Справа № 569/4263/15-ц
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
04 червня 2015 року м. Рівне
Рівненський міський суд Рівненської області,
в складі судді Бердія М.А.,
при секретарі Абашиній О.В.,
з участю позивача ОСОБА_1
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Рівне цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до АТ «Дельта Банк» про порушення законодавства у сфері банківської діяльності, відшкодування моральної шкоди, суд
Представник відповідача в судове засідання не зявився, про причини неявки суду не повідомив. Про дату, час та місце проведення судового засідання був повідомлений належним чином. Заява про розгляд справи у його відсутності до суду не надходила.
Суд, заслухавши думку позивача ОСОБА_1 дослідивши письмові докази по справі, приходить до наступного.
Відповідно до п. 1.9 договору банківського вкладу (депозиту) банк нараховує проценти за вкладом і виплачує одночасно з поверненням суми вкладу по закінченню строку договору шляхом зарахування на поточний рахунок, відкритий на імя вкладника в установі банку.
Відповідно до п. 1.10 договору банківського вкладу (депозиту) вклад виплачується шляхом зарахування коштів на поточний рахунок, відкритий на імя вкладника в установі банку.
Позивачем неодноразово, а саме: 13.11.2014 року, 22.11.2014 року та 05.12.2014 року, було подано заяви та скарги до відповідача про повернення суми коштів депозиту та процентів. Однак, банківського вкладу їй не повернули без будь-яких пояснень.
Станом на 01 січня 2015 року позивачем частково було отримано 1000 доларів США у касі банку, а залишок у розмірі 646 доларів США позивачу не повернуто. В звязку з чим 26 лютого 2015 РОКУ ОСОБА_1 звернулася до банку із заявою про повернення залишку депозитних коштів, проте даних коштів банком повернуто не було.
У відповідності до вимог ст. 1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором.
Відповідно до ч. 1 ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства.
Згідно ст. 530 ЦК України якщо в зобов'язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк.
Відповідно до ч. 1 ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 1060 Цивільного кодексу України за договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобовязаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім випадків, зроблених юридичними особами на інших умовах повернення, які встановлені договором. Умова договору про відмову від права на одержання вкладу на першу вимогу є нікчемною.
Таким чином, у суду є достатньо підстав вважати, що відповідачем грубо порушені норми ст. 1058, ч. 2 ст. 1060 ЦК України. Тому, суд приходить до висновку, що вимоги позивача про стягнення залишку депозитних коштів підлягають до задоволення повністю.
Крім того, як зазначила в судовому засіданні позивач, вона є матірю малолітніх дітей, 2009 та ІНФОРМАЦІЯ_1, які потребують лікування та оздоровлення, також сама позивач являється інвалідом з дитинства по зору. А тому, вважає, що невиплата банком належних їй депозитних коштів завдало їй значного стресу та переживань, та просить суд стягнути з банку моральну шкоду в розмірі 4 320,00 грн.
Згідно з ч.ч. 1-3 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.
Моральна шкода, зокрема, полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів.
Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.
Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що вимоги позивача про стягнення з АТ «Дельта Банк» моральної шкоди знайшли своє підтвердження у судовому засіданні та підлягають до задоволення.
Згідно з положеннями ст. 88 ЦПК України судові витрати підлягають до стягнення з відповідача.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.10, 60, 88, 208-209, 212-215, 218, 367 ЦПК України, суд
ОСОБА_2 Юріївни до АТ "Дельта Банк" про порушення законодавства у сфері банківської діяльності, відшкодування моральної шкоди, задоволити повністю.
Стягнути з АТ Дельта Банк на користь ОСОБА_1 4 320, 00 грн. моральної шкоди.
Стягнути з АТ Дельта Банк» в дохід держави 487 грн. 20 коп. судового збору.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Рішення суду може бути оскаржено позивачем до апеляційного суду Рівненської області через Рівненський міський суд за апеляційною скаргою на рішення суду, яка подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Рівненського

міського суду ОСОБА_3