Справа №317/3620/14-ц
№/п 2/317/765/2015
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 червня 2015 року м. Запоріжжя

Запорізький районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді Гончаренко П.П.

при секретарі Сучковій А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Запоріжжя цивільну справу за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, суд

ВСТАНОВИВ:

Позивачка ОСОБА_1 фізична особа-підприємець звернулася до Запорізького районного суду з позовом, який уточнювала, до ОСОБА_2 про стягнення суми боргу за товар, а також неустойки ( пені та штрафу) за прострочення виконання грошового зобовязання, посилаючись на те, що вона являється приватним підприємцем і виконує роботи по продажу та встановленню металопластикових виробів. 08.08.2013 року вона продала відповідачці та встановила у належному їй будинку три конструкції вікон вартістю 5200 грн. Вартість послуг повинна бути оплачена згідно графіку: 08.08.2013 року передплата у розмірі 600 грн., після монтажу 1100 грн.; 08.09.2013 року 1750 грн.; 08.10.2013 року 1750 грн. Зобовязання по оплаті за договором відповідачка виконала частково: 08.08.2013 року сплатила аванс 600 грн., 22.11.2013 року сплатила 400 грн., 17.06.2014 року 400 грн., 01.09.2014 року 700 грн., 27.10.2014 року 600 грн. Залишок боргу складав 2500 грн., які були нею сплачені при розгляді справи 10.11.2014 року 1000 грн., 15.12.2014 року 1500 грн. Однак, в звязку в порушенням термінів оплати послуг за договором, позивачка просить стягнути з відповідачки неустойку: пеню в сумі 14451 грн. та штраф в сумі 300 грн., всього 14751 грн.

Представник відповідачки просить суд з урахуванням вимог ч. 3 ст. 551 ЦК України, прийняти до уваги конкретні обставини по справі, а саме, її край тяжкий матеріальний стан, правові позиції, викладені в Постанові Верховного Суду України від 03.09.2014 року по справі № 6-100цс14 та задовольнити позов частково в розмірі 500 грн.

Згідно зі ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Статтею 11 ЦПК України передбачено, що суд розглядає цивільні справи на підставі наданих сторонами доказів. Згідно ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Стаття 58 ЦПК України встановлює, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Згідно ст. 59 ЦПК України суд не бере до уваги докази, одержані з порушенням порядку, встановленого законом і обставини, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Всебічно та повно зясувавши обставини справи, дослідивши докази, надані сторонами, суд вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню.

Судом встановлено, що фізична особа ОСОБА_1 являється приватним підприємцем (ФОП) та надає послуг по продажу та встановленню металопластикових виробів для населення.

08.08.2013 року між сторонами був укладений договір купівлі-продажу металопластикових виробів з розстроченням платежу.

Статтею 655 ЦК України передбачено, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобовязується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобовязується прийняти майно(товар) та сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно ст.ст. 526, 530 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

26.08.2013 року ОСОБА_1 продала та встановила відповідачці у належному їй будинку 3 конструкції вікон вартістю 5200 грн.,що підтверджується актом приймання-передачі та не оспорюється сторонами.

Згідно умов договору, відповідачка зобовязалась оплатити вартість виробів згідно з графіком погашення платежів: 08.08.2013 року передплата у розмірі 600 грн., після монтажу 1100 грн., 08.09.2013 року оплата у розмір 1750 грн., 08.10.2013 року оплата у розмірі 1750 грн. Крім того, в договорі сторони передбачили відповідальність за порушення відповідачкою умов договору в вигляді пені та штрафу (неустойки). Згідно остаточного розрахунку пені, наданого позивачем, її розмір складає 14451 грн. та штраф в розмірі 300 грн., всього 14751 грн.

За правилами статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобовязання за кожен день прострочення виконання. Тобто штраф - це санкція, яка нараховується за прострочення виконання грошового зобовязання.

Частиною 3 ст. 551 ЦК України передбачено, зокрема, що розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків.

Приймаючи до уваги конкретні обставини по справі, положення ст. 3 ЦК України щодо загальних засад цивільного законодавства та ч. 4 ст. 10 ЦПК України щодо обовязку суду сприяти сторонам у здійсненні їхніх прав, а також виходячи з засад розумності і справедливості, суд вважає за необхідне задовольнити позов частково, зменшивши розмір пені, який значно перевищує розмір боргу.

Вказана правова позиція викладена в Постанові Верховного Суду України від 03.09.2014 року по справі № 6-100цс14, яка відповідно до статті 360-7 ЦПК України є обовязковою для всіх судів України.

Враховуючи, що сума основного боргу відповідачкою сплачена в повному обсязі, а відповідачка ОСОБА_2 є безробітною, не має постійного місця роботи та постійного доходу,тобто є неплатоспроможною, має на утриманні неповнолітню доньку, розмір неустойки (пені та штрафу) значно більший від розміру боргового зобовязання, керуючись засадами справедливості, добросовісності та розумності, суд вважає за необхідне задовольнити позов частково.

На підставі викладеного, керуючись 7, 10, 11, 60, 212-215 ЦПК України, ст.ст. 3, 10, 16, 60, 61, 525, 526, 549, 551, 625, 692 ЦК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_1, АДРЕСА_1, ІПН НОМЕР_1) на користь Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (м. Запоріжжя, бул. ЦентральнийАДРЕСА_2, ІПН НОМЕР_2) штраф в розмірі 300 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_1, АДРЕСА_1, ІПН НОМЕР_1) на користь Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (м. Запоріжжя, бул. ЦентральнийАДРЕСА_2, ІПН НОМЕР_2) пеню в розмірі 1200 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_1, АДРЕСА_1, ІПН НОМЕР_1) на користь Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (м. Запоріжжя, бул. ЦентральнийАДРЕСА_2, ІПН НОМЕР_2) суму сплаченого судового збору в розмірі 243,60 грн.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржено протягом 10 днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги до апеляційного суду Запорізької області через суд першої інстанції.

Суддя: П.П. Гончаренко