Справа 431/4423/15-ц
Провадження 2/431/2376/15
20 листопада 2015 року Старобільський районний суд Луганської області у складі:
головуючого судді Олійник С.В.,
за участі секретаря Яковенко А.Л.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Старобільську Луганської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про надання дозволу на виїзд з України громадянину, який не досяг 16-річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків,
ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 про надання дозволу на виїзд з України громадянину, який не досяг 16-річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків.
В обґрунтування свого позову ОСОБА_1 посилається на те, що з 02 серпня 2003 року вона знаходилась у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2 Шлюб розірвано згідно рішення Артемівського районного суду м. Луганська від 17 січня 2011 року. Від шлюбу вони мають неповнолітню дитину, доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Дитину відповідач не виховує, не піклується про неї, матеріальної допомоги на її утримання не надає та не спілкується з нею з 2011 року. Донька проживає з нею та знаходиться на її повному утриманні. Вона бажає повезти дитину на відпочинок за кордон з метою розширення її кругозору, ознайомлення з культурою інших народів. Статтею 313 ЦК України визначено, що фізична особа, яка не досягла 16-річного віку, має право на виїзд за межі України лише за згодою батьків, піклувальників та в їхньому супроводі або в супроводі осіб, які уповноважені ними. Згідно Закону України «Про порядок виїзду із України та вїзду в Україну громадян України» за відсутності згоди одного з батьків виїзд неповнолітнього громадянина України за кордон може бути дозволено на підставі рішення суду. Згідно з ч.2 ст. 154 СК України батьки мають право звертатися до суду за захистом прав та інтересів дитини. Просить суд надати дозвіл дитині ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, на виїзд за кордон України, до досягнення нею 16-річного віку в супроводі матері ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, без згоди та супроводу батька ОСОБА_2. Надати дозвіл їй на виготовлення паспорту для виїзду за кордон України неповнолітньої дитини ОСОБА_3 без дозволу батька.
Відповідач ОСОБА_2 у судові засідання 09 листопада 2015 року на 10 годину, 20 листопада 2015 року на 09 годину не зявився, про причини неявки суду не повідомив, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, що підтверджується повідомленням про виклик до суду, розміщеним на офіційному веб-порталі «Судова влада України» та оголошенням про виклик до суду у пресі газеті «Урядовий курєр» від 17 листопада 2015 року № 214.
Згідно з вимогами ст. 77 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобовязані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо особа за цією адресою більше не проживає або не знаходиться.
Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобовязані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, не зявилися в судове засідання без поважних причин.
На підставі ст. 224 ЦПК України, у разі неявки у судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Позивач ОСОБА_1 не заперечує проти такого вирішення справи.
20 листопада 2015 року постановлено ухвалу про заочний розгляд справи.
У судове засідання позивачка ОСОБА_1 не зявилась, надала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримала та не заперечувала, щодо винесенням судом заочного рішення.
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.
Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.
Згідно виписки з акту про народження № 7823/2005 ОСОБА_3 народилась 04 серпня 2005 року, Кьольн, батьками є ОСОБА_2 та ОСОБА_1.
Згідно довідки про взяття на облік особи, переміщеної з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції від 27 квітня 2015 року № 934015644, ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, перемістилася з тимчасово окупованої території разом із ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, за адресою Луганська область, м. Старобільськ, вул. Пирогова, 33.
Згідно довідки про реєстрацію особи громадянином України, виданого 10 листопада 2005 року Генеральним консульством України у Франкфурті-на-Майні, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрована громадянкою України.
Відповідно до ст. 51 Конституції України турбота про дітей, їх виховання є рівним правом і обовязком батьків.
Принцип загальної і рівної відповідальності обох батьків за виховання та розвиток дитини закріплений і нормами міжнародного права. Статтею 18 Конвенції про права дитини проголошено, що батьки несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Рівності прав і обовязків батьків стосовно дітей необхідно дотримуватися незалежно від наявності або відсутності шлюбу між ними.
Особисте немайнове право на свободу пересування фізичної особи закріплене статтею 313 ЦК України. Згідно частини третьої даної статті фізична особа, яка не досягла шістнадцяти років, має право на виїзд за межі України лише за згодою батьків (усиновлювачів), піклувальників та в їхньому супроводі або в супроводі осіб, які уповноважені ними.
Правила перетинання державного кордону громадянами України, затверджені Постановою Кабінету Міністрів України від 27.01.1995 року №57 із змінами і доповненнями, та передбачають, що перетинання державного кордону для виїзду за межі України громадянами, які не досягли 16-річного віку, здійснюються лише за згодою обох батьків (усиновлювачів) та в їх супроводі або в супроводі осіб, уповноважених ними, які на момент виїзду з України досягли 18-річного віку. Виїзд за межі України громадян, які не досягли 16-річного віку, в супроводі одного з батьків або інших осіб, уповноважених одним з батьків за нотаріально посвідченою згодою, згода другого з батьків не вимагається у разі пред'явлення рішення суду про надання дозволу на виїзд з України громадянину, який не досяг 16-річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків.
Правилами оформлення і видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон і проїзного документа дитини, їх тимчасового затримання та вилучення, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України № 231 від 31.03.1995р., визначено, зокрема, що виїзд неповнолітніх громадян України за межі території України здійснюється за одним із таких документів: паспорт громадянина України для виїзду за кордон, виданий дітям громадянам України згідно з цими правилами; проїзний документ дитини, виданий відповідно до Правил; паспорт громадянина України для виїзду за кордон одного з батьків, у який, відповідно до Правил, записано дитину, яка прямує у його супроводі через державний кордон.
Виїзд з України громадян, які не досягли 16-річного віку, в супроводі осіб, які уповноважені обома батьками, здійснюється за нотаріально посвідченою згодою обох батьків із зазначенням держави прямування та відповідного часового проміжку перебування у цій державі.
Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 155 СК України, здійснення батьками своїх прав та виконання обов'язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.
Враховуючи вищевикладене, інтереси неповнолітньої дитини, суд приходить до висновку про задоволення позовуОСОБА_1 до ОСОБА_2 про надання дозволу на виїзд з України громадянину, який не досяг 16-річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків.
На підставі викладеного, Правил перетинання державного кордону громадянами України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 27.01.1995 року №57, Закону України «Про порядок виїзду із України та вїзду в Україну громадян України», Закону України «Про охорону дитинства», Конституції України, ст. 155 СК України, керуючись ст. 313 ЦК України, ст. ст. 11,10, 60, ст. ст. 212, 214-215, 224-225 ЦПК України, суд
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про надання дозволу на виїзд з України громадянину, який не досяг 16-річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків- задовольнити у повному обсязі.
Надати дозвіл малолітній ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки ІНФОРМАЦІЯ_3 Німеччина, громадянки України, на виїзд за кордон України, до досягнення нею 16-річного віку, у супроводі матері ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженки ІНФОРМАЦІЯ_4 без згоди та без супроводу батька дитини ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5.
Надати ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженки ІНФОРМАЦІЯ_4 дозвіл на виготовлення паспорту для виїзду за кордон України неповнолітньої ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки ІНФОРМАЦІЯ_3 Німеччина, громадянки України, без дозволу (згоди) батька ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 10 днів з дня отримання його копії.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, відповідач може оскаржити заочне рішення в апеляційному порядку до апеляційного суду Луганської області через Старобільський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.
Позивач може оскаржити заочне рішення в апеляційному порядку до Апеляційного суду Луганської області через Старобільський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Суддя С.В. Олійник