11.11.2015 Єдиний унікальний номер 205/3475/15-ц

ЗАОЧНЕ Р І Ш Е Н Н Я
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
(вступна та резолютивна частини)
11 листопада 2015 року Ленінський районний суд м. Дніпропетровська в складі:
головуючого судді - Федченко В.М.,
при секретарі - Олексієнко О.В.
за участю представника позивача ОСОБА_1
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа: Ленінський районний відділ в місті Дніпропетровську Головного управління державної міграційної служби у Дніпропетровській області про усунення перешкод в користуванні житловим приміщенням шляхом зняття з реєстраційного обліку,-
Позивач 20 травня 2015 року звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3, третя особа: Ленінський районний відділ в місті Дніпропетровську Головного управління державної міграційної служби у Дніпропетровській області про усунення перешкод в користуванні житловим приміщенням шляхом зняття з реєстраційного обліку.
В обґрунтування позовних вимог зазначив, що він є власником квартири АДРЕСА_1, яка належить йому на праві приватної власності відповідно до договору купівлі-продажу від 29.11.2002 року, посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Дніпропетровської області ОСОБА_4, реєстраційний номер 2729.
Зазначив, що в спірній квартирі зареєстрований позивач ОСОБА_2 та його син ОСОБА_3, що підтверджується довідкою про склад сім'ї та місце реєстрації №2875 від 10.03.2015 року виданого Комунальним підприємством «ЖЕП №25» ДМР.
Згідно акту від 06.03.2015 року відповідач, ОСОБА_3 в квартирі АДРЕСА_1 не проживає з 2006 року, тобто останні дев'ять років.
На підставі вищевикладеного просить визнати ОСОБА_3 таким, що втратив право користування жилим приміщенням за адресою: АДРЕСА_2 та усунути перешкоди в користуванні та розпорядженні квартирою №332, буд. №7 по вул. Моніторна в м. Дніпропетровську шляхом зняття з реєстрації ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.
В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив задовольнити.
Відповідач ОСОБА_3 у судове засідання не з'явився, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином, через засоби масової інформації, газету «Вісті Придніпровя». Про причини неявки суд не повідомив, ніяких заяв до суду не надходило.
В судове засідання представник третьої особи Ленінський відділ у м. Дніпропетровську ДМС України в Дніпропетровській області не зявився, про місце, дату та час судового засідання сповіщенні належним чином.
Зі згоди представника позивача, суд ухвалює заочне рішення, що відповідає положенням статті 224 ЦПК України.
Суд, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.
В ході судового розгляду встановлено, що квартира АДРЕСА_1, належить позивачу ОСОБА_2 на праві приватної власності на підставі договору купівлі-продажу від 29.11.2002 року, посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Дніпропетровської області ОСОБА_4, реєстраційний номер 2729 (а.с.6).
В квартирі АДРЕСА_1 зареєстровані позивач ОСОБА_2 та його син ОСОБА_3, відповідач по справі, що підтверджується довідкою про склад сім'ї та місце реєстрації №2875 від 10.03.2015 року виданого Комунальним підприємством «ЖЕП №25» ДМР (а.с.7).
В судовому засіданні встановлено, що відповідач в спірній квартирі не проживає з 2006 року, в квартирі відсутні його особисті речі, що знайшло своє підтвердження в поясненнях представника позивача, а також даний факт підтверджується актом обстеження квартири АДРЕСА_1 від 06.03.2015/а.с.8/
Відповідно до ст. 41 Конституції України право власності є непорушним. Кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю.
За змістом права власності, визначеного ст. 317 ЦК України, право власності - це право володіння, користування і розпорядження майном.
Згідно ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
На підставі ч. 2 ст. 319 ЦК України власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.
Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Згідно ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
В силу ст. 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження.
Також, в силу ст. 6 вищезазначеного Закону, громадянин України зобов'язаний протягом десяти днів після прибуття до нового місця проживання зареєструвати місце проживання.
Відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання проводиться за рішенням суду. Однією з підстав зняття з реєстрації є позбавлення права користування жилим приміщенням.
Відповідно ст. 150 ЖК України, громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.
Відповідно до ч. 1 ст. 405 ЦК України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником.
Згідно ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Враховуючи вищевикладене, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги в частині визнання ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, втратившим право користування житловим приміщенням квартири АДРЕСА_3, що є підставою для Ленінського відділу у м. Дніпропетровську ДМС України в Дніпропетровській області для зняття ОСОБА_3 з реєстраційного обліку за адресою: АДРЕСА_4 в м. Дніпропетровську.
В іншій частині позов задоволенню не підлягає, оскільки рішення суду про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, є підставою для зняття такої особи з реєстрації відповідно до Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні».
Судові витрати розподіляються відповідно до вимог ст..88 ЦПК України.
На підставі викладеного та керуючись Законом України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», ст. ст. 15-16, 317, 319, 321, 391, Цивільного кодексу України, ст. ст. 10-11, 59-60, ч. 2 ст. 197, ст. ст. 212, 213-215, 224-226 Цивільно-процесуального кодексу України, суд, -
Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа: Ленінський районний відділ в місті Дніпропетровську Головного управління державної міграційної служби у Дніпропетровській області про усунення перешкод в користуванні житловим приміщенням шляхом зняття з реєстраційного обліку - задовольнити частково.
Визнати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, втратившим право користування житловим приміщенням квартири АДРЕСА_3, що є підставою для Ленінського відділу у м. Дніпропетровську ДМС України в Дніпропетровській області для зняття ОСОБА_3 з реєстраційного обліку за адресою: АДРЕСА_5.
В задоволенні позову в іншій частині - відмовити.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 судові витрати в розмірі 243,60 грн.
В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Суддя: Федченко В.М.