що був учасником ДТП 28.05.2006р. «Фольцваген Транспортір»524 97 ОК.

Згідно довідки Управління державної автомобільної інспекції Головного управління МВС України в Одеській області від 13 травня 2015р. за ПАТ „Укрсоцбанк" зареєстрований з 04.03.2003р. автомобіль Volkswagen Transporter", кузов НОМЕР_3, який 17.09.2009р. знято з обліку в зв'язку з вибракуванням(а.с.111 т.2).

Вказані обставини відповідають матеріалам кримінальної справи № 7, яка була оголошена в суді апеляційної інстанції та в якій на час ДТП був оглянутий саме автомобіль з кузовом НОМЕР_3, що спростовує доводи страхової компанії, а тому помилка у державному номері в кінцевих цифрах (д/н НОМЕР_4 - д/н НОМЕР_2) не впливає на виконання зобов'язань страхової компанії за Договором страхування відповідно до вимог Закону України „Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів ".

Крім того, в суді першої інстанції представник страхової компанії погодився з усіма обставинами, не заперечував, що саме автомобіль д/н НОМЕР_4, кузов № НОМЕР_3 був учасником ДТП та був застрахований страховою компанією.

Технічні дані автомобіля з зазначенням кузова № НОМЕР_3 є ознакою транспортного засобу, який відповідає заводському номеру, і саме цей номер кузова НОМЕР_3 вказаний у страховому полісі № ВА/2508687.

Таким чином, доводи апелянта в цій частині є необґрунтованими, оскільки станом на час ДТП цивільно - правова відповідальність ПАТ „Укрсоцбанк" як власника транспортного засобу д/н НОМЕР_4, кузов НОМЕР_3, була застрахована ВАТ НАСК «Оранта», згідно страхового полісу № ВА/2508687. Вказане підтверджено п.2.1 ст.2 Договору предметом якого є здійснення страховиком обов'язкового страхування цивільно - правової відповідальності страхувальника за шкоду, здоров'ю та майну третіх осіб, заподіяну його наземними транспортними засобами, зазначеними у Додатку 1 до Договору, за яким автомобіль „Volkswagen Transporter", д/н НОМЕР_2, строк страхування 12 місяців, страховий платіж 1403,63 грн., занесений до Переліку забезпечених транспортних засобів по Одеській філії АКБ „Укрсоцбанк"(а.с.61-68,114-122, 124-132 т.2 ).

Згідно страхового полісу № ВА/2508687, страховою компанією застраховано автомобіль „VW Transporter", д/н НОМЕР_2, кузов НОМЕР_3, рік випуску 1993, строк страхування 12 місяців з 28 червня 2005р. по 26 червня 2006р., реєстрація транспортного засобу м. Одеса, вартість страхування 1403грн.63 коп.(а.с.397 т.1).

Таким чином, висновок суду про стягнення страхового відшкодуванні зі страхової компанії відповідає вимогам закону, яким суд дав належну оцінку.

Враховуючи все вищевикладене, колегія суддів, розглянувши скарги в межах позовних вимог та доводів апеляційних скарг, вважає, що суд першої інстанції порушень матеріального та процесуального права при вирішенні справи не допустив, рішення суду відповідає фактичним обставинам справи, а наведені в апеляційних скаргах доводи правильність висновків суду не спростовують.

Однак, колегія суддів не погоджується повністю з висновком суду щодо відмови у стягненні витрат на правову допомогу.

Доводи ОСОБА_3 про стягнення судових витрат по кримінальній справі у розмірі 9146,85грн. не підлягають задоволенню, з наступних підстав(а.с.241т.1).

Згідно ст.120 КПК України, витрати, пов'язані з оплатою допомоги захисника, несе підозрюваний, обвинувачений, крім випадків, передбачених частиною третьою цієї статті.

За ч. 2 ст. 120 КПК України, у відповідності з якими витрати, пов'язані з оплатою допомоги представника потерпілого, цивільного позивача, які надають правову допомогу за договором, несе потерпілий та цивільний позивач.

У відповідності з вимогами ч. 1 ст. 124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку, суд стягує з обвинуваченого на користь потерпілого всі здійснені ним документально підтверджені процесуальні витрати, які, у відповідності з положеннями ст.118 КПК України складаються і з витрат на правовому допомогу.

Таким чином, якщо обвинувачений визнається винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, суд ухвалює обвинувальний вирок і водночас стягує з обвинуваченого на користь потерпілого всі здійсненні ним процесуальні витрати, які документально підтвердженні.

До витрат, що підлягають розподілу, серед інших, відносяться витрати, пов'язані з оплатою допомоги представника потерпілого, який надає правову допомогу за договором, а тому доводи представника ОСОБА_3 щодо стягнення цих витрат у розмірі 9146,85грн. по кримінальній справі є безпідставними, оскільки вони відшкодовуються у кримінальній справі.

Однак, правові витрати у розмірі 10480 грн. пов'язанні з розглядом вказаної цивільної справи підлягають задоволенню, оскільки представник ОСОБА_3 приймала участь у 11 судових засіданнях у суді першої інстанції, а також в апеляційній інстанції, складала позов, надавала клопотання до суду, надала розрахунок витрат, які підтверджують її участь у розгляді вказаної справи, а тому вимоги в цій частині підлягають задоволенню у розмірі 10480 грн. шляхом стягнення їх зі сторін ПАТ „Укрсоцбанк", ВАТ НАСК „ОРАНТА", ОСОБА_6 на користь ОСОБА_3 у рівних частках(а.с.87-91,т.2).

Інші доводи апеляційних скарг не спростовують висновків суду першої інстанції, тому мають бути відхилені, рішення суду в іншій частині слід залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 209,303,307 п.2 ч.1,309,316,317,119 ЦПК України, колегія суддів , -

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2, яка діє в інтересах ОСОБА_3 - задовольнити частково.

Апеляційну скаргу Національної акціонерної страхової компанії «Оранта» - задовольнити частково.

Рішення Приморського районного суду м. Одеси від 24 грудня 2014 року скасувати в частині відмови у задоволенні вимог щодо стягнення витрат на правову допомогу у розмірі 19 626,85 грн.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства „Укрсоцбанк", Відкритого акціонерного товариства Національна акціонерна страхова компанія «Оранта», ОСОБА_6 на користь ОСОБА_3 витрати на правову допомогу у розмірі 10 480 (десять тисяч чотириста вісімдесят) грн., у рівних частках з кожного, в іншій частині цих витрат - відмовити.

В іншій частині рішення Приморського районного суду м. Одеси від 24 грудня 2014 року залишити без змін.

Рішення набирає законної сили негайно з моменту проголошення, але може бути оскаржено в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Судді апеляційного суду

Одеської області А.М.Кварталова

Л.А. Гірняк

А.П. Заїкін