У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 червня 2015 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Рівненської області в складі

головуючий суддя: Хилевич С.В.

судді: Максимчук З.М., Оніпко О.В.

секретар судового засідання: Демчук Ю.Ю.

за участі: представників сторін,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства "Кредобанк" на рішення Рівненського міського суду від 20 березня 2014 року в справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства "Кредобанк", ОСОБА_2 про визнання договору поруки припиненим,

в с т а н о в и л а:

Рішенням Рівненського міського суду від 20 березня 2014 року позов задоволено: визнано припиненим договір поруки № 192-0703, укладений між ОСОБА_1, ВАТ „Кредобанк, ОСОБА_2 26 липня 2007 року з метою забезпечення виконання ОСОБА_2 зобовязання перед ВАТ „Кредобанк за кредитним договором № 192-07 від 26 липня 2007 року.

У поданій на рішення суду апеляційній скарзі представник Публічного акціонерного товариства "Кредобанк" (далі ПАТ "Кредобанк" або Банк) покликався на його незаконність через порушення судом норм матеріального і процесуального права. На її обґрунтування зазначалося про невідповідність висновків суду тим обставинам, що зобовязання позивача збільшились в декілька разів порівняно з тими, за які він поручився, підписавши договір поруки. Однак матеріали справи не містять жодних розрахунків щодо обсягу грошових зобовязань поручителя. Стверджувалося про нез'ясування судом першої інстанції того, чи була укладена між Банком та ОСОБА_2 додаткова угода до кредитного договору. Відповідно до п. 1.1 та 4.7 договору поруки обсяг зобовязань поручителя не змінюється незалежно від факту внесення чи невнесення змін до кредитного договору, якщо такі зміни були внесені без його згоди.

Представник Банку вважав, що відповідно до п.4.6 договору поруки та п.2.1 кредитного договору трирічний строк для припинення договору поруки слід обчислювати з 25 липня 2022 року. При цьому покликався на помилкове застосування судом до спірних правовідносин норм ст. 559 ЦК України. З цих міркувань просив рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове про відмову в задоволенні позову.

Рішення суду першої інстанції неодноразово переглядалося судами апеляційної і касаційної інстанції.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення осіб, що беруть участь у справі і з'явились в судове засідання, перевіривши матеріали справи та доводи позивача, колегія суддів прийшла до висновку про відхилення апеляційної скарги з таких підстав.

Задовольняючи позов та визнаючи договір поруки припиненим, суд першої інстанції правильно виходив з того, що в звязку з наявністю вимоги про дострокове погашення кредитних коштів термін виконання основного зобовязання за кредитним договором настав у травні 2008 року, тому договір поруки припинився у травні 2011 року, тобто за спливом трьох років від дня настання строку виконання основного зобовязання.

З матеріалів справи вбачається, що 26 липня 2007 року ОСОБА_2 було укладено кредитний договір № 192-07, відповідно до якого Відкрите акціонерне товариство "Кредобанк" (далі ВАТ "Кредобанк", а внаслідок зміни найменування ПАТ "Кредобанк"), надало йому кредит у сумі 890 000 Євро на строк до 25 липня 2022 року.

Того ж дня, на забезпечення виконання умов кредитного договору, між ВАТ "Кредобанк", ОСОБА_2 та ОСОБА_1 було укладено договір поруки № 192-07/3, за яким ОСОБА_1 поручився перед кредитодавцем за виконання позичальником зобовязань у повному обсязі (повернення кредиту, сплати відсотків та комісій за користування кредитом, штрафних санкцій) за зазначеним кредитним договором.

Згідно з п. 4.9 кредитного договору при настанні випадків, передбачених п. 2.9 цього договору, Банк вправі вимагати дострокового повернення кредиту, процентів, комісії та інших належних до сплати платежів за цим договором, про що письмово повідомляє позичальника.

Пунктом 2.9 зазначеного договору передбачено право Банку відмовити у виплаті позичальнику кредиту або його частини у випадку, встановленому п. 3.9 цього договору.

Відповідно до п. 3.9 договору при незгоді позичальника з пропозицією Банку про зміну розміру процентної ставки та/або нез'явленні позичальника у Банк в порядку та в строк, встановлених п. 3.8 цього договору, позичальник зобовязаний в 10-денний строк з часу надіслання Банком повідомлення повністю повернути суму кредиту, сплатити проценти, комісії за користування кредитом на день повернення.

Згідно із ч. 4 ст. 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобовязання не предявить вимоги до поручителя.

Відповідно до п. 4.6 договору поруки порука припиняється за сплавом трирічного терміну від дня настання строку виконання основного зобовязання за кредитним договором.

Матеріалами справи встановлено, що 16 травня 2008 року ВАТ "Кредобанк" направив ОСОБА_2 повідомлення за №17-7201/08, за умовами якого повідомив позичальника про зміну процентної ставки за кредитом з 12% до 12, 5%. Крім того, у вимозі зазначено, що згідно з п. 3.8 кредитного договору позичальник зобовязаний протягом 10 днів від дати надіслання Банком цього повідомлення з'явитися до Банку для укладення додаткового договору до кредитного договору. У випадку невиконання цього положення кредитного договору та/або при незгоді позичальника з пропозицією Банку про зміну розміру процентної ставки позичальник зобовязаний у 10-денний строк з часу надіслання Банком вказаного повідомлення повністю повернути суму кредиту, сплатити проценти та комісію за користування кредитом по день повернення (а.с. 32).

Отже, зазначена вимога Банку від 16 травня 2008 року щодо зміни умов договору є вимогою про дострокове повернення кредиту в разі незгоди позичальника на зміну умов договору, що узгоджується з п. 4.9 та п. 2.9 договору.

Оскільки з отриманням ОСОБА_2 вимоги про дострокове повернення кредиту змінився (за умовами кредитного договору) і строк виконання основного зобовязання, тому, в звязку з тим, що в 10-денний строк позичальник до Банку не звертався, з 26 травня 2008 року у ПАТ "Кредобанк" виникло право на дострокове стягнення спірних коштів. За закінченням трирічного строку, передбаченого договором, тобто з 27 травня 2011 року, припинився і оспорюваний договір поруки.

З розяснень, даних пленумом Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в абз. першому-другому п. 24 своєї постанови від 30 березня 2012 року №5 "Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин", вбачається, що відповідно до частини четвертої статті 599 ЦК порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобовязання не предявить вимоги до поручителя.

При вирішенні таких спорів суд має враховувати, що згідно зі статтею 526 ЦК зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Отже, якщо кредитним договором не визначено інші умови виконання основного зобовязання, то у разі неналежного виконання позичальником своїх зобовязань за цим договором строк предявлення кредитором до поручителя вимоги про повернення отриманих у кредит коштів має обчислюватися з моменту настання строку погашення зобовязання згідно з такими умовами, тобто з моменту настання строку виконання зобовязання у повному обсязі або у звязку із застосуванням права на повернення кредиту достроково. Повно і правильно зясувавши обставини справи та застосувавши до спірних правовідносин норми матеріального права, які підлягали застосуванню, суд першої інстанції зробив обґрунтований висновок про сплив трирічного строку дії договору поруки 27 травня 2011 року, а тому вірно визнав його припиненим.

Доводи апеляційної скарги про хибність вказівки щодо збільшення зобовязань позивача внаслідок зміни спірних правовідносин спростовуються правильністю висновків суду.

Через це не можна погодитися як з необґрунтованими з доводами автора скарги про те, що відповідно до п. 1.1 та п. 4.7 договору поруки обсяг зобовязань поручителя не змінюється незалежно від факту внесення чи невнесення змін до кредитного договору, якщо такі зміни були внесені без його згоди.

Не заслуговують на увагу і покликання про момент обчислення перебігу строку для припинення договору, оскільки такий строк слід рахувати з моменту закінчення 10-денного строку з дня надіслання Банком вимоги про збільшення процентної ставки з 12% до 12, 5% річних, а не з моменту закінчення строку дії договору.

В звязку з цим правильним є застосування норми ч. 4 ст. 559 ЦК України.

У контексті правил ч. 4 ст. 338 ЦПК України висновки і мотиви касаційного суду, з яких скасовані рішення, є обовязковими для суду першої чи апеляційної інстанції при новому розгляді справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 ЦПК України додержання судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права при ухваленні оскаржуваного рішення є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313-315, 324-325 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Кредобанк" відхилити, а рішення Рівненського міського суду від 20 березня 2014 залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий: Судді: