У Х В А Л А

02 червня 2015 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді Протасова О. М. ,

при секретарі Снігур С. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду подання державного виконавця про тимчасове обмеження у праві виїзду громадянина України за кордон, -

В С Т А Н О В И В :

Державний виконавець МВ ДВС Білоцерківського МРУЮ звернувся до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області з поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон щодо громадянина України ОСОБА_1. до виконання ним зобовязань, покладених виконавчим листом Білоцерківського міськрайонного суду Києвської області №2/357/3991/13 від 15.11.2013 р., яким з боржника були стягнуті аліменти на користь ОСОБА_2 на сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Зазначив, що заборгованість по аліментах станом на 01.05.2015 року становить 12400 грн., на виклики державного виконавця боржник не являється .

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що подання задоволенню не підлягає, на підставі такого.

Відповідно до ст.33 Конституції України, кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Так, статтею 6 Закону України "Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України", а також статтею 377-1 ЦПК України передбачена можливість за поданням державного виконавця, погодженим з начальником відділу державної виконавчої служби, обмежити боржника фізичну особу або керівника боржника - юридичної особи у праві виїзду за межі України до виконання зобовязань за рішенням.

Однак, за змістом п.18 ч.3 ст.12 Закону України "Про виконавче провадження", таке подання державного виконавця має бути належно мотивованим, оскільки обмеження прав можливе тільки у разі ухилення боржника від виконання зобовязання, покладеного на нього судовим рішенням чи рішенням інших органів (посадових осіб).

З матеріалів подання вбачається, що питання обмеження боржника у праві виїзду за межі України обґрунтовується тим, що він має заборгованість по сплаті аліментів у сумі 12400 грн., на виклики державного виконавця не являється.

Однак жодного доказу на підтвердження того, що боржник викликався ним до державної виконавчої служби, державний виконавець суду не надав, а та обставина, що при виході 14.05.2015 року за адресою: АДРЕСА_1 йому ніхто не відчинив, правового значення для справи не має, оскільки це місце проживання стягувача, а не боржника.

Оскільки субєкт подання не обґрунтував належним чином необхідності тимчасово обмежити у праві виїзду за межі України боржника, це позбавляє суд можливості дотриматись розумного балансу між правом стягувача на отримання присудженого за рішенням та правом особи на вільне пересування, гарантоване їй Конституцією України.

На підставі наведених норм та встановлених обставин, керуючись ст.ст.377-1, 294-296 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Відмовити у задоволенні подання державного виконавця Білоцерківського МВ ДВС Білоцерківського МРУЮ про тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон щодо громадянина України ОСОБА_1.

Ухвала може бути оскаржена.

Апеляційна скарга на увалу суду першої інстанції подається апеляційному суду Київської області через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області протягом п"яти днів з дня її проголошення. У разі, якщо її було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п"яти днів з дня отримання копії ухвали.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги , якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя ОСОБА_4