Справа № 457/1529/14-ц
провадження №2/457/60/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 лютого 2015 року м. Трускавець

Трускавецький міський суд Львівської області

в складі: головуючого судді Марчука В.І.

при секретарі Словіцькій О.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Трускавці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: служба у справах дітей виконавчого комітету Трускавецької міської ради про виготовлення проїзного документа для виїзду за кордон та надання дозволу на виїзд дитини за кордон без згоди та супроводу батька,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до відповідача ОСОБА_2, третя особа: служба у справах дітей виконавчого комітету Трускавецької міської ради про виготовлення проїзного документа для виїзду за кордон та надання дозволу на виїзд дитини за кордон без згоди та супроводу батька.

Позивач позовні вимоги мотивує тим, що у 06.11.2003 році між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 укладений шлюб. Від шлюбу сторони мають малолітнього сина - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Протягом останнього часу у їхнього сина погіршився стан здоров'я і виникла потреба у його лікуванні. Позивач неодноразово зверталась до закладів охорони здоров'я, купувала ліки та усіма способами сприяла покращенню його стану. Як стало відомо за результатами обстеження від 08.09.2014 року, їх син, ОСОБА_3, через неможливість надання йому кваліфікованої медичної допомоги на належному рівні в Україні, потребує лікування за кордоном. Позивач в свою чергу, має матеріальну змогу і бажання забезпечити йому таке лікування та реабілітацію. Однак відповідач в свою чергу, невмотивовано відмовляється надати свою згоду на виготовлення проїзних документів для виїзду за кордон та виїзд дитини за кордон з позивачем чим перешкоджає у наданні їхньому неповнолітньому синові можливості отримати необхідну кваліфіковану медичну допомогу, тому остання змушена звернутись до суду з даним позовом.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просить позов задоволити, у разі неявки відповідача, не заперечує щодо заочного розгляду справи.

Відповідач в судове засідання повторно не з'явився і не повідомив причини своєї неявки, хоча його належним чином було повідомлено про час та місце розгляду справи і від нього не поступало клопотання про слухання справи у його відсутності, тому за вказаних обставин, суд вирішив слухати справу без його участі.

Представник третьої особи органу опіки та піклування Трускавецької міської ради в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, щодо задоволення позову не заперечує.

Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов слід задоволити виходячи з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що 06.11.2003 році між позивачем ОСОБА_1 та відповідачем ОСОБА_2 укладений шлюб, підтвердженням чого є свідоцтво про одруження серії НОМЕР_1, видане 06.11.2003 року відділом РАГС Трускавецького міського управління юстиції. Від шлюбу сторони мають малолітнього сина - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, підтвердженням чого є копія свідоцтва про народження серії НОМЕР_2, яка знаходяться в матеріалах справи.

З матеріалів справи вбачається, що протягом останнього часу у їхнього сина погіршився стан здоров'я і виникла потреба у його лікуванні. Позивач неодноразово зверталась до закладів охорони здоров'я, купувала ліки та усіма способами сприяла покращенню його стану. Як стало відомо за результатами обстеження від 08.09.2014 року, їх син, ОСОБА_3, через неможливість надання йому кваліфікованої медичної допомоги на належному рівні в Україні, потребує лікування за кордоном. Позивач в свою чергу, має матеріальну змогу і бажання забезпечити йому таке лікування та реабілітацію. Однак відповідач в свою чергу, невмотивовано відмовляється надати свою згоду на виготовлення проїзних документів для виїзду за кордон та виїзд дитини за кордон з позивачем чим перешкоджає у наданні їхньому неповнолітньому синові можливості отримати необхідну кваліфіковану медичну допомогу

Згідно ст. 9 Сімейного Кодексу України подружжя, батьки дитини, батьки та діти, інші члени сім'ї та родичі, відносини між якими регулює цей Кодекс, можуть врегулювати свої відносини за домовленістю (договором), якщо це не суперечить вимогам цього Кодексу, інших законів та моральним засадам суспільства. Питання надання дозволу на виїзд за кордон неповнолітнього сина сторонами не врегульовано.

Відповідно до ст. 313 ЦК України, ст. 4.2 ЗУ «Про порядок виїзду з України та в'їзду в Україну громадян України» фізична особа, яка не досягла 16 років, має право на виїзд за межі України за згодою батьків, піклувальників та в їхньому супроводі або в супроводі осіб, які уповноважені ними. За відсутності згоди одного з батьків, виїзд неповнолітнього громадянина України за кордон може бути дозволено на підставі рішення суду.

У відповідності до Постанови Кабінету Міністрів України від 27.01.1995 року № 57 «Про затвердження Правил перетинання державного кордону громадянами України» виїзд за межі України громадян, які не досягли 16 річного віку, у супроводі одного з батьків здійснюється у разі пред'явлення рішення суду про надання дозволу на виїзд за межі України громадянина, який не досяг 16 річного віку, без згоди одного з батьків та супроводу другого з батьків.

Відповідно до п. 18 Постанови Кабінету Міністрів України віл 24 березня 2004 р. №380 "Про внесення змін до Правил оформлення і видачі паспортів громадянина України для виїзду за кордон і проїзних документів дитини, їх тимчасового затримання та вилучення", оформлення паспорта /проїзного документа/ здійснюється на підставі заяви батьків (законних представників батьків чи дітей), а у разі, коли батьки не перебувають у шлюбі між собою, - того з них, з ким проживає дитина, справжність підпису яких засвідчено нотаріально. За наявності заперечень одного з батьків документ може бути оформлено на підставі рішення суду. Для дітей віком від 14 до 18 років у заяві зазначається відсутність обставин, що обмежують згідно із законодавством право їх виїзду за кордон.

Відповідно до Конвенції про права дитини, яка ратифікована Постановою Верховної Ради № 789 від 27.02.91 р., в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини, держави-учасниці забезпечують у максимально можливій мірі виживання і здоровий розвиток дитини.

У відповідності до вимог ст.ст.7,155 Сімейного Кодексу України, дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, які встановлені Конституцією України та Конвенцією про права дитини, а батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.

Беручи до уваги, що батько дитини поважних причин для відмови в наданні згоди на виїзд дитини за кордон не навів, а також з метою забезпечення гарантованих державою прав та інтересів дитини, суд вважає, що в інтересах дитини позов слід задовольнити.

Керуючись ст.ст. 10, 60, 212, 214, 215, 218, 224-226 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Надати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, дозвіл на виїзд за межі України у супроводі його матері - ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_3 без згоди та супроводу його батька - ОСОБА_2 до повноліття дитини.

1)
Надати дозвіл ОСОБА_1 на виготовлення проїзного документа дитини для виїзду за кордон неповнолітнього ОСОБА_3 без згоди батька дитини ОСОБА_2 до досягнення ним повноліття

2) На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Львівської області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 10 днів з дня отримання його копії.

Суддя: В. І. Марчук