У Х В А Л А

02.12.2015 Справа №607/17320/15-ц

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Сташків Н.М., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до Тернопільської міської ради про встановлення фактів, що мають юридичне значення та визнання права власності в порядку спадкування,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 подав до суду позовну заяву до Тернопільської міської ради про встановлення факту родинних відносин між ним та його померлою матірю ОСОБА_2; встановлення факту належності спадкодавцю ОСОБА_2 державного акту про право власності на земельну ділянку серії ІІІ-ТР №014026, виданого 06 лютого 1997 року Тернопільською міською радою народних депутатів; визнання права власності в порядку спадкування за законом на житловий будинок з надвірними будівлями, що знаходиться по вулиці Петриківська, 2 в місті Тернополі, земельну ділянку площею 0,0598 га для обслуговування житлового будинку по вулиці по вулиці Петриківська, 2 в місті Тернополі, земельну ділянку площею 612 м.кв. для ведення садівництва, розташовану на території товариства «Тернопільське», квартиру АДРЕСА_1, які належали ОСОБА_2, померлій 26 лютого 2015 року.

Згідно з п. 6 ч. 2 ст. 119 ЦПК України в позовній заяві має бути зазначено докази, які підтверджують кожну обставину, якими позивач обґрунтовує свої позовні вимоги.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 119 ЦПК України позовна заява має містити виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги.

Згідно з п. 6 ч. 2 ст. 119 ЦПК України в позовній заяві має бути зазначено ціну позову щодо вимог майнового характеру.

Позовна заява зазначеним вимогам не відповідає, оскільки:

Позивачем не зрозуміло викладені обставини на обґрунтування позовних вимог, зокрема:

- в чому полягає і між ким виник спір з приводу визнання права власності на житловий будинок по вулиці Петриківська, 2 в місті Тернополі та на земельну ділянку площею 0,0598 га для обслуговування житлового будинку по вулиці по вулиці Петриківська, 2 в місті Тернополі;

- не обгрунтовано, чому позивач не зможе реалізувати свої спадкові права на вказане майно (у разі встановлення судом факту родинних відносин між позивачем та його померлою матірю) у встановленому законом порядку, зокрема шляхом отримання у нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину;

- жодних доказів з цього приводу в позовній заяві не зазначено;

- також із позовної заяви слідує, що державний акт на земельну ділянку площею 612 м.кв. для ведення садівництва розташовану на території товариства «Тернопільське» містить помилки, у звязку з чим позивач просить встановити факт належності цього державного акта ОСОБА_2 Разом із тим, вимога про визнання за позивачем права власності на цю земельну ділянку не обґрунтована, оскільки не зрозуміло, що перешкоджатиме позивачу отримати у встановленому законом порядку свідоцтво про право на спадщину на цю земельну ділянку на підставі рішення суду про встановлення факту належності державного акта ОСОБА_2

При пред'явленні позову не сплачено судового збору.

Згідно з п.п. 4 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання заявником фізичною особою або фізичною особою-підприємцем заяви у справах окремого провадження, ставки судового збору встановлюються в розмірі 0,2 розміру мінімальної заробітної плати (243 гривень 60 копійок).

Відповідно до п.п. 4 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання позивачем фізичною особою або фізичною особою-підприємцем позовної заяви майнового характеру, ставки судового збору встановлюються в розмірі 1 відсотка ціни позову, але не менше 0,4 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 5 розмірів мінімальної заробітної плати.

Позивачем заявлено дві вимоги в порядку окремого провадження:

1) встановлення факту родинних відносин між позивачем та його померлою матірю ОСОБА_2;

2) встановлення факту належності спадкодавцю ОСОБА_2 державного акту про право власності на земельну ділянку серії ІІІ-ТР №014026, виданого 06 лютого 1997 року Тернопільською міською радою народних депутатів;

та чотири вимоги майнового характеру:

1) визнання права власності на житловий будинок з надвірними будівлями, що знаходиться по вулиці Петриківська, 2 в місті Тернополі;

2) визнання права власності на земельну ділянку площею 0,0598 га для обслуговування житлового будинку по вулиці по вулиці Петриківська, 2 в місті Тернополі;

3) визнання права власності на земельну ділянку площею 612 м.кв. для ведення садівництва розташовану на території товариства «Тернопільське»,

4) визнання права власності на квартиру АДРЕСА_1.

При цьому, в порушення вимог п. 4 ч. 2 ст. 119 ЦПК України в позовній заяві не вказано ціни позову.

Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 80 ЦПК України в позовах про право власності на нерухоме майно, що належить фізичним особам на праві власності, ціна позову визначається дійсною вартістю нерухомого майна. Дійсної вартості спірного майна, на які позивач просить визнати право власності, та відповідних доказів на підтвердження їх розміру в позовній заяві не зазначено.

Відповідно до розяснень, наданих у п. 16 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» від 17 жовтня 2014 року, розмір судового збору за подання позовної заяви про визнання права власності на майно визначається з урахуванням вартості спірного майна. При цьому суд не повинен визначати вартість майна за відповідними вимогами, оскільки за змістом статті 80, пункту 4 частини другої статті 119 ЦПК такий обов'язок покладається на позивача.

Згідно з п. 10 ч. 1 ст. 80 ЦПК України у позовах, які складаються з кількох самостійних вимог ціна позову визначається загальною сумою всіх вимог.

З цих підстав ухвалою судді від 05 листопада 2015 року позовну заяву ОСОБА_1 до Тернопільської міської ради про встановлення фактів, що мають юридичне значення та визнання права власності в порядку спадкуваннязалишено без руху і надано позивачу строк для виправлення зазначених недоліків позовної заяви. Строк для усунення недоліків судом визначено терміном пять днів із дня отримання копії ухвали.

Копію ухвали судді від 05 листопада 2015 року про залишення позовної заяви без руху позивач ОСОБА_1 отримав особисто 19 листопада 2015 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.

Однак у зазначений в ухвалі строк недоліки позивачем усунені не були.

Відповідно до ч. 2 ст. 121 ЦПК України у випадку невиконання вимог ухвали про усунення недоліків заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

З цих підстав, беручи до уваги, що недоліки, про необхідність усунення яких зазначено в ухвалі від 29 жовтня 2015 року про залишення позовної заяви ОСОБА_1 до Тернопільської міської ради про встановлення фактів, що мають юридичне значення та визнання права власності в порядку спадкування без руху позивачем не виправлені, позовна заява відповідно до ч.ч. 2, 5 ст. 121 ЦПК України підлягає поверненню позивачу з правом її повторного звернення до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Враховуючи наведене та керуючись ч.ч. 2, 4, 5 ст.121, ст. 210, п. 3 ч. 1 ст. 293, ч. 2 ст. 294, ст. 296 ЦПК України,

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Тернопільської міської ради про встановлення фактів, що мають юридичне значення та визнання права власності в порядку спадкування вважатинеподаною та повернути позивачу.

Повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на її оскарження. Апеляційна скарга подається до апеляційного суду Тернопільської області суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя