справа № 619/6392/14-ц
провадження 2/619/388/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 червня 2015 року Дергачівський районний суд Харківської області

в складі: головуючого судді Остропілець Є.Р.

при секретарі Дмитриченкової Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_3 «Про встановлення факту проживання однією сімєю чоловіка та жінки без шлюбу, визнання майна спільною сумісною власністю подружжя, визнання права власності на майно із загальних підстав та в порядку спадкування за законом», зустрічна позовна заява ОСОБА_2, представник позивача ОСОБА_4 до ОСОБА_1 треті особи: ОСОБА_5, приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_3 «Про визнання права власності на спадщину за законом»,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до суду Дергачівського району Харківської області з позовом, який в подальшому був нею уточнений, в остаточній редакції позивач просить суд встановити факт проживання однією сім'єю без шлюбу (факт проживання однією сім'єю без реєстрації шлюбу, перебування у фактичних шлюбних відносинах шлюбу) ОСОБА_1 та ОСОБА_6 у період з 01.01.1995 року по 26.06.2014 року та той факт, що громадянка ОСОБА_1 опікувалась та надавала медичну і іншу допомогу громадянину ОСОБА_6 протягом тривалого часу у зв'язку з його тяжким станом здоров'я (в період часу з 12.11.2006 року по 26.06.2014 року); визнати земельну ділянку №9/11 розміром 0,114 га на території Малоданилівської селищної ради Дергачівського району Харківської області, Державний актом про право приватної власності на землю серії ХР-10-00-086823 від 14.12.1998 року, зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №1582; садівничий будиночок, розташований в Садівничому товаристві «Зарічне» в с. Караван Малоданилівської селищної ради Дергачівського району Харківської області; гараж №76 у гаражному кооперативі «Зірочка» за адресою: м. Харків, вул. Котельніківська - 17; автомобіль «Форд», державний номер НОМЕР_1 - спільною сумісною власністю ОСОБА_1 та ОСОБА_6 як майно придбане та істотно поліпшене за час проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без шлюбу (під час перебування у фактичних шлюбних відносинах без їх державної реєстрації); визнати за позивачем, ОСОБА_1 право власності на вказане майно, як на частку у спільному сумісному майні, придбаному та істотно поліпшеному за час проживання однією сім'єю чоловіка та жінки ОСОБА_1 та ОСОБА_6 без шлюбу; визнати за позивачем, ОСОБА_1 право власності на зазначене майно в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_6, також позивач просить визнати за нею право власності на 1/2 частку квартири АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_6.

ОСОБА_2 в свою чергу звернулася до суду з зустрічним позовом, в якому просить визнати за нею право власності на 1/2 частину квартири, розташованої за адресою: проспект Перемоги буд. 72- Г кв.17, право власності на автомобіль Форд (Ford Fusion comfort) реєстраційний №АХ7911ВМ, на земельну ділянку, розташовану на території Мало-Данилівської селищної ради, с/т «Зарічне», ділянка №9/11 (Державний акт №ХР-10-00-086823), р.№1582, 14.12.1988 р.), на садівничий будинок, розташований в Садівничому товаристві «Зарічне» в с. Караван Малоданилівської селищної ради Дергачівського району Харківської області та на гараж №76 у гаражному кооперативі «Зірочка» за адресою: м. Харків вул. Котельніківська - 17 в порядку спадкування за законом після смерті її рідного брата ОСОБА_6, померлого 26.06.2014 року.

В обґрунтування первісного позову позивач ОСОБА_1 посилається на те, що з 1995 року між нею та громадянином ОСОБА_6 виникло почуття кохання, взаємоповаги та взаєморозуміння, вони почали проживати однією сім'єю у квартирі №17 по будинку 72-Г по проспекту Перемоги у м. Харкові, постійно та безперервно проживали разом, вели спільне господарство, були пов'язані побутом. За час їх родинного життя вони проживали не тільки за вказаною адресою, а й у будинку, розташованому в Садівничому товаристві «Зарічне» у с. Караван Малоданилівської селищної ради Дергачівського району Харківської області.

Під час життя вони були пов'язані спільним побутом, мали єдиний родинний бюджет, разом здійснювали усі побутові витрати, як дрібні так і великі, користувались речами один одного, меблями, посудом. Разом, за спільні кошти, побудували садівничий будиночок, розташований в Садівничому товаристві «Зарічне» в с. Караван Малоданилівської селищної ради Дергачівського району Харківської області, з дня придбання та за час їх шлюбу вказане домоволодіння зазнало істотного поліпшення. Так, було проведено капітальний ремонт та добудову домоволодіння, зокрема: в повному обсязі виконано внутрішні ремонтні роботи, поміняно вікна, систему каналізації, електропостачання; відремонтовано кухню, ванну, туалет, коридор, веранду. Тобто перебували у цивільному шлюбі та вважали, що реєструвати шлюб немає необхідності.

Як зазначила позивач, за час її шлюбних відносин з ОСОБА_6 було придбано (створено, істотно поліпшено) наступне майно: - земельна ділянка №9/11 розміром 0,114 га. на території Малоданилівської селищної ради Дергачівського району Харківської області; - садівничий будиночок, розташований в Садівничому товаристві «Зарічне» в с. Караван Малоданилівської селищної ради Дергачівського району Харківської області, гараж №76 у гаражному кооперативі «Зірочка» за адресою: м. Харків, вул. Котельніківська, 17; - автомобіль «Форд», державний номер НОМЕР_2.

Також позивач вказувала на той факт, що у 2006 році ОСОБА_6 переніс інфаркт, що був ускладнений аневризмою лівого шлуночка серця, в період з 12.11.2006 року по 14.03.2007 року знаходився на стаціонарному лікуванні, а потім проходив майже протягом півтора року курс післяінфарктної амбулаторної реабілітації, у вказаний період часу стаціонарного та амбулаторного лікування позивачем здійснювався постійний догляд за ОСОБА_6 та забезпечувалось йому дієтичне харчування. Крім того, ОСОБА_1 зазначила, що за власний рахунок здійснила поховання ОСОБА_6 та понесла усі пов'язані з цим витрати.

В обґрунтування зустрічної позовної заяви ОСОБА_2 зазначила, що 26.06.14 року помер її рідний брат ОСОБА_6 та після його смерті відкрилась спадщина, яка складається з: автомобіля марки Форд (Ford Fusion comfort), реєстраційний №АХ7911ВМ, зареєстрований за померлим на праві власності 20.08.2008; земельної ділянки, розташована на території Малоданилівської Селищної ради, с/т «Зарічне», ділянка №9/11, розміром 0,114 га, садівничий будинок, розташований в Садівничому товаристві «Зарічне» в с. Караван Малоданилівської селищної ради Дергачівського району Харківської області; гараж №76 у гаражному кооперативі «Зірочка» за адресою: м. Харків вул. Котельніківська - 17; трьохкімнатної квартири, розташованої за адресою: проспект Перемоги буд. 72 Г кв.17, зареєстрованої на підставі свідоцтва про право власності на житло реєстровий .№1-98-141480 від 08.11.1998 р. за ОСОБА_6 і її чоловіком ОСОБА_5 ОСОБА_2

Зазначила, що кожному зі співвласників квартири АДРЕСА_2 належить по 1/2 її частини та спадщини після смерті ОСОБА_6 відкрилась на 1/2 частину зазначеної квартири. Як рідна сестра померлого ОСОБА_2 є спадкоємцем другої черги за законом. Інших спадкоємців після смерті ОСОБА_6П немає. Також вказала, що оформити спадщину у нотаріуса вона не мала можливості, оскільки правовстановлюючі документи на спадкове майно знаходяться у ОСОБА_1, яка відмовляється їх надати. Окрім вказаного, на час оформлення спадщини виявилось, що ОСОБА_1 отримала рішення суду про встановлення факту проживання однією сім`єю з ОСОБА_6, що стало підставою для звернення її до суду з даним позовом. Вказане рішення суду першої інстанції було скасовано на підставі ухвали Апеляційного суду Харківської області від 12.02.2015 року, а заяву ОСОБА_1 про встановлення факту проживання однією сімєю залишено без розгляду.

Крім того, ОСОБА_2 зазначила, що її брат ОСОБА_6 дійсно, наприкінці 2006 року захворів, але не зважаючи на хворобу, він протягом усіх останніх років свого життя не потребував сторонньої допомоги, самостійно себе обслуговував, вони приїздили один до одного у гості, спілкувалися, окрім того він був самодостатньою людиною щодо свого утримання та своєї життєдіяльності та не потребував допомоги ні рідних, ні тим більш сторонніх людей, взагалі був досить міцною людиною, працював і мав стабільний прибуток.

Дані обставини яскраво характеризують ОСОБА_1 щодо її особових якостей та дають можливість зрозуміти недобросовісні наміри щодо привласнення майна спадкодавця шляхом встановлення факту проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без шлюбу, визнання майна спільною сумісною власністю подружжя, визнання права власності на майно із загальних підстав та в порядку спадкування за законом. Також ОСОБА_2 посилалася на той факт, що все набуте спадкове майно було придбане виключно за власні кошти ОСОБА_6, усі сплати за комунальні послуги, інші побутові витрати, усі витрати повязані з лікуванням здійснювались виключно за його рахунок. Ні хто з близьких та рідних ОСОБА_6 ніколи не бачили, щоб ОСОБА_1 постійно проживала разом з ОСОБА_6 однією сім`єю та була повязана спільним побутом з ним. Отже, як зазначає ОСОБА_2 змінити черговість одержання права на спадкування за законом після смерті ОСОБА_6, надати право на спадкування разом із спадкоємцями другої черги, визнати право власності на майно та виключити його зі спадкової маси, ОСОБА_1 не має жодних законних підстав, оскільки до 8 січня 2002 року вона знаходилася у зареєстрованому законному шлюбі з ОСОБА_7, була зареєстрована та проживала з ним разом однією сімєю за адресою: АДРЕСА_3, має з ним спільну дочку ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_1.

Позивач ОСОБА_1 за первісним позовом в судовому засіданні підтримала позовні вимоги в повному обсязі, просила суд його задовольнити, проти задоволення зустрічної позовної заяви ОСОБА_2 заперечувала.

ОСОБА_2 та її представник за первісним позовом заперечували проти задоволення вимог ОСОБА_1, підтримали зустрічний позов та просили винести рішення, яким задовольнити вимови зустрічної позовної заяви.

Третя особа, ОСОБА_5, в судове засідання не зявився, про слухання справи повідомлявся своєчасно та належним чином.

Третьою особою, приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_9 надано до суду заяву, з проханням слухати справу у її відсутность.

Всебічно, повно, обєктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, зясувавши обставини на які посилалися сторони, як на підставу своїх вимог та заперечень, оцінивши ці докази в сукупності, суд приходить до висновку, про відмову в задоволенні позову ОСОБА_1 та задоволення в повному обсязі зустрічного позову ОСОБА_2 з наступних підстав.

У відповідності до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Так, під час розгляду даної справи ОСОБА_1 посилалася на той факт, що з 1995 року вона разом з ОСОБА_6 почала проживати однією сім'єю у квартирі АДРЕСА_1, постійно та безперервно, при цьому вели спільне господарство, були пов'язані побутом. За час їх родинного життя вони проживали не тільки за вказаною адресою, а й у будинку, розташованому в Садівничому товаристві «Зарічне» у с. Караван Малоданилівської селищної ради Дергачівського району Харківської області. На підтвердження зазначеної обставини позивач посилається на довідку Садівничого товариства «Зарічне», яку не було надано суду.

Позивач вказує, що за час їх спільного проживання було проведено капітальний ремонт та добудову домоволодіння, зокрема: в повному обсязі виконано внутрішні ремонтні роботи, поміняно вікна, систему каналізації, електропостачання; відремонтовано кухню, ванну, туалет, коридор, веранду. Тобто зазначає що вони перебували у цивільному шлюбі та вели спільне господарство. Як зазначила позивач, за час її шлюбних відносин з ОСОБА_6 було придбано (створено, істотно поліпшено) наступне майно: - земельна ділянка №9/11 розміром 0,114 га. на території Малоданилівської селищної ради Дергачівського району Харківської області; садівничий будиночок, розташований в Садівничому товаристві «Зарічне» в с. Караван Малоданилівської селищної ради Дергачівського району Харківської області; гараж №76 у гаражному кооперативі «Зірочка» за адресою: м. Харків вул. Котельніківська - 17; - автомобіль «Форд», державний номер НОМЕР_2.

Також ОСОБА_1, вказала, що до самої смерті, вона знаходилась поруч та надавала необхідну медичну та іншу допомогу ОСОБА_6, опікувалася ним, зважаючи на його тяжкий стан здоров'я.

Однак суд зазначає, що посилання ОСОБА_1 на той факт, що вона здійснювала оплату за лікування ОСОБА_6 не знайшли підтвердження в судовому засіданні та жодна з наданих виписок з лікарень не містить рекомендацій щодо необхідності стороннього догляду та піклування за ОСОБА_6

Крім того, ОСОБА_1 в своєму позові просить суд встановити факт проживання однією сімєю без шлюбу між нею та померлим ОСОБА_6, проте ухвалою Апеляційного суду Харківської області від 12.02.2015 року вже було скасовано рішення суду Дергачівського району Харківської області від 05.12.2014 року, яким було задоволено заяву ОСОБА_1 та встановлено факт проживання однією сімєю, як чоловіка та жінки ОСОБА_1 та ОСОБА_6 без реєстрації шлюбу в період з 1995 року по 26.06.2014 року. На підставі вказаної ухвали суду апеляційної інстанції заява ОСОБА_1 про встановлення факту проживання однією сімєю залишено без розгляду.

Окрім того, ОСОБА_1 знаходилась у шлюбі з ОСОБА_7 з 12.03.1982 року по 08.01.2002 рік, від даного шлюбу є донька ОСОБА_8Ю, ІНФОРМАЦІЯ_1. За цих обставин ОСОБА_1 не має законних підстав на одержання права власності на спадкове майно, оскільки перебувала на той час у зареєстрованому шлюбі.

Так, відповідно довідки від 23.03.2005 року №385/355 Міського відділу реєстрації актів цивільного стану №1 Харківського обласного управління юстиції 12 березня 1982 року зареєстровано шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_7.

На підставі свідоцтва про розірвання шлюбу серія І-ВЛ №000152, виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Комінтернівського районного управління юстиції м. Харкова шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_7 було розірвано 08.01.2002 року.

Також, на ухвалу суду про забезпечення доказів від 15.04.2015 року Начальником відділу державної реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції було надано копію актового запису про шлюб №53 від 12.03.1982 року, згідно з яким 12.03.1982 року було зареєстровано шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_7.

Відповідно до ст.3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права і обов'язки. Подружжя вважається сім'єю навіть тоді, коли з поважних причин не проживають спільно.

Згідно ст.74 Сімейного кодексу України майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, та за умов, що жінка та чоловік проживають однією сім'єю, але не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі.

Тобто, ОСОБА_1 в період з 1995 року по 2002 рік була дружиною ОСОБА_7

Відповідно до ст.60 Сімейного кодексу України, та ст.355 ЦК України на громадянку ОСОБА_1 у вказаний проміжок часу розповсюджувався режим спільної сумісної власності, що є основним з правових режимів спільного майна подружжя, тобто майна набутого під час шлюбу гр. ОСОБА_1 з гр. ОСОБА_7В

В звязку з чим, ствердження факту проживання як жінки та чоловіка однією сім'єю ОСОБА_1 з ОСОБА_6 не набувають юридичного значення, та є безпідставними, а тому ОСОБА_1 не має законного право на визнання факту проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без шлюбу з 1995 року по день смерті ОСОБА_6.

Згідно ст.10 і 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, а ст.11 ЦПК України передбачає, що суд розглядає цивільні справи на підставі доказів поданих сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Зазначених вимог позивачем ОСОБА_1 не доведено у судовому засіданні, чим не виконані вимоги ст.60 ЦПК України. За таких обставин суд не находить підстав для задоволення позову.

Таким чином оскільки суд відмовляє в задоволенні вимоги ОСОБА_1 про встановлення факту проживання однією сімєю між нею та ОСОБА_6 то у суду відсутні підстави для визнання спірного майна, як такого, що придбане за час проживання однією сімєю та визнання права власності, як на частку у спільному сумісному майні в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_6 оскільки данні обставини не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні.

Відповідно свідоцтва про смерть серія І-ВЛ №478899, виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції ОСОБА_6 помер 26.06.2014 року.

На підставі ст.1262 ЦК України ОСОБА_2 є спадкоємцем другої черги за законом, як рідна сестра померлого.

Так, ОСОБА_2 є рідною сестрою померлого ОСОБА_6, що підтверджується документами, а саме: свідоцтвом про народження, свідоцтвом про одруження та паспортом громадянина України. Про те, що ОСОБА_2 є рідною сестрою померлого ОСОБА_6 ОСОБА_1 і її представник в судовому засіданні не заперечували.

Крім того, відповідно рішення Дергачівського районного суду м. Харкова від 13.02.2015 року встановлено факт родинних відносин між громадянкою ОСОБА_2 та ОСОБА_6 та визнано їх братом і сестрою, встановлено факт родинних відносин між громадянином ОСОБА_10 та ОСОБА_6 та визнано їх братами.

Відповідно до ст.1262 ЦК України, Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 N7, у другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця тобто, ОСОБА_2 та її брат ОСОБА_10, який в передбачений законом шестимісячний строк подав заяву про відмову від спадщини на користь ОСОБА_2 Інших спадкоємців після смерті ОСОБА_6П немає.

Після смерті ОСОБА_6 відкрилась спадщина, яка складається з:

- автомобіля марки Форд (Ford Fusion comfort), реєстраційний №АХ7911ВМ, зареєстрований за померлим на праві власності 20.08.2008;

- земельної ділянки, розташована на території Малоданилівської Селищної ради, с/т «Зарічне», ділянка №9/11, розміром 0,114 га. зареєстрована за померлим на праві приватної власності на землю (Державний акт № ХР -10-00-086823), р.№1582, 14.12.1988 р.);

- садівничий будинок, розташований в Садівничому товаристві «Зарічне» в с. Караван Малоданилівської селищної ради Дергачівського району Харківської області;

- гараж №76 у гаражному кооперативі «Зірочка» за адресою: м. Харків, вул. Котельніківська, 17;

- трьохкімнатної квартири, розташованої за адресою: проспект Перемоги, буд. 72 Г, кв.17, зареєстрованої на підставі свідоцтва про право власності на житло р.№1-98-141480 від 08.11.1998 р. за ОСОБА_6 і чоловіком ОСОБА_2 - ОСОБА_5

Так, 1/2 частка у квартирі № 17, буд. 72-г по проспекту Перемоги у місті Харкові, знаходиться у власності співвласника ОСОБА_5, інша частина зареєстрована за померлим ОСОБА_6.

Інших спадкоємців після смерті ОСОБА_6П немає.

Згідно ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Оформити спадщину у нотаріуса ОСОБА_2 не має можливості, оскільки правовстановлюючі документи на спадкове майно знаходяться у ОСОБА_1, яка відмовляється їх надати.

Відповідно ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

В судовому засіданні за клопотання представника позивача ОСОБА_1 були допитані свідки ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_18, які вважали, що ОСОБА_1 і ОСОБА_6 проживали однією сімєю. Але підтвердити той факт, що ОСОБА_19 і ОСОБА_6 знаходились у фактичних шлюбних відносинах, знаходились в шлюбі, мали спільний бюджет підтвердити не змогли.

Свідки, допитані в судовому засіданні за клопотання відповідача ОСОБА_2, ОСОБА_10, ОСОБА_20, ОСОБА_21, ОСОБА_22 та ОСОБА_23 вказували на те, що ОСОБА_6 за життя був забезпеченою людиною, стосовно ОСОБА_1 зазначили, що вона була його хатньою робітницею та з ОСОБА_1 однією сімєю ніколи не проживала.

Статтею 4 ЦПК України визначено, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Відповідно до ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно з ч.2 ст.11 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Згідно ч.3 ст.10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Таким чином, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, та враховуючи те, що обставини, на які посилається позивач ОСОБА_1 не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні, суд вважає вимоги позивача не обґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню. Що сточується вимог позивача за зустрічним позовом ОСОБА_2, то суд вважає їх доведеними та такими що підлягають задоволенню.

Відповідно ухвали суду від 17.02.2015 року заяву ОСОБА_1 про вжиття заходів забезпечення позову задоволено, в порядку забезпечення позову накладено арешт на земельну ділянку №9 /11 площею 11,4 га в Садовому товаристві «Зарічне» у с.Караван Малоданилівської селищної ради Дергачівського району Харківської області, гараж №76 в гаражному кооперативі «Зірочка» за адресою: м.Харків вул. Котельніківська 17, квартиру №17 будинку № 72-Г по Проспекту перемоги в м. Харкові та автомобіль марки «Форд», державний №АХ 7911 ВМ.

Згідно ч.6 ст.154 ЦПК України, якщо у задоволенні позову було відмовлено, провадження у справі закрито або заяву залишено без розгляду, вжиті заходи забезпечення позову застосовуються до набрання судовим рішенням законної сили. Проте суд може одночасно з ухваленням судового рішення або після цього постановити ухвалу про скасування заходів забезпечення позову.

На підставі викладеного ст.ст.1216,1218,1258,1259,1262,1268 - 1270 ЦК України, керуючись ст.ст.10, 11, 209, 212, 214, 215, 218, 224-226 ЦПК України суд,-

В И Р І Ш И В:

В позові ОСОБА_1 - відмовити повністю.

Зустрічну позовну заяву ОСОБА_2 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2, право власності на 1/2 частину квартири, розташованої за адресою: м. Харків проспект Перемоги буд. 72- Г кв. 17 (реєстраційний №1-98-141480, загальна площа 65,7 кв.м.,) в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_6, померлого 26.06.2014 року.

Визнати за ОСОБА_2, право власності на автомобіль Форд (Ford Fusion comfort) реєстраційний №АХ7911ВМ, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_6, померлого 26.06.2014 року.

Визнати за ОСОБА_2, право власності на земельну ділянку, розташовану на території М-Данилівської селищної ради, садове товариство «Зарічне», ділянка 9/11 площею 0,114 га (Державний акт серія ХР-10-00-086823, зареєстровано в реєстрі за № 980, зареєстровано в книзі Записів державних актів на право приватної власності на землю за «№1582 від 14.12.1988 року) в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_6, померлого 26.06.2014 року.

Визнати за ОСОБА_2, право власності на садівничний будинок, розташований в Садівничому товаристві «Зарічне» в с. Караван Малоданилівської селищної ради Дергачівського району Харківської області в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_6, померлого 26.06.2014 року.

Визнати за ОСОБА_2, право власності на гараж №76 у гаражному кооперативі «Зірочка» вул. Котельніківська 17 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_6, померлого 26.06.2014 року.

Раніше накладений арешт на земельну ділянку №9 /11 площею 11,4 га в Садовому товаристві «Зарічне» у с.Караван Малоданилівської селищної ради Дергачівського району Харківської області, гараж №76 в гаражному кооперативі «Зірочка» за адресою: м.Харків вул. Котельніківська 17, квартиру №17 будинку № 72-Г по Проспекту перемоги в м. Харкові та автомобіль марки «Форд», державний №АХ 7911 ВМ, які зареєстровані за ОСОБА_6, згідно ухвали Дергачівського районного суду Харківської області від 17.02.2015 року скасувати.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку в судову палату по цивільних справах апеляційного суду Харківської області через Дергачівський районний суд Харківської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. У разі якщо рішення було постановлено без участі особи, яка його оскаржує, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя Дергачівського районного суду

Харківської області ОСОБА_24