Справа № 190/1328/15-ц
Провадження №2/190/619/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 листопада 2015 року м.Пятихатки

Пятихатський районний суд Дніпропетровської області

в складі головуючого-судді Легкошерст Ю.В.,

за участю секретаря Гук С.Р.,

позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

відповідача ОСОБА_3

представника відповідача ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Пятихатки цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про виселення із житлового будинку,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3Є про виселення, вказуючи, що йому на праві власності належить будинок № 213 по вул. Жовтнева м. Пятихатки Дніпропетровської області. В 2014 році у належний йому будинок на шість місяців впустив тимчасово проживати ОСОБА_3, а сам разом з неповноітніми дітьми виїхав проживати до ІНФОРМАЦІЯ_1. Проте, коли повернувся і попросив ОСОБА_3 покинути належний йому будинок, отримав відмову з посиланням на те, що її все влаштовує і наміру залишати його будинок остання не має. У звязку з чим просить визнати ОСОБА_3 такою, що самоправно зайняла жилий будинок № 213 по вул. Жовтнева м. Пятихатки Дніпропетровської області та виселити останню із належного йому будинку без надання їй іншого жилого приміщення.

В ході розгляду справи представник позивача ОСОБА_2 надала уточнену позовну заяву /а.с.50-51/, згідно якої просили виселити ОСОБА_3 з житлового будинку № 213 по вул. Жовтнева м. Пятихатки Дніпропетровської області без надання їй іншого жилого приміщення.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_2 позовні вимоги підтримали в повному обсязі і на підставах викладених в позовній заяві. Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні пояснив, що домоволодіння № 213 по вул. Жовтнева м. Пятихатки Дніпропетровської області належить йому на праві власності. В 2014 році вирішив продати належний йому будинок. З наміром купити його будинок до нього звернулась відповідач ОСОБА_3, вони домовились, що в майбутньому укладуть договір купівлі-продажу, а до того відповідач деякий час поживе у належному йому будинку. Проте, ОСОБА_3 кошти в рахунок купівлі будинку так і не сплатила та добровільно виселятися з нього відмовляється. Розписку про отримання ним 6000 грн. в рахунок майбутнього укладення договору купівлі-продажу він не писав. Просить виселити ОСОБА_3 з житлового будинку № 213 по вул. Жовтнева м. Пятихатки Дніпропетровської області без надання їй іншого жилого приміщення.

Відповідач ОСОБА_3 та її представник ОСОБА_4 в судовому засіданні позов не визнали і відповідач пояснила, що з позивачем в серпні 2014 року домовилась про продаж належного йому будинку № 213 по вул. Жовтнева м. Пятихатки Дніпропетровської області. В рахунок укладення договору купівлі-продажу вона передала позивачу 6000 грн., про що позивач власноручно написав розписку. Договір купівлі-продажу будинку вони не укладали та нотаріально його не посвідчували, проте вважає, що довідка, яку написав позивач і є документом, що підтверджує її право власності на вказане домоволодіння. Вважає, що саме вона є власницею домоволодіння № 213 по вул. Жовтнева м. Пятихатки, проживає в ньому на законних підстав та наміру виселятися з будинку не має, у звязку з чим у задоволенні позову просила відмовити.

Свідок ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснив, що відповідач ОСОБА_3 є його матірю. В 2014 році до нього приїхав ОСОБА_1 та запропонував купити належний йому будинок № 213 по вул. Жовтнева м. Пятихатки Дніпропетровської області, про що він розповів матері. Остання вирішила купити запропонований позивачем будинок, після чого вони зустрілись та в усній формі досягли угоди про купівлію-продаж спірного будинку, після чого мати передала ОСОБА_1 6000 грн. З того часу мати проживає в будинку.

Свідок ОСОБА_6 в судовому засіданні пояснила, що відповідач ОСОБА_3 є її матірю, в серпні 2014 року мати домовилась з позивачем ОСОБА_1 про укладення договору купівлі-продажу будинку № 213 по вул. Жовтнева м. Пятихатки Дніпропетровської області, що належав останньому. В рахунок оплати будинку мати передала позивачу 6000 грн., про отримання грошей позивач написав розписку.

Свідок ОСОБА_7 в судовому засідання пояснив, що позивач ОСОБА_3 є його родичкою, остання в 2014 році купила у ОСОБА_1 за 6000 грн. належний йому будинок № 213 по вул. Жовтнева м. Пятихатки Дніпропетровської області. З того часу ОСОБА_3 і проживає у спірному будинку.

Свідок ОСОБА_8 в судовому засіданні показав, що він являвся головою вуличного комітету, в його обслуговуванні знаходилась вулиця Жовтнева в м. Пятихатки Дніпропетровської області. В серпні 2014 року до нього звернулась ОСОБА_3 з проханням посвідчити факт передачі нею грошей ОСОБА_1 в рахунок майбутнього укладення договору купівлі-продажу будинку № 213 по вул. Жовтнева м. Пятихатки Дніпропетровської області. ОСОБА_3 дійсно передала, а ОСОБА_1 отримав кошти в його присутності.

Вислухавши сторони, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, судом встановлені такі факти та відповідні їм правовіносини.

Позивачу ОСОБА_1 на праві власності належить домоволодіння № 213 по вул. Жовтнева м. Пятихатки Дніпропетровської області, що підтведжується копією договору купівлі-продажу від 08.06.2007 року та копією витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності /а.с.5,6/.

В серпні 2014 року між сторонами виникла домоволеність про укладення договору купівлі-продажу нерухомого майна, а саме будинку № 213 по вул. Жовтнева м. Пятихатки Дніпропетровської області, що належить позивачу на праві власності.

У відповідності до ст. 47 Конституції України кожен громадянин України має право на житло.

Згідно ст. 319 Цивільного кодексу України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд і вправі вчиняти щодо свого майна будь які дії, які не суперечать закону, при здійсненні своїх прав та виконанні обов'язків власник зобов'язаний додержуватися моральних засад суспільства, усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав, власність зобов'язує.

Згідно ч. 1 ст. 383 ЦК України, власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб.

За правилами ст. 657 ЦК України договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу житлового будинку або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації. У разі недотримання вимог закону про нотаріальне посвідчення договору, про що зазначено в ч. 1 ст. 220 ЦК України, він є нікчемним з наслідками передбаченими ст. 216 ЦК України.

Як встановлено в судовому засіданні, сторони до цього часу договір купівлі-продажу не уклали, домовленість між сторонами, щодо наміру купівлі-продажу будинку, - не є договором, оскільки в письмовій формі між сторонами не укладався, нотаріально не посвідчувався та не проходив державну реєстрацію, тобто вимоги ст. 657 ЦК України не були дотримані, а оскільки договору купівлі - продажу будинку, який би за своєю формою та змістом відповідав закону, між сторонами укладено не було то право власності на цей будинок відповідачем не набуто, а отже, вона є тимчасовими жильцем.

Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування (ч.2 ст.59 ЦК України). Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях (ст.60 ЦПК України).

Таким чином, суд не приймає до уваги покази свідків ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 та ОСОБА_8, які в судовому засіданні пояснили, що між сторонами по справі був укладений договір купівлі-продажу, та надані відповідачем довідки по сплату коштів в рахунок укладення договору купівлі-продажу /а.с.43,44/, оскільки це суперечить вимогам ст. 657 ЦК України, яка передбачає, що договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу житлового будинку або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації.

Відповідач ОСОБА_3 вимоги щодо стягнення з позивача сплаченого нею авансового платежу за попередньою угодою про наміри укладання в майбутньому договору купівлі-продажу не заявила, крім того пояснила, що наміру заявляти відповідні вимоги не має.

Згідно з вимогами ч. ч. 1, 3 ст. 98 ЖК України наймач жилого приміщення та члени його сім'ї, які проживають разом з ним, можуть за взаємною згодою дозволити тимчасове проживання в жилому приміщенні, що є в їх користуванні, інших осіб без стягнення плати за користування приміщенням /тимчасових жильців/, в тому числі опікуна чи піклувальника, який не є членом сім'ї наймача.

Тимчасові жильці на вимогу наймача або членів сім'ї, які проживають разом з ним, зобов'язані негайно звільнити приміщення, а в разі відмовлення - підлягають виселенню в судовому порядку без надання іншого жилого приміщення.

Статтею 99 ЖК України встановлено, що піднаймачі і тимчасові жильці самостійного права на займане жиле приміщення не набувають незалежно від тривалості проживання /ч. 1/.

Таким чином, судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 є власником будинку № 213 по вул. Жовтнева м. Пятихатки Дніпропетровської області, а відповідач належних та допустимих доказів в підтвердження того, що між ними укладений дрговір купівлі-продажу спірного будинку не надала, у звязку з чим, суд приходить до висновку, що вона є тимчасовим мешканцем, а тому в силу ст. 99 ЖК має бути виселена із спірного будинку без надання іншого жилого приміщення, що і дає підстави для задоволення позову.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України судові витрати позивача в сумі 243,60 грн. підлягають стягненню з відповідача.

Керуючись ст.ст. 10,11, 209, 212, 214-215 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про виселення із житлового будинку задовольнити.

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 виселити із жилого будинку № 213 по вул. Жовтнева м. Пятихатки Дніпропетровської області без надання іншого жилого приміщення.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 243,60 грн. сплаченого судового збору.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до апеляційного суду Дніпропетровської області протягом десяти днів з дня проголошення рішення, через П'ятихатський районний суд Дніпропетровської області.

Повний текст рішення виготовлено 27 листопада 2015 року.

ОСОБА_9 Легкошерст