Ухвала

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 червня 2015 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Луспеника Д.Д.,

суддів: Гулька Б.І., Журавель В.І.,

Хопти С.Ф., Штелик С.П.,

розглянувши в судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про поділ домоволодіння та встановлення порядку користування земельною ділянкою, за касаційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Комсомольського районного суду м. Херсона від 11 листопада 2014 року та ухвалу апеляційного суду Херсонської області від 16 березня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У квітні 2014 року ОСОБА_3 звернулася до суду із вищезазначеним позовом, у якому просила провести реальний поділ домоволодіння по АДРЕСА_1 між нею та ОСОБА_4 по Ѕ частині кожній, визначити порядок користування земельною ділянкою пропорційно належних їм часток у праві власності на домоволодіння, посилаючись на неможливість вирішення спору в добровільному порядку.

Рішенням Комсомольського районного суду м. Херсона від 11 листопада 2014 року в задоволенні позову відмовлено.

Ухвалою апеляційного суду Херсонської області від 16 березня 2015 року скасовано рішення суду першої інстанції та закрито провадження у справі на підставі п.2 ч. 1 ст. 205 ЦПК України.

У касаційній скарзі ОСОБА_5, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати судові рішення судів попередніх інстанцій, ухвалити нове рішення про задоволення позову.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна підлягає частковому задоволенню з огляду на наступне.

Апеляційний суд, постановляючи ухвалу, виходив із того, що даний спір був предметом судового розгляду, тому провадження у справі підлягає закриттю з підстав, передбачених п. 2 ч. 1 ст.205 ЦПК України.

З такими висновками суду апеляційної інстанції погодитись не можна.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 205 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо набрали законної сили рішення суду або ухвала суду, ухвалені або постановлені з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

При цьому вказана норма може бути застосована лише у разі наявності рішення суду, яке набрало законної сили, ухваленого з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Судами встановлено, що згідно з договором дарування від 13 грудня 2004 року ОСОБА_6 подарувала ОСОБА_7 Ѕ частини житлового будинку з відповідною частиною надвірних будівель та споруд, що розташовані на земельній ділянці площею 953 кв. м по АДРЕСА_1.

ОСОБА_4, згідно з договором дарування від 09 вересня 1995 року, є власником Ѕ частини зазначеного вище житлового будинку.

Розглядаючи даний спір, апеляційний суд послався на рішення Комсомольського районного суду м Херсона від 21 вересня 2004 року, яким було проведено поділ спірного домоволодіння в натурі між ОСОБА_8 та ОСОБА_4 .

З матеріалів справи та рішення Комсомольського районного суду м. Херсона від 11 листопада 2014 року вбачається, що ОСОБА_3, звертаючись до суду з даним позовом, просила виділити їй у користування частку із майна по АДРЕСА_1. При цьому, як на правову підставу вирішення спору, посилалась на ст. 364 ЦК України.

Саме такі висновки зроблені експертом ОСОБА_9 у висновку судової будівельно-технічної експертизи від 13 жовтня 2014 року, проведеної у рамках даної справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки з майна, що є у спільній частковій власності.

Якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (ч. 2 ст. 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки.

Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою.

Право на частку у праві спільної часткової власності у співвласника, який отримав таку компенсацію, припиняється з дня її отримання (ч. 2 ст. 364 ЦК України).

Таким чином, у разі виділу співвласник отримує свою частку у майні в натурі і вибуває зі складу учасників спільної власності. За всіма іншими співвласниками спільна власність при виділі частки зберігається.

На відміну від виділу, за якого право власності припиняється лише для того співвласника, частка якого виділяється із спільної власності у разі поділу (ст. 367 ЦК України) спільна часткова власність припиняється для всіх її учасників.

Скасовуючи рішення місцевого суду та закриваючи провадження у справі, апеляційний суд не звернув уваги на те, що виділ у натурі частки із спільного майна на підставі ст. 364 ЦК України і поділ майна на підставі ст. 367 ЦК України є різними способами захисту права власності.

Поза увагою апеляційного суду залишилось і те, що ОСОБА_3 не була стороною при розгляді справи за позовом ОСОБА_4 до Ткаченко А.В. про поділ спірного домоволодіння, а тому висновок суду про процесуальне її правонаступництво у даній справі є помилковим та такий, що не відповідає нормам п. 2 ч. 1 ст. 205 ЦПК України і суперечить змісту ст. 37 ЦПК України.

За таких обставин ухвала суду апеляційної інстанції не може вважатись законною і обґрунтованою та в силу ст. 342 ЦПК України підлягає скасуванню.

Керуючись ст.ст. 336, 342 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ,

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Ухвалу апеляційного суду Херсонської області від 16 березня 2015 року скасувати, справу направити на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий Д.Д. Луспеник

Судді: Б.І. Гулько

В.І. Журавель

С.Ф. Хопта

С.П. Штелик