У х в а л а

10 червня 2015 року м. Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах

Верховного Суду України в складі:

Охрімчук Л.І.,

Сеніна Ю.Л.,

Сімоненко В.М.,

розглянувши заяву ОСОБА_4 про перегляд Верховним Судом України ухвали колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 29 січня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_4, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, треті особи: ОСОБА_9, приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу Гура Максим Григорович, про встановлення факту родинних відносин та визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини,

в с т а н о в и л а :

Рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 26 вересня 2014 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Запорізької області від 11 листопада 2014 року, позовні вимоги ОСОБА_5 задоволено: встановлено факт родинних відносин між ОСОБА_5 (дошлюбне прізвище ОСОБА_5), ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_11, ІНФОРМАЦІЯ_2, який помер ІНФОРМАЦІЯ_3, як двоюрідними братом і сестрою; визначено ОСОБА_5 додатковий строк тривалістю у три місяці для подання до приватного нотаріуса Гури М.Г. заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_11, померлого ІНФОРМАЦІЯ_3.

Ухвалою колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 29 січня 2015 року касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилено, рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 26 вересня 2014 року та ухвалу Апеляційного суду Запорізької області від 11 листопада 2014 року залишено без змін.

29 травня 2015 року ОСОБА_4 звернувся до Верховного Суду України із заявою про перегляд вищезазначеного судового рішення з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої статті 355 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) щодо неоднакового застосування судом касаційної інстанції норм матеріального права, а саме частини третьої статті 1272 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України).

На обґрунтування підстави перегляду зазначеного судового рішення, передбаченої пунктом 1 частини першої статті 355 ЦПК України, заявник посилається на ухвалу Верховного Суду України від 5 березня 2008 року та ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 26 лютого 2014 року, 15 жовтня 2014 року, 15 жовтня 2014 року і 16 березня 2015 року, в яких, на його думку, по-іншому застосовано вказану норму матеріального права.

Перевіривши наведені в заяві доводи, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України дійшла висновку про те, що в допуску справи до провадження необхідно відмовити з таких підстав.

За положеннями пункту 1 частини першої статті 355 ЦПК України підставою для подання заяви про перегляд судових рішень у цивільних справах є неоднакове застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що спричинило ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах.

При цьому під судовими рішеннями у подібних правовідносинах слід розуміти такі рішення, де тотожними є предмет спору, підстави позову, зміст позовних вимог та встановлені судом фактичні обставини справи, а також наявне однакове матеріально-правове регулювання спірних правовідносин.

Постановляючи ухвалу від 29 січня 2015 року, про перегляд якої порушує питання заявник, та залишаючи без змін судові рішення місцевого та апеляційного судів, касаційний суд погодився з їх висновками щодо поважності причин пропущення позивачкою строку для подання заяви про прийняття спадщини і визначення їй додаткового строку для звернення із вказаною заявою.

Разом з тим у судових рішеннях, на які заявник посилається як на приклад неоднакового застосування судами касаційної інстанції вказаної норми матеріального права, містяться висновки про недоведеність заявниками поважності причин пропущення строку для подання заяви про прийняття спадщини, а відтак і відсутність правових підстав для встановлення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини.

Отже, порівняння наведених судових рішень із судовим рішенням, про перегляд якого подано заяву, не дає підстав для висновку про те, що суди касаційної інстанції під час розгляду двох чи більше справ з тотожними предметом спору, підставами позову та аналогічними обставинами й однаковим регулюванням норм матеріального права у спірних правовідносинах дійшли протилежних висновків щодо заявлених вимог.

Ураховуючи наведене, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України дійшла висновку про те, що в допуску вищевказаної справи до провадження Верховного Суду України необхідно відмовити.

Керуючись частиною другою статті 360 ЦПК України, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України

у х в а л и л а :

У допуску до провадження Верховного Суду України справи за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_4, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, треті особи: ОСОБА_9, приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу Гура Максим Григорович, про встановлення факту родинних відносин та визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини за заявою ОСОБА_4 про перегляд Верховним Судом України ухвали колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 29 січня 2015 року відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді : Л.І. Охрімчук

Ю.Л. Сенін

В.М.Сімоненко