Справа № 520/4800/15-ц
Провадження № 2/520/2992/15
17.06.2015 року Київський районний суд м. Одеси у складі:
головуючого - судді Огренич І.В.
при секретарі - Камінській О.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення матеріальної шкоди, -
Позивач до судового засідання не зявився, надав заяву у якій зазначив, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі, справу просить розглядати за його відсутністю, не заперечує проти ухвалення заочного рішення.
Відповідно до ч.2 ст. 158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності.
Відповідач у судове засідання не зявився, повідомлявся належним чином, про причини неявки до суду не повідомив, в звязку з чим, зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України.
Вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного.
Як встановлено у судовому засіданні, вироком Київського районного суду м. Одеси від 05 травня 2014 року ОСОБА_2 було визнано винними у скоєнні злочинів передбачених ч.1, ч.2 ст. 190 КК України.
Вирок набрав чинності 05 червня 2014 року.

Зазначеним вироком було встановлено, що в липні 2012 року відповідач ОСОБА_2, отримавши інформацію від позивача ОСОБА_3 про його бажання працевлаштуватись на практику в якості кадета на судно іноземного власника, запевнив останнього у своїй можливості працевлаштувати його в якості кадета на протязі одного місяця та, під приводом оформлення необхідних документів, шахрайським шляхом отримав від позивача грошові кошти в сумі 1500 доларів США, після чого свої зобовязання щодо працевлаштування не виконав та передані кошти привласнив і розпорядився ними на власний розсуд.

Згідно ч.4 ст. 61 ЦПК України вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду, обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди, а також відшкодування моральної (немайнової) шкоди.

З урахуванням вищезазначеного вироку суду, суд вважає, що вина відповідача ОСОБА_2 у заподіянні шкоди позивачу ОСОБА_1 є преюдиціальним фактом, та не підлягає доказуванню.

Відповідно до п. 7 Пленуму Верховного Суду України «Про судове рішення у цивільній справі» від 18 грудня 2009 року, визначено, що розглядаючи позов, який випливає з кримінальної справи чи зі справи про адміністративне правопорушення, суд не вправі обговорювати вину відповідача, а може вирішувати питання лише про розмір відшкодування.

Згідно ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Як вбачається з вироку Київського районного суду м. Одеси від 05 травня 2014 року, відповідач, під час розгляду кримінальної справи, частково відшкодував позивачу заподіяну ним матеріальну шкоду в розмірі 600 доларів США.

Згідно ч.1 ст. 1177 ЦК України шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного суду України № 6 від 27 березня 1992 року «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи.

Таким чином, суд вбачає вину відповідача, причинний зв'язок між його діями та заподіяною позивачу майновою шкодою та вважає, що діями відповідача, які полягали в скоєнні кримінального правопорушення, ОСОБА_1, з урахуванням часткової сплати шкоди в розмірі 600 доларів США, заподіяна матеріальна шкода в розмірі 900 доларів США, що еквівалентно 21159 (двадцять одна тисяча сто пятдесят девять) гривень.

При таких обставинах, суд вважає позовні вимоги ОСОБА_1 такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до ч.3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно задоволеної чи відхиленої частини вимог, у зв'язку з чим витрати по сплаті судового збору у розмірі 243,60 гривні підлягають стягненню з відповідача на користь держави.

Керуючись ст.ст. 10,11,60,61,88, 158,208-209, 213-215, 218, 224-226 ЦПК України, ст.ст.16, 1166,1177 ЦК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер невідомий, який зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2 на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду в розмірі 900 доларів США, що еквівалентно 21159 (двадцять одна тисяча сто пятдесят девять) гривень.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер невідомий, який зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, на користь держави, судовий збір у розмірі 243 (двісті сорок три) гривні 60 копійок.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 10 днів з дня отримання його копії.

Суддя Огренич І. В.