Справа № 161/6099/15-ц Головуючий у 1 інстанції: Присяжнюк Л.М.
Провадження № 22-ц/773/1024/15 Категорія: 59 Доповідач: Свистун О. В.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 червня 2015 року місто Луцьк

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Волинської області в складі:

головуючого судді - Свистун О.В.,

суддів Завидовської-Марчук О.Г., Грушицького А.І.,

при секретарі Перебойчуку Р.В.,

з участю: відповідача ОСОБА_1, представника ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Луцьку цивільну справу за позовом ОСОБА_3 соціальної політики Луцької міської ради до ОСОБА_1 про повернення надміру виплачених коштів,

за апеляційною скаргою позивача ОСОБА_3 соціальної політики Луцької міської радина ухвалу Луцького міськрайонного суду Волинської області від 03 червня 2015 року,

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 03 червня 2015 року провадження у справі за позовом ОСОБА_3 соціальної політики Луцької міської ради до ОСОБА_1 про повернення надміру виплаченої допомоги - закрито.

В апеляційній скарзі позивач ОСОБА_3 соціальної політики Луцької міської ради, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просив ухвалу суду скасувати, а справу передати до суду першої інстанції для продовження розгляду. Вказує, що спір стосується захисту порушених інтересів, що виникли із цивільних відносин, оскільки переплата коштів є спричиненою шкодою.

В судовому засіданні відповідач ОСОБА_1, представник ОСОБА_2апеляційну скаргу заперечили, просили відхилити апеляційну скаргу, ухвалу суду першої інстанції залишити без змін.

Позивач в судове засідання не зявився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце судового засідання. Причин неявки суд не повідомив.

Заслухавши пояснення відповідача та його представника, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід відхилити, а ухвалу суду першої інстанції залишити без змін, виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що у квітні 2015 року ОСОБА_3 соціальної політики Луцької міської ради звернувся до суду з позовом про повернення надміру виплачених коштів, посилаючись на те, що відповідач, починаючи з 01 травня 2014 року по 31 жовтня 2014 року отримувала державну соціальну допомогу малозабезпеченим сімям, загальна сума її становить 4088,82 грн. В ході перевірки щодо правильності та повноти інформації, наданої ОСОБА_1, для призначення вказаної соціальної допомоги, 18 липня 2014 року інспекторами департаменту було встановлено недостовірність такої інформації, зокрема - відповідач на момент звернення до департаменту та під час отримання допомоги не задекларувала наявність у володінні її чоловіка житлового приміщення за адресою: АДРЕСА_1, що згідно п.10 Порядку призначення і виплати державної соціальної допомоги малозабезпеченим сімям, соціальна допомога не призначається у разі, коли у власності чи володінні малозабезпеченої сімї є друга квартира (будинок) за умови, що загальна площа житла перевищує 21 кв.м. на одного члена сімї та додатково 10,5 кв.м. на сімю тощо, що унеможливлювало отримання зазначеної допомоги. Враховуючи викладене, позивач просив стягнути з відповідача на його користь 3938 грн 82 коп., оскільки відповідачем сума в розмірі 150 грн. повернута.

Відповідно до п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 15 ЦПК України суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

Пунктом 4 ч. 1 ст. 17 КАС України установлено, що на спори за зверненням субєкта владних повноважень у випадках, встановлених законом, поширюється компетенція адміністративних судів.

Як розяснив Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у підпункті 1 пункту 31 постанови № 3 від 01.03.2013 року «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» частиною четвертою статті 50 КАС передбачено, що громадяни України можуть бути відповідачами за адміністративним позовом суб'єкта владних повноважень у випадках, встановлених законом. Такими випадками, наприклад, є: відповідно до ч. 2 ст. 2та ч. 1 ст. 11 Закону України від 21 травня 1997 року № 280/97-ВР «Про місцеве самоврядування в Україні» визначено суб'єктів здійснення місцевого самоврядування, до яких належать й виконавчі органи ради. Згідно з підпунктом 14 п. 4 Типового положення про Головне управління праці та соціального захисту населення обласної, Київської міської державної адміністрації, управління праці та соціального захисту населення Севастопольської міської державної адміністрації, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30 травня 2007 року № 790, таке управління відповідно до покладених на нього завдань проводить роботу з надання державної соціальної допомоги і підтримки малозабезпеченим громадянам, у тому числі інвалідам; здійснює контроль за правильністю і своєчасністю призначення та виплати допомоги, компенсацій та інших соціальних виплат, виконанням інших заходів соціального захисту населення; координує і контролює роботу підрозділів з нарахування і виплати допомоги, компенсацій та інших соціальних виплат.

Отже, аналізуючи вищезазначені норми законодавства, колегія суддів приходить до висновку, що спір у справі виник з публічно-правових відносин за зверненням субєкта владних повноважень у випадку, встановленому законом, а на такий спір поширюється компетенція адміністративних судів.

Згідно з вимогами статей 10, 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що ухвала суду про закриття провадження в справі відповідає нормам процесуального права, підстав для її скасування немає.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 308, 313, 314 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу позивача ОСОБА_3 соціальної політики Луцької міської ради відхилити.

Ухвалу Луцького міськрайонного суду Волинської області від 03 червня 2015 року в даній справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили безпосередньо.

Головуючий:

Судді: