Справа № 345/4386/13-ц
Провадження № 22-ц/779/1331/2015
Головуючий у 1 інстанції Гавриленко В.Г.
Суддя-доповідач ОСОБА_1
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 червня 2015 року м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області в складі:

головуючого Мелінишин Г.П.

суддів: Беркій О.Ю., Соколовського В.М.

секретаря Турів О.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ПАТ «Державний ощадний банк України» до ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет іпотеки за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Калуського міськрайонного суду від 14 березня 2014 року,-

в с т а н о в и л а :

У серпні 2013 року ПАТ «Державний ощадний банк України» звернувся в суд із позовом до ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет іпотеки.

Рішенням Калуського міськрайонного суду від 14 березня 2014 року позов задоволено. Звернуто стягнення на предмет іпотеки трикімнатну квартиру №88, загальною площею 69,5 м.кв., житловою площею 42,2 м.кв., що знаходиться за адресою: вул. Малицької,5 в м. Калуш та належить іпотекодавцю ОСОБА_2 на підставі договору дарування квартири від 22 грудня 2005 року, посвідченого приватним нотаріусом Калуського міського нотаріального округу ОСОБА_4, зареєстрованого Івано-Франківським обласним бюро технічної інвентаризації 14 квітня 2008 року за № 3165/88 в книзі 82 та в електронному реєстрі прав власності на нерухоме майно за №12684678, в користь ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі територіального безбалансового відокремленого відділення №10008/0142 філії Івано-Франківського обласного управління - в рахунок погашення заборгованості за договором відновлювальної кредитної лінії №77, укладеним між ПАТ «Державний ощадний банк України» та ОСОБА_5 08 травня 2008 року, в розмірі 260 507,98 грн., з них: 157 700,00 грн. основного боргу та 100 807,98 грн. нарахованих відсотків - згідно рішення Калуського міськрайонного суду від 30 квітня 2013 року. Вирішено провести реалізацію предмета іпотеки шляхом продажу на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження, передбаченої Законом України «Про виконавче провадження», встановивши початкову ціну для реалізації предмету іпотеки на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної субєктом оціночної діяльності/незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій.

Також вирішено питання розподілу судових витрат.

На вказане рішення ОСОБА_3 подала апеляційну скаргу, в якій посилається на порушення судом норм матеріального та процесуального права. Апелянт вказує, що постановлене рішення порушує право користування житлом малолітньої особи, яка зареєстрована та проживає в спірній квартирі. При цьому судом не зясовано обставин проживання малолітньої особи в цій квартирі, не витребувано з міграційної служби відповідних відомостей та не залучено до участі в справі орган опіки та піклування, а також її, апелянта як законного представника малолітньої особи.

Крім того, при вирішенні питання про звернення стягнення на предмет іпотеки судом не дотримано вимог Закону України «Про іпотеку» в частині визначення початкової ціни предмета іпотеки для його подальшої реалізації. Відповідно до положень ст.ст. 39, 43 Закону України «Про іпотеку» для реалізації на підставі рішення суду предмета іпотеки необхідно визначити його початкову ціну реалізації, яка у випадку її непогодження сторонами визначається на підставі проведення оцінки. А отже, початкова ціна квартири,предмета іпотеки, як її вартість повинна бути визначена судовою експертизою. Проте, судом першої інстанції такої експертиз призначено не було.

З цих підстав просила рішення суду скасувати.

В засідання апеляційного суду сторони не зявилися будучи належним чином повідомленими, що не перешкоджає розгляду справи в їх відсутності.

Задовольняючи позовні вимоги ПАТ «Державний ощадний банк України» суд першої інстанції виходив з того, що оскільки рішення Калуського міськрайонного суду від 30 квітня 2013 року про солідарне стягнення із ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 на користь Банку заборгованості за договором відновлювальної кредитної лінії №77 від 08 травня 2008 року, що станом на 08 лютого 2013 року складає 260 507,98 грн. не виконано, іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки.

Вислухавши доповідача, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_3 підлягає закриттю з таких підстав.

Із матеріалів справи вбачається, що згідно умов договору відновлюваної кредитної лінії №77, укладеного 08 травня 2008 року між ПАТ «Державний ощадний банк України» та ОСОБА_5, останній отримав кредит у сумі 160 000,00 грн. терміном до 08 травня 2018 року зі сплатою процентів за користування кредитними коштами в розмірі 19,00 % річних, комісійних винагород та інших платежів у порядку, на умовах та в строки, визначені цим договором (а.с.5-7).

Для забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором 08 травня 2008 року між ПАТ «Державний ощадний банк України» та ОСОБА_2 укладено іпотечний договір, відповідно до умов якого іпотекодавець, як майновий поручитель боржника, надав в іпотеку трикімнатну квартиру №88, яка знаходиться за адресою: м. Калуш, вул. Малицької, 5 (а.с.8-12). Нерухоме майно належить іпотекодавцеві на праві приватної власності, що підтверджується договором дарування від 22 грудня 2005 року (а.с.14-16).

Відповідно до ст.ст. 526,1049,1054,1050 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцю позику в строк та в порядку, встановленому договором, а також проценти та неустойку.

Встановлено, що у звязку з неналежним виконанням боржником умов кредитного договору прокурор м. Калуша в інтересах ПАТ «Державний ощадний банк України» звернувся в суд із позовом до ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 про стягнення заборгованості.

Рішенням Калуського міськрайонного суду від 30 квітня 2013 року позов задоволено частково. Стягнуто солідарно із ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 на користь Банку заборгованість за договором відновлювальної кредитної лінії №77 від 08 травня 2008 року станом на 08 лютого 2013 року у сумі 260 507,98 грн. (а.с.20-23).

Згідно з ч. 1 ст. 33 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки.

Обґрунтовуючи доводи апеляційної скарги ОСОБА_3 вказувала, що на момент розгляду справи в спірній квартирі були зареєстровані та проживали вона та її малолітня донька. Тому рішення порушує право останньої на користування цим житлом, однак ні апелянта, ні орган опіки та піклування судом до участі в справі не залучено. Водночас, доказів на підтвердження цих обставин апелянтом суду не представлено.

Згідно ч.1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Частина перша ст. 292 ЦПК України визначає коло осіб, які мають право на апеляційне оскарження рішення суду: ними є сторони та інші особи, які беруть участь у справі, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їх права та обов'язки.

Як вбачається зі змісту іпотечного договору надана в іпотеку трикімнатна квартира АДРЕСА_1 (а.с.8-12) належить на підставі договору дарування від 22 грудня 2005 року на праві приватної власності тільки одній особі - іпотекодавцеві (а.с.8-12,14-16).

При цьому, згідно п. 3.3.10 договору передбачено обовязок іпотекодавця у тридцятиденний строк повідомити ОСОБА_7, зокрема, про зміну місця проживання осіб, що зареєстровані за адресою знаходження Предмета іпотеки, реєстрацію інших осіб за адресою місцезнаходження Предмета іпотеки, їх прізвищ, імен,по-батькові, та інші обставини, що можуть вплинути на виконання зобовязань за цим договором.

Вказаний договір у встановленому законом порядку недійсним чи нікчемним не визнавався.

Крім того, в даній справі питання виселення апелянта та її малолітньої дитини з житлового приміщення, яке є предметом іпотеки, банком не порушувалося.

За таких обставин доводи апелянта про те, що рішення суду порушує інтереси її малолітньої дитини не заслуговують на увагу. Відповідно не можуть бути прийняті до уваги також інші доводи скаржника щодо незаконності та необґрунтованості рішення суду.

З врахуванням наведених обставин колегія суддів вважає, що апелянтом не обґрунтовано необхідність захисту права - порушеного, невизнаного чи оспореного, а звідси, що оскаржуване рішення порушує права та законні інтереси малолітньої дитини.

Відповідно до п. 8. Постанови Пленуму Верховного суду України N 12 від 24 жовтня 2008 року «Про судову практику розгляду цивільних справ в апеляційному порядку» при поданні апеляційної скарги особою, яка не має передбаченого статтею 292 ЦПК права на апеляційне оскарження, у тому числі особою, яка не брала участі у справі, про права та обов'язки якої суд першої інстанції питання не вирішував, постановляється ухвала про відмову в прийнятті апеляційної скарги, а якщо зазначені обставини будуть встановлені після прийняття апеляційної скарги до розгляду, апеляційний суд постановляє ухвалу про закриття апеляційного провадження у справі за такою скаргою.

Зважаючи на вищезазначене колегія суддів приходить до висновку про закриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_3

Разом з тим, колегія суддів приходить до висновку про повернення апелянту судового збору, що передбачено ст. 7 Закону України «Про судовий збір».

Керуючись ст. ст. 292, 297, 307, 313-314 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційне провадження у справі за позовом ПАТ «Державний ощадний банк України» до ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет іпотеки за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Калуського міськрайонного суду від 14 березня 2014 року закрити.

Зобовязати Головне управління Державної казначейської служби України в Івано-Франківській області повернути ОСОБА_3 сплачену суму судового збору в розмірі 121, 80 грн. згідно квитанції № 26747622 від 25 травня 2015 року та 1 180,74 грн. згідно квитанції № 19 від 04 червня 2015 року.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, однак може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий Г.П. Мелінишин

Судді: О.Ю. Беркій

ОСОБА_8