Справа №: 272/1003/14-ц
Провадження № 2/272/16/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 червня 2015 року

Андрушівський районний суд Житомирської області у складі:

головуючого судді Брагіна В.І.

при секретарях Яремчук О.В.,Лавренчук Л.М.,Ахановій О.В.

з участю позивача ОСОБА_1, відповідача ОСОБА_2, відповідача ОСОБА_3,представника відповідача ОСОБА_4, представника Андрушівської районної державної адміністрації ОСОБА_5,прокурорів Прокопенко О.В.,Щербини А.В.,розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Андрушівка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_6 про відібрання дітей та стягнення аліментів,-

встановив:

Позивач звернулася до суду з позовом,зазначила,що перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем ОСОБА_2,від якого мають неповнолітніх дітей ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_2. Рішенням апеляційного суду Житомирської області від 18 грудня 2012 року було задоволено позовні вимоги про визначення місця проживання дітей разом з нею. Добровільно виконувати рішення суду відповідачі відмовляються,але постановою ВДСВ Черняхівського РУЮ від 08 листопада 2013 року було відмовлено у відкритті виконавчого провадження,оскільки визначення місця проживання дітей не є примусовим заходом виконання рішення. 17 вересня 2014 року позивач подала заяву про зміну позовних вимог та просить задовольнити позов,відібрати дітей у відповідачів та стягувати з відповідача ОСОБА_2 аліменти на утримання дітей в розмірі 1/3 частини усіх видів його заробітків(доходів), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно на кожну дитину.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі, обґрунтувавши наведеними в позовній заяві обставинами. Додала,що в даний час вона має власне житло,характеризується позитивно,працює в м.Києві, її третя дитина відвідує дошкільний навчальний заклад. Зазначила,що нею дітям будуть створені всі умови для проживання та їх виховання та з часу передачі їй дітей вона змінить місце роботи та знайде роботу в м.Андрушівка. Відповідачі чинять їй перешкоди у спілкуванні з дітьмі та вона не може безперешкодно виконувати свої батьківські обовязки.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, пояснив, що діти постійно проживають разом з ним,перебувають на його утриманні,відвідують навчальні заклади. Ним створені всі умови для проживання дітей та він та ОСОБА_3 докладають всіх зусиль для їх виховання. Позивач навпаки,за час окремого проживання лише декілька разів відвідувала дітей та взагалі діти не бажають проживати разом з нею.В даний час в провадженні Черняхівського районного суду Житомирської області перебуває на розгляді цивільна справа за його позовом до ОСОБА_1 про зміну місця проживання дітей.Вважає,що передача дітей матері буде загрожувати їх життю та здоровю. Просив в задоволенні позову відмовити.

Відповідач ОСОБА_3 в судовому засіданні позовні вимоги не визнала, пояснила, що діти постійно проживають разом з ОСОБА_2 та перебувають на його утриманні,відвідують навчальні заклади. ОСОБА_2 створені всі умови для проживання дітей та вона та ОСОБА_2 докладають всіх зусиль для їх виховання. Позивач навпаки,за час окремого проживання лише декілька разів відвідувала дітей та взагалі діти не бажають проживати разом з нею.В даний час в провадженні Черняхівського районного суду Житомирської області перебуває на розгляді цивільна справа за його позовом до ОСОБА_1 про зміну місця проживання дітей.Вважає,що передача дітей матері буде загрожувати їх життю та здоровю. Просила в задоволенні позову відмовити.

Вислухавши пояснення сторін,думку прокурора та представника Андрушівської РДА, які вважають позов таким, що підлягає задоволенню, дослідивши матеріали справи, суд встановив: ОСОБА_1 перебувала в зареєстрованому шлюбі відповідачем ОСОБА_2, від якого мають неповнолітніх дітей ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_2. Рішенням апеляційного суду Житомирської області від 18 грудня 2012 року було задоволено позовні вимоги про визначення місця проживання дітей разом з позивачем. Добровільно виконувати рішення суду відповідачі відмовляються, постановою ВДСВ Черняхівського РУЮ від 08 листопада 2013 року було відмовлено у відкритті виконавчого провадження, оскільки визначення місця проживання дітей не є примусовим заходом виконання рішення. Відповідач ОСОБА_2 є батьком ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується копіями свідоцтв про народження. ОСОБА_3 рідна баба дітей. Відповідач ОСОБА_2 працездатний, інших утриманців, яких він повинен утримувати по закону не має.

Спірні правовідносини виникли з сімейних відносин та регулюються ст.ст.160-162,180,182,183,191 СК України.

При вирішенні спору суд виходить з наступних міркувань :

- згідно ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених позовних вимог.

- згідно ч.1 ст.58 ЦПК України належними є докази,які містять інформацію щодо предмета доказування

- згідно ст.14 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України

Відповідно до ст. 162 СК України якщо один з батьків або інша особа самочинно, без згоди другого з батьків чи інших осіб, з якими на підставі закону або рішення суду проживала малолітня дитина, або дитячого закладу (установи), в якому за рішенням органу опіки та піклування або суду проживала дитина, змінить її місце проживання, у тому числі способом її викрадення, суд за позовом заінтересованої особи має право негайно постановити рішення про відібрання дитини і повернення її за попереднім місцем проживання.

Дитина не може бути повернута лише тоді, коли залишення її за попереднім місцем проживання створюватиме реальну небезпеку для її життя та здоров'я або обставини змінилися так, що повернення суперечить її інтересам.

Таким чином при вирішенні справи суд приймає до уваги лише докази,які стосується предмету спору,а саме : яким органом визначено місце проживання неповнолітніх дітей та чи є на даний час обставини,коли залишення її за попереднім місцем проживання створюватиме реальну небезпеку для її життя та здоров'я або обставини змінилися так, що повернення суперечить її інтересам.

Судом встановлено,що рішенням апеляційного суду Житомирської області від 18 грудня 2012 року визначено місце проживання неповнолітніх дітей : ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_2. разом з позивачем(а.с.4-5).Ухвалою Вищого Спеціалізованого Суду України від 18 вересня 2013 року вказане рішення залишено без змін (а.с.6-7).

Постановою ВДСВ Черняхівського РУЮ від 08 листопада 2013 року було відмовлено у відкритті виконавчого провадження,оскільки визначення місця проживання дітей не є примусовим заходом виконання рішення (а.с.11).

Згідно довідки Горбулівської сільської ради неповнолітні діти : ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_2,зареєстровані та проживають в с.горбулів,вул..1 Травня 16 Черняхівського району Житомирської області разом з ОСОБА_2 (а.с.88).

Згідно актів обстеження,витягу з реєстру прав власності на нерухоме майно позивач має на праві власності жилий будинок в с.Лісівка по вул. 1 Травня 18 Андрушівського району Житомирської області,який утримується в належному стані та перешкод для проживання в ньому дітей не має (а.с.137, 190-191,193,249).

Згідно довідки ТОВ «Фоззі-Фуд» ОСОБА_9 працює в товаристві на посаді помічника кухаря (а.с.196).

Згідно довідок УТАЗ УМВС України в Житомирській області,Андрушівської ЦРБ , ОСОБА_9 до кримінальної,адміністративної відповідальності не притягувалася,на обліку у нарколога або психіатра не перебуває (а.с.201-202).

Згідно ухвал Черняхівського районного суду Житомирської області в провадженні суду перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 Леонідовича про стягнення аліментів та зміну місця проживання дітей (а.с.233-238).

Інші докази,в тому числі покази свідків щодо умов проживання дітей в даний час,характеристики відповідачів,дітей суд до уваги не приймає,оскільки вони не стосуються предмету спору та можуть бути використані Черняхівським районним судом Житомирської області при розгляді цивільної справи за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 Леонідовича про стягнення аліментів та зміну місця проживання дітей.

Відповідно до принципу шостого «Декларації прав дитини», яка прийнята Генеральною Асамблеєю ООН 20.11.1959 року, дитина для повного і гармонійного розвитку її особи потребує любові і розуміння. Вона має, коли це можливо, рости під опікою і під відповідальністю своїх батьків і в усякому разі в атмосфері любові,моральної і матеріальної забезпеченості; малолітня дитина не повинна,крім тих випадків,коли є виняткові обставини,бути розлучена зі своєю матір`ю.

Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини,на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідачами не доведено,що залишення дітей для проживання разом з позивачем створюватиме реальну небезпеку для їх життя та здоров'я або обставини змінилися так, що повернення суперечить їх інтересам. Виняткових обставин,за яких діти можуть бути розлучені зі своєю матір`ю в судовому засіданні не встановлено.

Таким чином,оцінивши дослідженні докази в їх сукупності, суд задовольняє позов часткого, відбирає у ОСОБА_2 неповнолітніх дітей - ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_2 та стягує з відповідача ОСОБА_2 аліменти в розмірі 1/3 частини усіх видів його заробітків (доходів),але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця на кожну дитину, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили і до повноліття кожного з дітей.

В задоволенні позову в частині відібрання неповнолітніх дітей - ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_2 у ОСОБА_3 суд відмовляє за безпідставністю позовних вимог,оскільки в судовому засіданні достовірно встановлено,що діти проживають разом з ОСОБА_2.

Задовольняючи позов суд стягує з відповідача ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в сумі 243 грн. 60 коп. за позовну вимогу про стягнення аліментів та на користь позивача 243 грн. 60 коп. судових витрат.

Враховуючи,що на час винесення рішення суду діти продовжують проживати разом з ОСОБА_2,суд рішення в частині стягнення аліментів до негайного виконання не допускає.

Керуючись ст.ст.161,162,163,180,181,182,183,191 Сімейного Кодексу України,ст.ст. 4,10,11,58-60,61,79,212-215,218 ЦПК України, суд,-

вирішив:

Позов задовольнити частково.

Відібрати у ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, проживаючого : ІНФОРМАЦІЯ_4, неповнолітніх дітей - ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Стягувати з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, громадянина України, проживаючого: ІНФОРМАЦІЯ_5, РНОКПП - НОМЕР_1,на користь ОСОБА_1,аліменти на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_2, в розмірі 1/3 частини усіх видів його заробітків (доходів),але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця на кожну дитину, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили і до повноліття кожного з дітей.

Стягнути з ОСОБА_2, РНОКПП НОМЕР_1, на користь держави 243 грн. 60 коп. судового збору.

Стягнути з ОСОБА_2, РНОКПП НОМЕР_1, на користь ОСОБА_1 243 грн. 60 коп. судових витрат.

В задоволенні позову в частині відібрання неповнолітніх дітей - ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_2 у ОСОБА_3 відмовити за безпідставністю позовних вимог.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя:ОСОБА_10