Справа № 444/2317/13 Головуючий у 1 інстанції: Мартинишин Я.М.
Провадження № 22-ц/783/79/15 Доповідач в 2-й інстанції: Струс Л. Б.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 червня 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області у складі:

головуючого судді - Струс Л.Б.

суддів: Шандри М.М., Кабаля І.І.

при секретарі: Бадівській О.О.

за участю: представника ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Жовківського районного суду Львівської області від 19 березня 2014 року у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про стягнення коштів за борговою розпискою, та за зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визнання недійсним договору позики, як такий, за яким не отримувались кошти та визнання недійсною розписку від 12.05.2011 року,

ВСТАНОВИЛА:

Оскаржуваним рішенням Жовківського районного суду Львівської області від 19 березня 2014 року первісний позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_3 в користь ОСОБА_4 15 500 доларів США (по офіційному курсу станом на 19.03.2014 року), що становить основного боргу 154 376, 90 грн. Стягнуто з ОСОБА_3 в користь ОСОБА_4 3 % річних від суми боргу за час прострочення тобто з 12.06.2013 року по 19.03.2014 року в сумі 3 552,78 грн. В решті позовних вимог первісного позову ОСОБА_4 відмовлено.

В задоволенні зустрічного позову ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визнання недійсним договору позики, як такий, за яким не отримувались кошти та визнання недійсною розписку від 12.05.2011 року відмовлено за недоведеністю. Стягнуто з ОСОБА_3 в користь ОСОБА_4 документально підтверджені судові витрати, а саме, сплачений судовий збір при подачі позову до суду в розмірі 1 443 грн. 83 коп.

Дане рішення оскаржив ОСОБА_3 подавши апеляційну скаргу, у якій зазначає, що вважає рішення в частині часткового задоволення позову ОСОБА_4 та відмові в задоволенні його позову незаконним і таким, що прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права. Не погоджується із тим, що районний судом не надано належної оцінки його поясненням та доказам, при цьому не навів мотивів про відмову в їх прийнятті. Вказує, що судом не прийнято до уваги та не надано належної оцінки тому, що в сукупності докази підтверджують той факт, що така звана розписка, за якою ОСОБА_4 просить суд стягнути з нього кошти, була видана на підтвердження не договору позики, а інших боргових зобов'язань, які випливають з договору купівлі-продажу лісу.

Просить скасувати рішення Жовківського районного суду Львівської області від 19 березня 2014 року в частині часткового задоволення позову ОСОБА_4 та відмові в задоволенні його позову та ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позову ОСОБА_4 відмовити, а його зустрічний позов задоволити.

ОСОБА_3 та ОСОБА_5 в судове засідання не з'явилися, хоча про розгляд справи були повідомлені належним чином, що підтверджується повідомленнями про вручення поштового відправлення (а.с. 265-266), про причини неявки суд не повідомили та клопотанням про відкладення розгляду не зверталися, тому розгляд справи відповідно до ч.2 ст. 305 ЦПК України здійснюється колегією суддів за відсутності осіб, які беруть участь у справі.

Заслухавши суддю-доповідача, представника ОСОБА_2, перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ст.213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції не в повній мірі відповідає зазначеним вимогам.

Судом встановлено, що 12.05.2011 року вбачається, що ОСОБА_4 позичив ОСОБА_3 кошти в розмір 15 500 доларів США, які останній зобов'язався повернути по 1000 доларів США кожного місяця, та остаточно розрахуватися 12.06.2013 року (а.с. 3).

У зв'язку із невиконанням відповідачем умов розписки повністю, борг станом на час розгляду справи становить 154 376, 90 грн.

Відповідно до ч.1 ст.1046 ЦК за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Згідно ч.1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Згідно ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Згідно зі ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми.

Згідно ст. 533 ЦК України грошове зобов'язання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом.

Відповідно до п.14 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 року №14 «Про судове рішення у цивільних справах», суд при розгляді позову про стягнення грошової суми в іноземній валюті наводить у рішенні розрахунки з переведенням іноземної валюти в українську за курсом, встановленим Національним банком України на день ухвалення рішення.

Задовольняючи частково позовні вимоги ОСОБА_4 районний суд виходив з того, що ОСОБА_3 власноручно написав розписку, що ним заперечено, однак борг у встановлений строк не повернув.

Колегією суддів встановлено, що згідно свідоцтва по смерть серія НОМЕР_1 ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року, про що 01 серпня 2014 року складено відповідний актовий запис № 10 (а.с. 223).

Ухвалою колегії суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області від 07 жовтня 2014 року зупинено провадження у даній справі до залучення до участі у справі правонаступників померлого ОСОБА_4.

04 лютого 2015 року від приватного нотаріуса Буського районного нотаріального округу - Дячик А.В. надійшла відповідь, згідно якої спадкоємцями ОСОБА_4, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 року є його діти: ОСОБА_7, ОСОБА_5, які проживають за адресою: с. Балучин Б уського району Львівської області (а.с. 231).

Апеляційним судом Львівської області залучено ОСОБА_7 та ОСОБА_5 як правонаступників померлого ОСОБА_4.

Згідно ч.1 ст. 1278 ЦК України частки кожного спадкоємця у спадщині є рівними, якщо спадкодавець у заповіті сам не розподілив спадщину між ними.

Доводи ОСОБА_3 в апеляційній скарзі про те, що розписка, за якою позивач просить суд стягнути з нього кошти, була видана на підтвердження не договору позики, а інших боргових зобов'язань, які випливають з договору купівлі-продажу лісу, колегія суддів не бере до уваги, оскільки відповідачем не доведено дані обставини належними доказами.

Згідно ч.1 ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

На підставі ст.ст. 10, 60, 61 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обставини, визнані сторонами, не підлягають доказуванню.

Покликання апелянта на те, що він написав розписку від 12.05.2011р. під психологічним тиском колегія суддів вважає безпідставним, оскільки ОСОБА_3 не доведено жодної насильницької дії як зі сторони ОСОБА_4 чи інших осіб щодо ОСОБА_3 так і щодо членів його сім'ї, родичів чи їх майна та обставин, які би змусили його написати розписку.

Твердження ОСОБА_3 в апеляційній скарзі про те, що кошти по розписці йому не передавались, а договір позики, підтвердженням якого, може бути розписка, не може вважатись укладеним, колегія суддів вважає необґрунтованим, оскільки письмова форма договору позики внаслідок його реального характеру є доказом не лише факту укладення договору, але й факту передачі грошової суми позичальнику.

Вищенаведена правова позиція викладена також в Постанові Верховного Суду України від 18 вересня 2013 року у справі № 6-63цс13, яка в силу вимог ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковою для всіх судів України.

Зважаючи на вищенаведені обставини колегія суддів вважає за необхідне рішення районного суду в частині стягнення в користь ОСОБА_4 основного боргу, три відсотки річних та судового збору скасувати, та в цій частині ухвалити нове рішення, яким стягнути в користь ОСОБА_7, ОСОБА_5 з ОСОБА_3 15 500 доларів США (по офіційному курсу станом на 19.03.2014 року), що становить основного боргу 154 376, 90 грн., 3 % річних від суми боргу за час прострочення тобто з 12.06.2013 року по 19.03.2014 року в сумі 3 552,78 грн.

Статтею 88 ЦПК України передбачено, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Матеріалами справи встановлено, що ОСОБА_4 долучено квитанцію № ПН 854 від 25 липня 2013 р. на суму 1 443 грн. 83 коп. (а.с. 8), а тому колегія суддів вважає, що з ОСОБА_3 в користь ОСОБА_7, ОСОБА_5 слід стягнути 1 443 грн. 83 коп. оплаченого судового збору при подачі позовної заяви.

Відповідно до ч.2 ст. 314 ЦПК України апеляційний суд ухвалює рішення у випадках скасування судового рішення і ухвалення нового або зміни рішення.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.209, 303, 304, п.2 ч.1 ст. 307, ст..ст.309, 314, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Рішення Жовківського районного суду Львівської області від 19 березня 2014 року скасувати в частині первісного позову та ухвалити нове.

Стягнути з ОСОБА_3 в користь ОСОБА_7 та ОСОБА_5 15 500 доларів США (по офіційному курсу станом на 19.03.2014 року), що становить основного боргу 154 376, 90 грн.

Стягнути з ОСОБА_3 в користь ОСОБА_7 та ОСОБА_5 3 % річних від суми боргу за час прострочення тобто з 12.06.2013 року по 19.03.2014 року в сумі 3 552,78 грн.

Стягнути з ОСОБА_3 в користь ОСОБА_7 та ОСОБА_5 1 443 грн. 83 коп. сплаченого судового збору.

В решті рішення залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржене шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання рішенням законної сили.

Головуючий Л.Б. Струс

Судді М.М. Шандра

І.І. Кабаль