Справа № 2/489/2915/2015
РІШЕННЯ

Іменем України

02 грудня 2015 року м. Миколаїв

Ленінський районний суд м. Миколаєва в складі:

головуючого - судді Тихонової Н.С.,

при секретарі - Бреженюк Н.С.,

без участі сторін,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг України» до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки,

ВСТАНОВИВ:

В вересні 2015 р. ТОВ «ОТП Факторинг України» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки. В обґрунтування своїх вимог посилалось на те, що між АКБ «Райффайзенбанк» (правонаступник ПАТ «ОТП банк») та ОСОБА_2 був укладений кредитний договір, згідно умов якого остання отримала кредит в розмірі 19 000,00 доларів США на строк до 26.12.2011 р.

В забезпечення виконання зобов?язань за кредитним договором між Банком та ОСОБА_1 було укладено також договір іпотеки, за яким він передав в іпотеку квартиру АДРЕСА_1. Однак у встановленому кредитним договором порядку кредитні зобов?язання не виконувались, в зв?язку з чим утворилась заборгованість в сумі 238 984 грн. 21 коп.

10.12.2010 р. між ПАТ «ОТП Банк» та ТОВ «ОТП Факторинг» було укладено Договір про відступлення права вимоги за кредитами, в тому числі за вищезазначеним договором, укладеним між Банком та відповідачем ОСОБА_1

Посилаючись на вищевикладене, ТОВ «ОТП Факторинг України» просить суд, в рахунок виконання основного зобовязання щодо оплати заборгованості в сумі 238 984 грн. 21 коп., звернути стягнення на предмет іпотеки, а саме квартиру АДРЕСА_1, що належить відповідачу на праві власності, шляхом проведення прилюдних торгів за початковою ціною на підставі оцінки, проведеної субєктом оціночної діяльності/ незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій, а також стягнути з відповідача судовий збір.

Представник позивача в судове засідання не зявився повідомлявся судом про розгляд справи належним чином. Від нього до суду надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, заявлені вимоги підтримує в повному обсязі. Проти заочного розгляду справи не заперечує.

Відповідач в судове засідання не з?явився, повідомлявся судом про розгляд справи належним чином, причини неявки суду не повідомив.

Згідно Ухвали суду проводиться заочний розгляд справи.

Дослідивши надані докази, суд встановив наступне.

27.12.2005 р. між АКБ «Райффайзенбанк Україна» (правонаступником є ПАТ «ОТП Банк») та ОСОБА_2 Абраміною був укладений Кредитний договір № ML-400/599/2005, відповідно до якого їй було надано кредит в сумі 19 000,00 доларів США, на строк до 26.11.2011 р. зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 11,50 % річних.

Згідно Частини №2 Кредитного Договору Позичальник зобовязується належним чином використати та повернути банку суму отриманого Кредиту, а також сплатити відповідну плату за користування Кредитом і виконувати всі інші зобовязання передбачені Договором.

Відповідно до п.1.6.1 Договору позичальник зобовязаний повністю повернути Банку суму Кредиту не пізніше дати остаточного повернення кредиту відповідно до умов Договору.

В забезпечення виконання позичальником зобов?язань за Кредитним Договором № ML-400/599/2005, 27.12.2005 р. між АКБ Райффаййзенбанк Україна (правонаступником є ПАТ ОТП Банк) та ОСОБА_1 був укладений Договір іпотеки № PCL-400/1471/2005, посвідчений ПН ММНО ОСОБА_3 В,В., зареєстрований в реєстрі за № 4914. Згідно умов даного Договору ОСОБА_1 передав в іпотеку Банку належну йому на праві власності квартиру АДРЕСА_2. Предмет іпотеки складається з трьох жилих кімнат та має загальну площу 66,5 кв.м., житлову площу 41,40 кв.м.

Згідно умов Договору іпотеки цим договором забезпечується виконання зобовязань ОСОБА_2 за Кредитним договором № ML-400/599/2005 від 27.12.2005 р.

10.12.2010 р. між ПАТ «ОТП Банк» та ТОВ «ОТП Факторинг Україна» був укладений Договір про відступлення прав вимоги, згідно якого ПАТ «ОТП Банк» передало ТОВ «ОТП Факторинг Україна» права вимоги за кредитними та забезпечувальними договорами, в тому числі за Кредитним договором № ML-400/599/2005 та Договором іпотеки № PCL-400/1471/2005, укладеним з ОСОБА_1

Внаслідок неналежного виконання позичальником ОСОБА_2 зобов'язань за кредитним договором, станом на 26.08.2015 року, згідно розрахунку, наданого позивачем, утворилась заборгованість в розмірі 10 563, 58 доларів США, що еквівалентно 238 984 грн. 21 коп., а саме: заборгованість за тілом кредиту 2 148, 66 доларів США, що еквівалентно 48 610 грн. 02 коп., заборгованість з пені 8 414, 92 доларів США, що еквівалентно 190 374 грн. 19 коп.

Відповідно до статті 1054 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно зі статтею 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Частинами першою та третьою статті 33 Закону України «Про іпотеку» передбачено право іпотекодержателя задовольнити свої вимоги за основними зобовязаннями шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобовязання. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя.

ТОВ «ОТП Факторинг Україна» письмово зверталось до іпотекодавця ОСОБА_1 з вимогою відносно погашення наявної заборгованості, а також попереджав про можливість звернення стягнення на Предмет іпотеки.

Відповідно до п. 6.2 Договору іпотеки Іпотекодержатель має право задовольнити всі боргові зобовязання, несплачені Боржником, і вимоги стосовно повного відшкодування всіх збитків, завданих порушенням Іпотекодавцем його зобовязань за цим Договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 37 ЗУ «Про іпотеку» іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом реалізації предмета іпотеки, на який звертається стягнення за рішенням суду або за виконавчим написом нотаріуса, проводиться, якщо інше не передбачено рішенням суду, шляхом продажу на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження, передбаченої Законом України "Про виконавче провадження", з дотриманням вимог цього Закону.

7 червня 2014 року набув чинності Закон України «Про мораторій», згідно з пунктом 1 якого не може бути примусово стягнуте (відчужене без згоди власника) нерухоме житлове майно, яке вважається предметом застави згідно зі статтею 4 Закону України «Про заставу» та/або предметом іпотеки згідно зі статтею 5 Закону України «Про іпотеку», якщо таке майно виступає як забезпечення зобовязань громадянина України (позичальника або майнового поручителя) за споживчими кредитами, наданими йому кредитними установами резидентами України в іноземній валюті, та за умови, що: таке нерухоме житлове майно використовується як місце постійного проживання позичальника/майнового поручителя або є об'єктом незавершеного будівництва нерухомого житлового майна, яке перебуває в іпотеці, за умови, що у позичальника або майнового поручителя у власності не знаходиться інше нерухоме житлове майно; загальна площа такого нерухомого житлового майна (об'єкта незавершеного будівництва нерухомого житлового майна) не перевищує 140 кв. метрів для квартири та 250 кв. метрів для житлового будинку.

Поняття «мораторій» у цивільному законодавстві визначається як відстрочення виконання зобовязання (пункт 2 частини першої статті 263 ЦК України), що повною мірою відповідає лексичному значенню відповідного слова, яке розкривається в тлумачному словнику української мови.

Отже, мораторій є відстроченням виконання зобовязання, а не звільненням від його виконання. Відтак мораторій на стягнення майна, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті, установлений Законом України «Про мораторій», не передбачає втрату кредитором права на звернення стягнення на предмет іпотеки (застави) у випадку невиконання боржником зобовязань за договором, а лише тимчасово забороняє примусово стягувати (відчужувати без згоди власника).

Крім того, згідно з пунктом 4 Закону України «Про мораторій» протягом дії цього Закону інші закони України з питань майнового забезпечення кредитів діють з урахуванням його норм.

Оскільки вказаний Закон не зупиняє дію решти нормативно-правових актів, що регулюють забезпечення зобовязань, то й не може бути мотивом для відмови в позові, а є правовою підставою, що унеможливлює вжиття органами і посадовими особами, які здійснюють примусове виконання рішень про звернення стягнення на предмет іпотеки та провадять конкретні виконавчі дії, заходів, спрямованих на примусове виконання таких рішень стосовно окремої категорії боржників чи іпотекодавців, які підпадають під дію його положень на період чинності цього Закону.

Рішення ж суду в частині звернення стягнення на предмет іпотеки на час дії Закону України «Про мораторій» не підлягає виконанню.

Відповідно до ст.ст.10,11, 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Проте, суду сторонами на надано документів для можливості визначення умов, за яких діє мораторій (що: таке нерухоме житлове майно використовується як місце постійного проживання позичальника/майнового поручителя або є об'єктом незавершеного будівництва нерухомого житлового майна, яке перебуває в іпотеці, за умови, що у позичальника або майнового поручителя у власності не знаходиться інше нерухоме житлове майно).

Враховуючи вищевикладене суд вважає, що вимоги ТОВ «ОТП Факторинг Україна» про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом реалізації на прилюдних торгах обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судовий збір в розмірі 3 654 грн. 00 коп.

Керуючись ст. ст. 30,62,202,88, 209 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг України» до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки задовольнити.

В рахунок погашення заборгованості за Кредитним Договором № ML-400/599/2005 від 27 грудня 2005 року, укладеним між Акціонерним комерційним банком «Райффайзенбанк України» та ОСОБА_2 в розмірі еквівалентно 238 984 грн. 21 коп., а саме: заборгованість за тілом кредиту 2 148, 66 доларів США, що еквівалентно 48 610 грн. 02 коп., заборгованість з пені 8 414, 92 доларів США, що еквівалентно 190 374 грн. 19 коп., відповідно до Договору іпотеки № PCL-400/1471/2005 від 27.12.2005 р., посвідченого ПН ММНО ОСОБА_3, зареєстрованим за № 4914, звернути стягнення на належну на праві власності ОСОБА_1 квартиру АДРЕСА_3, загальною площею 66,5 кв.м., житловою площею 41,40 кв.м., шляхом продажу на прилюдних торгах відповідно до діючого законодавства України у межах процедури виконавчого провадження; початкову ціну предмета іпотеки для його подальшої реалізації встановити на рівні, не нижчому за звичайні на це вид майна, на підставі оцінки, проведеної субєктом оціночної діяльності або незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій.

Стягнути з ОСОБА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг України» судовий збір в розмірі 3 654 грн. 00 коп.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржене відповідачем шляхом подачі апеляційної скарги апеляційному суду Миколаївської області через Ленінський районний суд м. Миколаєва протягом десяти днів з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Рішення може бути оскаржено позивачем до апеляційного суду Миколаївської області шляхом подачі апеляційної скарги через Ленінський районний суд м. Миколаєва протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя: