Справа №295/1632/14-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.03.2015 року м. Житомир

Богунський районний суд м. Житомира

в складі : головуючого судді Лєдньова Д.М.

при секретарі Зубрицькій Т.Л.

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі справу за позовом ТОВ Кредитні ініціативи до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором кредиту, -

В С Т А Н О В И В :

ТОВ Кредитні ініціативи звернулось до суду з позовною заявою про стягнення з відповідачів заборгованості за кредитним договором, укладеним 14.09.2007 року між АКБ Комерцбанк та ОСОБА_1

Позивач зазначає, що згідно умов договору відповідачу як позичальнику надано кредитні кошти в сумі 30 000,00 доларів США, сторонами погоджено порядок та строки погашення заборгованості.

У звязку з укладенням договорів факторингу між ПАТ Сведбанк (правонаступником АКБ Комерцбанк) та ТОВ ФК Вектор Плюс, а в подальшому між ТОВ ФК Вектор Плюс та ТОВ Кредитні ініціативи, до останнього перейшли права як кредитодавця за укладеними договорами кредиту.

Вказуючи на те, що позичальником допущене порушення умов договору щодо строків повернення коштів, водночас, відповідач ОСОБА_2 є поручителем відповідно до укладеного договору поруки, позивач просить стягнути з боржників загальну суму заборгованості в розмірі 157 565,29 грн., відшкодувати судові витрати.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав з підстав, наведених у позові.

Представник відповідача ОСОБА_3 заперечував щодо задоволення позову. При цьому зазначив, що позичальник здійснював часткове погашення заборгованості. Його довіритель ОСОБА_2, як поручитель, не має можливість перевірити надані позивачем розрахунки у звязку з відсутністю доступу до квитанцій, оригінали яких повинен мати безпосередньо позичальник. Також просив врахувати визначений положеннями ст. 559 ЦК України шестимісячний строк, який, на думку представника, повинен обчислюватись з дати виникнення права у кредитора на предявлення вимог.

Представник відповідача ОСОБА_2 ОСОБА_4, заперечував з приводу можливості задоволення позову з аналогічних, зазначених вище, підстав.

Заслухавши думку учасників, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення.

Судом встановлено, що 14.09.2007 року між АКБ Комерцбанк та ОСОБА_1 укладено кредитний договір, згідно якого ОСОБА_1 як позичальнику надано кредитні кошти в розмірі 30 000 доларів США грн. на строк по 13.09.2012 року, сплатою 13,5 відсотків річних за користування кредитом, на умовах повернення коштів у розмірах та строки, встановлених графіком погашення кредиту. Додаткової угодою до кредитного договору від 17.09.2009 року сторони визначили розмір строкової заборгованості у 18 000,00 доларів США, договором від 06.10.2009 року сторони погодили новий строк повернення кредиту - 13.09.2017 року.

З метою забезпечення належного виконання зобовязань за кредитним договором 14.09.2007 року між АКБ Комерцбанк та ОСОБА_2 укладено договір поруки, відповідно до якого поручитель зобовязалась перед банком відповідати за виконання зобовязань щодо повернення коштів, наданих позичальнику.

Договором від 06.10.2009 року сторони визначили новий строк виконання зобовязань за кредитним договором.

28.11.2011 року між ПАТ Сведбанк (правонаступник АКБ Комерцбанк) з однієї сторони та ТОВ ФК Вектор Плюс з іншої укладено договір факторингу, згідно умов якого ТОВ ФК Вектор Плюс, що виступило як фактор, зобовязався прийняти права вимоги за кредитними договорами згідно реєстру вимог та в їх оплату надати грошові кошти в розпорядження ПАТ Сведбанк. Також, 28.11.2012 року договір факторингу укладено між ТОВ ФК Вектор Плюс та ТОВ Кредитні ініціативи, яке набуло прав кредитора за відповідними договорами.

У звязку з порушенням відповідачем обумовленого сторонами графіку погашення кредиту та сплати відсотків, станом на 01.01.2014 року утворилась заборгованість на суму 157 565,29 грн., що складається: з суми заборгованості за кредитом 119 924,25 грн., заборгованості по відсотках 37 641,04 грн.

Неналежне виконання договору відповідачем підтверджується розрахунком заборгованості (а.с.28), визначеним графіком погашення кредиту, вимогами від 16.01.2014 року (а.с.29-30), витягом з реєстру боржників (а.с.50).

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит і сплатити проценти.

У відповідності до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому.

Згідно зі ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог вказаного Кодексу.

Стаття 610 ЦК України передбачає, що порушенням зобовязання є невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання).

За положеннями ч.ч.2-3 ст. 10 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідачами не надано доказів на підтвердження невірного розрахунку заборгованості, здійснення фактичної оплати заборгованості.

Згідно зі ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Особи, які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки.

Суд не може покласти в основу прийнятого рішення твердження представників відповідача ОСОБА_2 про припинення поруки. Так, відповідно до ч.4 ст. 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. З дослідженого в судовому засіданні договору поруки (п.10) вбачається, що сторони, керуючись умовами ч.4 ст. 559 ЦК України встановили, що строком припинення поруки, встановленої договором, є повне виконання позичальником або поручителем своїх обовязків, передбачених основним зобовязанням.

У відповідності до ст. 88 ч.1 ЦПК України підлягають також стягненню з відповідача понесені позивачем витрати по оплаті судового збору.

Керуючись ст.ст. 526, 533, 551, 554, 610, 1050, 1054 ЦК України , ст.ст. 10, 11, 88, 209, 212, 215, 218 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 (ід номер НОМЕР_1), ОСОБА_2 (ід. номер НОМЕР_2) в солідарному порядку на користь ТОВ Кредитні ініціативи заборгованість за договором кредиту від 14.09.2007 року, яка станом на 01.01.2014 року становить 157 565,29 грн., що складається: з суми заборгованості за кредитом 119 924,25 грн., заборгованості по відсотках 37 641,04 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 (ід номер НОМЕР_1), ОСОБА_2 (ід. номер НОМЕР_2) на користь ТОВ Кредитні ініціативи судовий збір в розмірі 787,83 грн. з кожного.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Житомирської області через Богунський районний суд міста Житомира шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: