Справа № 203/5265/15-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 жовтня 2015 року Кіровський районний суд м.Дніпропетровська в складі:

Головуючого-судді - Казака С.Ю.

при секретарі - Місюра К.А.

за участю позивачки - ОСОБА_1

відповідача - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дніпропетровську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулась до суду з вищезазначеним позовом, в обґрунтування якого посилалась на те, що 18.09.2004 року зареєструвала шлюб з відповідачем. Від шлюбу мають малолітню дитину доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 Посилаючись на те, що спільні відносини з відповідачем погіршувались через те, що останній не приділяв належної уваги сімї, в липні 2015 року були остаточно припинені, з цього часу вони мешкають окремо та спільного господарства не ведуть, позивачка просила суд розірвати шлюб з відповідачем. Після розірвання шлюбу залишити їй прізвище ОСОБА_3.

В судовому засіданні позивачка позов підтримала та просила його задовольнити.

Відповідач в судовому засіданні позов визнав та не заперечував проти розірвання шлюбу з позивачкою.

Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 18 вересня 2004 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Кіровського районного управління юстиції м.Дніпропетровська, актовий запис №311.

Від шлюбу мають малолітню дитину доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1

Відповідно до ч.2 ст.3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки.

Відповідно до ч.3 ст.56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини.

Відповідно до ст.112 СК України шлюб може бути розірвано, якщо подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу є неможливим та протирічить інтересам одного з них, або інтересам їхніх дітей.

З урахуванням зазначених вище положень закону, враховуючи, що сторони з липня 2015 року припинили шлюбні відносини, проживають окремо та спільного господарства не ведуть, примирення між ними за цей час не відбулось і позивачка категорично наполягала на розірванні шлюбу, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу між сторонами є неможливим, протирічить інтересам позивачки, а тому позов підлягає задоволенню та слід розірвати шлюб між сторонами.

Згідно заяви позивачки та положень ст.113 СК України після розірвання шлюбу прізвище позивачки залишити ОСОБА_3.

Відповідно до ст.88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивачки сплачений останню при подачі позову судовий збір в сумі 487 грн. 20 коп.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.3,56,112,113 СК України, ст.ст.10,11,31,58-61,88,212-215 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, зареєстрований 18 вересня 2004 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Кіровського районного управління юстиції м.Дніпропетровська, актовий запис №311 розірвати.

Після розірвання шлюбу прізвище позивачки залишити ОСОБА_2.

Стягнути з відповідача ОСОБА_2 на користь позивачки ОСОБА_1 судовий збір в сумі 487 грн. 20 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги.

Рішення суду може бути оскаржено до апеляційного суду Дніпропетровської області через Кіровський районний суд м.Дніпропетровська шляхом подачі протягом десяти днів з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя С.Ю.Казак