Справа № 702/326/15-ц
Провадження № 2/702/120/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 червня 2015 року м. Монастирище

Монастирищенський районний суд Черкаської області

в складі: головуючої -судді: Мазай Н.В.

при секретарях: Ясінській О.А., Подолянюк Н.В.

з участю позивача: ОСОБА_1

представника позивача: ОСОБА_2

представники відповідача СТОВ Колос»: не з»явились

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Монастирище цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Колос» про визнання договору купівлі-продажу дійсним та визнання права власності,

встановив:

Позивач звернувся в суд з позовом до відповідача про визнання договору купівлі-продажу дійсним, визнання права власності посилаючись на те, що 25.12.2014 року він оплатив готівкою в касу СТОВ «Колос» кошти в сумі 50000 гривень за трактор Т-150К б/н з двигуном ЯМЗ-236 б/н, доказом чого служить квитанція до прибуткового касового ордера №118. Того ж дня СТОВ «Колос» передало, а він прийняв трактор Т-150К б/н з двигуном ЯМЗ-236БН, доказом чого служить накладна №18 від 25.12.2014 року. Вказана накладна підтверджує факт купівлі-продажу трактора Т-150К б/н з двигуном ЯМЗ-236 б/н, рік випуску 2001. Але на даний час він не має можливості оформити належним чином право власності на передане йому майно та здійснювати всі права власника. Відповідно до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямованих на встановлення зміну або припинення цивільних прав та обов»язків. Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору (ст. 638 ЦК України). За договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов»язуються передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов»язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму (ст. 655 ЦК України). Так, наприклад, ст. 220 ЦК України передбачено, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджуються письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред»явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюються або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Просить суд визнати договір купівлі-продажу трактора марка (модель) Т-150К-09 б/н з двигуном ЯМЗ-236 б/н 2001 року випуску, укладений між ним та СТОВ «Колос» 25.12.2014 року дійсним, визнати за ним право власності на трактор марки (модель) Т-150К-09 б/н з двигуном ЯМЗ-236 б/н 2001 року випуску.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позов підтримав повністю, просить його задоволити.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_2 позов підтримав повністю, просить його задоволити та пояснив, що позивач звернувся в органи держтехнагляду з метою зареєструвати своє право на трактор, але з»ясувалося, що зареєструвати транспортний засіб він немає можливості, оскільки відсутні документи на нього.

Представники відповідача СТОВ «Колос» в судове засідання не з»явились. Про дату час та місце розгляду справи повідомлені у встановленому законом порядку. На адресу суду надали заяву №5 від 01.04.2015 року, відповідно до якої позов визнають повністю, просять справу розглядати без участі представника.

Свідок ОСОБА_3 в судовому засіданні показав, що на балансі підприємства був транспортний засіб трактор Т150 і вони вирішили передати його ОСОБА_1 Документи на даний транспортний засіб були втрачені. Транспортний засіб був придбаний підприємством в ТОВ «Поляна».

Свідок ОСОБА_4 в судовому засіданні показав, що він працював в СТОВ «Колос». Майно СТОВ «Колос» складалося як з їх власного майна так і з майна пайовиків. В свій час вони орендували в ТОВ «Поляна» трактор Т150 та користувалися ним. Через деякий час вони уклали угоду з ТОВ «Поляна» відповідно до якої ТОВ «Поляна» продало транспортний засіб трактор Т150 за зерно СТОВ «Колос». Трактор був в них на балансі. Потім вони вирішили передати трактор ОСОБА_5 і саме він його забирав. Транспортний засіб не був зареєстрований в органах дер технагляду тому, що в них на трактор не було документів.

Свідок ОСОБА_6 в судовому засіданні показав, що він працює в держтехнагляді. До нього звернувся позивач у справі ОСОБА_1 з проханням зареєструвати транспортний засіб. Однак, з»ясувалося, що зареєструвати трактор немає можливості, оскільки на нього не було документів.

Суд, заслухавши пояснення учасників процесу, покази свідків, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного.

Згідно зі ст. 1 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Статтею 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Юридична заінтересованість позивача у цивільному процесі зобов'язує його довести як наявність спірних матеріальних правовідносин, так і ту обставину, що його права порушені і вони можуть бути захищені у визначений та обраний ним спосіб.

Судом встановлено, що згідно квитанції до прибуткового касового ордеру № 118 від 25.12.2014 р. СТОВ «Колос» прийняв від ОСОБА_1 за трактор Т-150 К 09 б/н двигун ЯМЗ-236 БН, рік випуску 2001 суму 50 000 грн.(а.с. 8). Відповідно до накладної №18 від 25.12.2014 року СТОВ «Колос» відпустив за готівку ОСОБА_1 за 50000 грн. трактор Т-150 К-09 б/н двигун ЯМЗ-236 БН, рік випуску 2001 (а.с. 9).

Згідно ст. 655 ЦК України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ст. 392 ЦК України, на яку в позові посилається позивач, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує право власності. Тобто, за змістом цієї норми цивільне право підлягає захисту у випадку коли має місце його реальне порушення.

Позивачем у позові про визнання права власності на підставі зазначеної норми закону може бути будь-який учасник цивільних відносин, який вважає себе власником, однак не може належним чином реалізувати свої правомочності у зв'язку з наявністю щодо цього сумнівів або претензій з боку третіх осіб. Позивачем може бути і власник, який втратив документ, що посвідчує його право власності.

Відповідачем у позові про визнання права власності може бути особа, яка сумнівається у належності майна позивачеві, або не визнає за ним права здійснювати правомочності володіння, користування і розпорядження таким майном, або має власний інтерес у межах існуючих відносин.

Відповідно до ч. 5 ст. 11 ЦК України цивільні права можуть виникати з рішення суду лише у випадках, встановлених актами цивільного законодавства.

Пред'являючи позов до СТОВ «Колос» з підстав, передбачених ст. 392 ЦК України, позивач фактично зазначав, що відповідачем оспорюється його право власності на спірний транспортний засіб.

Між тим, судом встановлено, що відповідач визнає право позивача на автомобіль та не оспорює його, про що надав суду відповідну заяву.

Згідно ч.1 ст. 334 ЦК України право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів, а право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Правомочність володіння розуміють як передбачену законом (тобто юридично забезпечену) можливість мати (утримувати) в себе певне майно (фактично панувати над ним, зараховувати на свій баланс і под.).

Правовомочність користування означає передбачену законом можливість використовувати, експлуатувати майно, отримувати від нього корисні властивості, його споживання.

Правомочність розпорядження означає юридично забезпечену можливість визначення і вирішення юридичної долі майна шляхом зміни його належності, стану або призначення (відчуження за договором, передача у спадщину, знищення, переробка і т. ін.).

Суду належних та допустимих доказів, права власності продавця, а саме СТОВ «Колос» на спірний транспортний засіб і відповідно доказів того, що СТОВ «Колос» мало право на його відчудження не надано.

Наданий суду протокол № 5 зборів засновників сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Колос» ( а.с. 46) про реалізацію майна товариства, зокрема трактора Т-150, з двигуном ЯМЗ-236 Б/Н, р.в. 2001 за 50000 гривень позивачу ОСОБА_1, суд вважає недостатнім для констатування факту права власності СТОВ "Колос" на даний транспортний засіб, а саме трактора Т-150, з двигуном ЯМЗ-236 Б/Н, р.в. 2001.

Відповідно до ч. 2 ст. 220 ЦК України, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається.

Однак, суд вважає, що з урахуванням вищезазначених обставин, а саме відсутності у відповідача, як другої сторони договору купівлі-продажу, права на продаж спірного транспортного засобу, положення ст. 220 ЦК України не підлягають до застосування.

Під час розгляду справи суд у відповідності з вимогами ч. 4 ст. 10 ЦПК України сприяв всебічному і повному з'ясуванню обставин справи; роз'яснював позивачу, представнику позивача їх права та обов'язки; сприяв здійсненню їх прав у випадках, встановлених цим Кодексом; роз'ясняв їх право та надавав їм можливість заявляти клопотання про виклики свідків та витребування інших доказів.

Будь-яких клопотань від сторін про витребування доказів до суду не надходило.

Таким чином суд приходить до висновку, що позов не обгрнутований, не підтверджений доказами та до задоволення не підлягає.

Судові витрати підлягають розподілу в порядку ст. 88 ЦПК України.

На підставі викладеного ст. ст. 16, 220, 328, 334, 392 ЦК України та керуючись ст. ст. 3, 5-8, 10, 11, 14, 60, 88, 169, 208, 209, 213-215, 223, 294 ЦПК України, суд

в и р і ш и в :

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Колос» про визнання договору купівлі-продажу дійсним та визнання права власності відмовити повністю.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Черкаської області через районний суд шляхом подання в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Суддя: Н. В. Мазай