Справа № 473/1722/15-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" червня 2015 р. Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області в складі: головуючої - судді Лузан Л.В., при секретарі судового засідання - Данилевич Т.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Вознесенську Миколаївської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на земельну ділянку, -

В С Т А Н О В И В :

У травні 2015 року позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 про визнання права власності на земельну ділянку.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначала, що відповідно до договору дарування, посвідченого 07.07.2004 року приватним нотаріусом Вознесенського міського нотаріального округу Миколаївської області, вона є власником житлового будинку АДРЕСА_1

Проте земельна ділянка, на якій розташований вищевказаний будинок, зареєстрована на праві власності за попередніми, перед ОСОБА_2, власниками - ОСОБА_3 та ОСОБА_4, згідно державного акта на право приватної власності на землю.

Зважаючи на те, що до особи, яка придбала житловий будинок, будівлю або споруду, переходить право власності на земельну ділянку, на якій вони розміщені або яка необхідна для обслуговування цих об'єктів та яка належить відчужувачу майна, позивач просила визнати її власником земельної ділянки, площею 0,0572 га, що розташована по АДРЕСА_1 м. Вознесенську Миколаївської області.

Позивач в судове засідання не з'явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала.

Відповідач у судове засідання не з'явилась. Надіслала на адресу суду заяву, в якій просила розглянути справу за її відсутності, не заперечувала проти задоволення позовних вимог ОСОБА_1

Дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих доказів, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Зокрема, судом встановлено що 07.07.2004 року приватним нотаріусом Вознесенського міського нотаріального округу Миколаївської області було посвідчено договір дарування житлового будинку АДРЕСА_1 місті Вознесенську Миколаївської області, відповідно до якого позивач отримала у власність вказаний житловий будинок.

Дане нерухоме майно знаходиться на земельній ділянці, площею 0,0572 га, призначеній для обслуговування зазначеного житлового будинку.

Право власності на земельну ділянку, відповідно до державного акта на право приватної власності на землю, виданого 17.08.1993 року виконавчим комітетом Вознесенської міської ради Миколаївської області, зареєстроване за ОСОБА_3 та ОСОБА_4

ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 року, що знайшло своє підтвердження відповідно до свідоцтва про смерть, серії НОМЕР_1 виданого 01.12.1995 року відділом реєстрації актів громадянського стану Вознесенського виконкому Миколаївської області.

Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 29.06.1996 року Другою Вознесенською державною нотаріальною конторою Миколаївської області, спадщину після смерті ОСОБА_3 прийняла ОСОБА_4

17.08.2003 року, згідно свідоцтва про смерть, серії НОМЕР_2, виданого відділом реєстрації актів громадянського стану Вознесенського міського управління юстиції Миколаївської області, померла ОСОБА_4

Спадщину після смерті останньої прийняла ОСОБА_2, відповідно до довідки Першої Вознесенської державної нотаріальної контори Миколаївської області за № 483/01-09 від 27.05.2015 року.

Проте, окремого договору з приводу спірної ділянки ОСОБА_1 та ОСОБА_5 між собою не укладали. Разом з тим, остання вважає її такою, що перейшла до позивача, як власника будинку. Спірна ділянка на час розгляду справи під арештом та іншими заборонами не перебуває.

Відповідно до чинної на час виникнення спірних відносин редакції ч. 1 ст. 377 ЦК України до особи, яка придбала житловий будинок, будівлю або споруду, переходить право власності на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення, у розмірах, встановлених договором.

Якщо договором про відчуження житлового будинку, будівлі або споруди розмір земельної ділянки не визначений, до набувача переходить право власності на ту частину земельної ділянки, яка зайнята житловим будинком, будівлею або спорудою, та на частину земельної ділянки, яка є необхідною для їх обслуговування.

Аналогічні роз'яснення надав й Пленум Верховного Суду України в своїй постанові №7 від 16 квітня 2004 року «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ».

За таких обставин, суд вважає, що до ОСОБА_1 перейшло право власності на спірну земельну ділянку, а тому належним способом захисту права позивача є визнання її власником цієї земельної ділянки.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 174, 209, 212-215, 223 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на земельну ділянку - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності на земельну ділянку, площею 0,0572 га, яка розташована на території Вознесенської міської ради Миколаївської області та надана для обслуговування житлового будинку АДРЕСА_1

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Миколаївської області через Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Л.В. Лузан