АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 214/662/15-ц Головуючий в 1-й інстанції
Провадження № 22-ц/774/1195/К/15 суддя Щеняєва І.Б.
Категорія - 27 (I) Суддя-доповідач ОСОБА_1
УХВАЛА

Іменем України

23 червня 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді - Чорнобук В.І.,

суддів - Братіщевої Л.А., Грищенко Н.М.,

при секретарі Булах К.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Кривому Розі цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства комерційного банку ПРИВАТБАНК на рішення Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 20 квітня 2015 року по справі за позовом Публічного акціонерного товариства комерційного банку ПРИВАТБАНК до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,-

Особи, які беруть участь у розгляді справи:

відповідач ОСОБА_2,

ВСТАНОВИЛА:

У січні 2015 року Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПРИВАТБАНК» (надалі - ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК») звернулось до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що відповідно до укладеного договору б/н від 27.04.2007 року, ОСОБА_2 отримала кредит у розмірі 3 300 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

ОСОБА_2 зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконувала, що призвело до виникнення простроченої заборгованості за кредитом. Станом на 31.12.2014 року відповідач має заборгованість в сумі 28 373,51 грн. яка складається з: 6 963,85 грн. - заборгованість за кредитом; 15 141,83 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 4 440,52 грн. заборгованість по комісії за користування кредитом, а також штрафи: 500,00 грн. - штраф (фіксована частина); 1 327,31 грн. - штраф (процентна складова). Вказану заборгованість позивач просив суд стягнути з відповідача, а також судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 283,74 грн.

Рішенням Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 20 квітня 2015 року у задоволенні позовних вимог ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» відмовлено.

В апеляційній скарзі ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК», посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, ставить питання про скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення про задоволення позову ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» в повному обсязі. Зокрема, суд помилково застосував позовну давність до правовідносин, що склалися між сторонами. Укладаючи кредитний договір відповідач погодилась з Умовами та правилами надання банківських послуг, якими у пункті 9.3 передбачено, що картрахунки відкриваються на невизначений термін, таким чином сторони у письмовій формі домовились про збільшення строку позовної давності, встановивши його рівним строку дії картрахунку. Судом не враховано, що до банку відповідач не надала письмової заяви про закриття картрахунку, у звязку з чим строк дії картки ОСОБА_2, було продовжено на такий же строк. Оскільки клієнт не виконав зобовязання перед банком, то строк позовної давності не може бути пропущений, так як правовідносини між сторонами тривають до повного погашення клієнтом кредиту.

Заслухавши суддю-доповідача, відповідача ОСОБА_2, яка заперечувала проти апеляційної скарги і просила її відхилити, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню з наступних підстав.

Судом встановлено, що згідно договору № б/н від 24.07.2007 року ОСОБА_2 отримала кредит у розмірі 3 300 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку (а.с.10) зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.(а.с.11)

Договір складається із заяви кредитора, Умов і правил надання банком послуг, тарифів банку та правил користування платіжною карткою. (а.с.12-17)

Згідно з пунктом 9.12 Правил надання банком послуг договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього строку жодна зі сторін не заявить про припинення його дії, договір вважається пролонгованим на такий самий строк.

Строк дії кредитного договору відповідає строку дії картки.

Згідно з пунктом 3.1.1 Правил користування платіжною карткою строк дії картки вказаний на її лицевій стороні (місяць і рік), вона діє до останнього календарного дня зазначеного місяця.

Відповідно до заяви, що була підписана ОСОБА_2 та інформації про картку/рахунок №244783, яка була надана ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК», строк дії кредитної картки відповідача, згідно договору від 27 квітня 2007 року, закінчився у березні 2010 року. Відомостей щодо перевипуску кредитної картки та отримання її відповідачем матеріали справи не містять.

Пунктом 3.1.3 Правил користування платіжною карткою передбачено, що після закінчення строку дії відповідна картка продовжується банком на новий строк (шляхом надання клієнту картки з новим строком дії), якщо раніше (до початку місяця закінчення строку дії) не поступила письмова заява держателя про закриття рахунку.

Судом першої інстанції також установлено, що останній платіж за умовами договору ОСОБА_2 здійснила у березні 2011 року (а.с.6-9), після чого грошові зобов'язання за договором нею не виконувались, у звязку з чим станом на 31.12.2014 року відповідач має заборгованість в сумі 28 373,51 грн. яка складається з: 6 963,85 грн. - заборгованість за кредитом; 15 141,83 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 4 440,52 грн. заборгованість по комісії за користування кредитом, а також штрафи: 500,00 грн. - штраф (фіксована частина); 1 327,31 грн. - штраф (процентна складова).

Відмовляючи в задоволенні позову ПАТ КБ ПРИВАБАНК, суд першої інстанції виходив із того, що банк пропустив строк позовної давності, початок перебігу якого почався з березня 2011 року, коли стало відомо про порушення його права, оскільки з березня 2011 року ОСОБА_2 нараховані платежі не сплачувала, а банк звернувся до суду із зазначеним позовом лише у січні 2015 року.

Колегія суддів погоджується із таким висновком суду з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Згідно зі ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.

Оскільки кредитний договір є двостороннім договором, то права й обовязки виникають у кожного контрагента.

Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Згідно із ч.4 ст. 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст. 257 ЦК України). Для окремих видів вимог законом встановлена спеціальна позовна давність.

Згідно зі ст. 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою повязано його початок.

За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч.1 ст.261 ЦК України).

Початок перебігу строку давності збігається з моментом виникнення в зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому поряду через суд.

Таким чином, у разі неналежного виконання позичальником зобовязання за кредитним договором, позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів та процентів за користування кредитом, повернення яких відповідно до умов договору визначено періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового платежу.

Згідно зі ст. 266 ЦК України зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги.

Відповідно до пунктів 3.1.1, 5.4 Правил користування платіжною карткою строк дії картки вказаний на лицевій стороні карти (місяць і рік), і вона діє до останнього календарного дня зазначеного місяця, строк погашення процентів за кредитом визначено щомісячними платежами, а строк погашення кредиту в повному обсязі є останнім днем місяця, указаного на картці (поле MONTH).

Аналогічні правові висновки викладені у Постановах Верховного Суду України від 24 вересня 2014 року (справа №6-103цс14), від 01 жовтня 2014 року (справа №6-134цс14), від 12 листопада 2014 року (справа №6-167цс14) і в силу ст.214, 360-7 ЦПК Україну вони мають враховуватись іншими судами загальної юрисдикції при виборі та застосуванні правової норми до спірних правовідносин.

Нормою ч.3 ст. 267 ЦК України встановлено, що суд застосовує позовну давність лише за заявою сторони у спорі, зробленою до ухвалення судом рішення.

Виходячи з основних засад цивільного права, які характеризуються загальним підходом до певної групи цивільних правовідносин, принципу рівності правового регулювання окремого виду правовідносин і аналізуючи норми розділу V ЦК України "Строки та терміни. Позовна давність" у їх сукупності, слід дійти висновку про поширення норми ч.3 ст. 267 ЦК України як на загальну, так і спеціальну позовну давність.

Отже, без заяви сторони у спорі ні загальна, ні спеціальна позовна давність застосовуватися не може за жодних обставин, оскільки можливість застосування позовної давності повязана лише з наявністю про це заяви сторони. Таким чином, суд за власною ініціативою не має права застосувати позовну давність.

З матеріалів справи вбачається, що відповідач ОСОБА_2 20.04.2015 року, до ухвалення судом першої інстанції рішення по справі, звернулася до суду з заявою в якій просила застосувати строк позовної давності до вимог ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» та відмовити йому у задоволенні позову. (а.с.32)

Враховуючи викладене та зважаючи на те, що останній платіж відповідачем було здійснено в березні 2011 року, дія картки закінчилась у березні 2010 року, а з позовом до суду банк звернувся лише у січні 2015 року, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про можливість застосувати до спірних правовідносин загальний трирічний строк позовної давності за наявності відповідної заяви відповідача, що в силу вимог ст. 267 ЦК України є правою підставою для відмови у задоволенні позову ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК». Таким чином доводи апеляційної скарги про те, що суд помилково застосував позовну давність до правовідносин, що склалися між сторонами, не можуть бути взяті колегією суддів до уваги оскільки вони суперечать обставинам справи, не ґрунтуються на законі та спростовуються викладеними висновками суду.

Посилання ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» ту обставину, що до банку відповідач не надала письмової заяви про закриття картрахунку, у звязку з чим строк дії картки ОСОБА_2, було продовжено на такий же строк і правовідносини між сторонами тривають до повного погашення клієнтом кредиту, також відхиляються колегією суддів, так як пролонгація договору передбачає продовження строку дії договору після виконання сторонами його умов і переукладання договору на тих самих умовах, на яких він був укладений, а після закінчення строку дії договору банк не видавав ОСОБА_2 грошових коштів і нової платіжної картки, а боржник своїх зобовязань за договором від 27 квітня 2007 року не виконала.

Інші доводи, викладені в апеляційній скарзі, не можуть бути взяті до уваги колегією суддів, оскільки вони фактично зводяться до переоцінки доказів та незгодою з висновками суду по їх оцінці. Проте відповідно до вимог ст. 212 ЦПК України оцінка доказів є виключною компетенцією суду, переоцінка доказів діючим законодавством не передбачена.

Вирішуючи даний спір, суд першої інстанції в достатньо повному обсязі встановив права і обовязки сторін, обставини по справі, перевірив доводи і дав їм належну правову оцінку, ухвалив рішення, яке відповідає вимогам закону. Висновки суду обґрунтовані і підтверджені письмовими матеріалами справи та поясненнями учасників процесу.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що рішення суду постановлено з дотриманням норм матеріального і процесуального права, тому апеляційна скарга підлягає відхиленню, а рішення суду має бути залишено без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, ст.ст. 313, 314, 316 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства комерційного банку ПРИВАТБАНК відхилити.

Рішення Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 20 квітня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий:

Судді: