Номер провадження: 22-ц/785/5450/15
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач Сегеда С. М.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.06.2015 року м. Одеса

1)
Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого Сегеди С.М.,

суддів: Гайворонського С.П.,

ОСОБА_2,

за участю секретаря Феленко В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_3, в своїх інтересах та в інтересах малолітнього брата ОСОБА_4, на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 27 квітня 2015 року у цивільній справі за заявою ОСОБА_5, за участю заінтересованої особи органу опіки та піклування Приморської районної адміністрації Одеської міської ради, про встановлення опіки над малолітньою дитиною ОСОБА_4,

встановила:

26 березня 2015 року заявник ОСОБА_5 звернулася до суду із заявою про встановлення опіки над малолітнім ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, за участю в якості заінтересованої особи органу опіки та піклування Приморської районної адміністрації Одеської міської ради, мотивуючи свої вимоги тим, що 10.08.2014 року померла її рідна сестра - ОСОБА_6 в клініці м. Анталія Туреччина, у якої залишилася малолітня дитина, син - ОСОБА_4

Також заявник зазначила що вона є рідною сестрою померлої ОСОБА_6 та рідною тіткою і хрещеною матірю ОСОБА_4 Свою згоду на призначення заявника опікуном надали рідна бабуся ОСОБА_7 та чоловік, який перебував у фактичних шлюбних відносинах з померлою - ОСОБА_8

Після смерті ОСОБА_6 її малолітній син та бабуся ОСОБА_7 перебувають на її повному матеріальному забезпеченні. П'ять днів на тиждень з понеділка по п'ятницю дитина проживає в квартирі за адресою: АДРЕСА_1, разом з бабусею, ОСОБА_8, та братом по материнській лінії ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2. З пятниці по понеділок дитина проживає в сімї заявника.

ОСОБА_3 матеріально не бере участі в забезпеченні ОСОБА_4 та категорично заперечує проти її опікунства над малолітнім, про що повідомив на засіданні органу опіки та піклування Приморської районної адміністрації Одеської міської ради, яке відбулося 29.01.2015 року, однак 30.01.2015 року органом опіки та піклування було вирішено вважати доцільним призначення ОСОБА_9 опікуном над малолітнім ОСОБА_4

Заявник у судове засідання не з'явилась, надала до суду заяву з проханням справу розглядати у її відсутність, вимоги заяви підтримала у повному обсязі (а.с. 27).

Представник заінтересованої особи в судове засідання не зявився, надав до суду заяву з проханням справу розглядати у їх відсутність, вимоги заяви підтримав у повному обсязі (а.с. 28).

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 27 квітня 2015 року заяву ОСОБА_5 було задоволено в повному обсязі.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_3 - ОСОБА_10 просить скасувати рішення суду першої інстанції, ухвалити нове рішення, яким відмовити ОСОБА_5 у задоволенні її вимог, посилаючись на те, що рішення суду було ухвалено із порушенням норм матеріального та процесуального права.

Перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваного судового рішення, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги, заперечень проти неї, колегія суддів дійшла висновку про необхідність часткового задоволення апеляційної скарги, виходячи з наступних підстав.

Ухвалюючи судове рішення про задоволення заяви в порядку окремого провадження, суд першої інстанції виходив із даних, які характеризують ОСОБА_5, її матеріальне та житлове забезпечення, а також висновку органу опіки і піклування Приморської районної адміністрації Одеської міської ради № 01-11/87 від 30.01.2015 року, згідно якого призначення ОСОБА_5 опікуном нам малолітнім ОСОБА_4 є доцільним.

Однак, з таким висновком суду погодитись не можна, з огляду на наступні обставини.

Так, як вбачається з матеріалів справи, ще до звернення до суду ОСОБА_5 із даною заявою від 23.03.2015 року, в провадженні того ж суду, в іншому складі, з 19.03.2015 року перебуває на розгляді цивільна справа за позовом апелянта ОСОБА_3 до ОСОБА_5, треті особа орган опіки і піклування, в особі Приморської районної адміністрації Одеської міської ради, про встановлення опіки над малолітньою дитиною ОСОБА_4, визначення місця проживання дитини з опікуном (а.с.35).

Обгрунтовуючи свої позовні вимоги, позивач ОСОБА_3 вказував на те, що він також бажає бути опікуном над малолітнім ОСОБА_4, оскільки є його рідним братом, займається його вихованням і утриманням. При цьому також посилався на висновок органу опіки і піклування Приморської районної адміністрації Одеської місткої ради від 30.01.2015 року № 01-11/2331 (а.с.49-51).

Таким чином, в даному випадку мається спір між заявником ОСОБА_5 і апелянтом ОСОБА_3 про право бути опікуном над малолітнім ОСОБА_4

При цьому ОСОБА_3 обгрунтовано предявив позовні вимоги саме до особи, між якою у нього виник спір, та який має бути вирішений саме в позовному провадженні, з урахуванням всіх доказів, які будуть надані суду сторонами, дотримуючись принципу змагальності і диспозитивності, як то передбачено ст.ст. 10, 11 ЦПК України.

Однак, судом першої інстанції зазначених обставин не було враховано, що призвело до ухвалення рішення, яким не враховані всі обставини справи.

Крім того, у відповідності до ч. 6 ст. 235 ЦПК України якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд залишає заяву без розгляду і розяснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.

Таким чином, суду першої інстанції належало залишити заяву ОСОБА_5 без розгляду та розяснити їй право предявити позов в порядку позовного провадження із залученням до участі у справі ОСОБА_3

Разом з тим, враховуючи, що ОСОБА_3 вже предявив позов до ОСОБА_5 з приводу встановлення опіки над малолітнім ОСОБА_4, суду першої інстанції тим більше належало залишити без розгляду заяву ОСОБА_5, як то передбачено п. 4 ч. 1 ст. 207 ЦПК України, а не ухвалювати судове рішення.

Згідно ч.ч. 1,2,3 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Колегія суддів зазначає, що заявник апеляційної скарги частково надав суду достатні, належні і допустимі докази існування обставин, на які він посилається як на підставу своїх заперечень проти ухваленого судового рішення та доводів апеляційної скарги.

У відповідності до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку про те, що оскаржуване рішення не відповідає зазначеним вимогам, доводи апеляційної скарги його частково спростовують, рішення ухвалено з порушенням вимог матеріального і процесуального права, у звязку з чим апеляційну скаргу слід задовольнити частково, оскаржуване рішення суду скасувати і заяву ОСОБА_5 залишити без розгляду.

Що стосується доводів апелянта про необхідність ухвалення нового рішення про відмову в задоволенні зави ОСОБА_5 в повному обсязі, то з огляду на вищевикладене вони задоволенню не підлягають, оскільки заяву належить залишити без розгляду.

Також безпідставними є доводи кожної із сторін про наявність у нього права бути опікуном малолітнього ОСОБА_4, оскільки, як було зазначено вище, даний спір належить розглядувати в порядку позовного провадження.

При цьому, колегія суддів керується вимогами, передбаченими ч. 3 ст. 303 ЦПК України, згідно яких апеляційний суд не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, які є обовязковою підставою для скасування рішення.

Керуючись ст.ст. 207, ч. 6 ст. 235, ст.ст. 303, 304, п.1 ч.1 ст. 310, ст.ст. 313 - 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3, в своїх інтересах та в інтересах малолітнього брата ОСОБА_4, задовольнити частково.

Рішення Приморського районного суду м. Одеси від 27 квітня 2015 року скасувати, заяву ОСОБА_5, за участю заінтересованої особи органу опіки та піклування Приморської районної адміністрації Одеської міської ради, про встановлення опіки над малолітньою дитиною ОСОБА_4, залишити без розгляду.

Розяснити заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, однак може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Судді апеляційного суду Одеської області: С.М. Сегеда

ОСОБА_11

ОСОБА_2