Справа № 534/3243/14-ц
Провадження 2/534/144/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 травня 2015 року Комсомольський міський суд

Полтавської області

в складі : головуючого судді Окунь Т.В.

при секретарі Гончар С.Т.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Комсомольську цивільну справу за позовом Комунального житлово-експлуатаційного підприємства № 2 до ОСОБА_1 про виселення без надання іншого житлового приміщення,

в с т а н о в и в :

В грудні 2014 року КЖРЕП № 2 м. Комсомольська звернулось до суду із зазначеним позовом із вимогою зобовязати ОСОБА_1 звільнити житлове приміщення - кім. № 2 в секції № 9 в будинку № 30 по вул. Леніна в м. Комсомольську.

Змінивши з відкриттям провадження у справі предмет позову, позивач звернувся до суду із вимогою виселити ОСОБА_1 із спірного житлового приміщення без надання іншого. Позов обґрунтований посиланням на положення ст.ст.109,116 ЖК України (а.с.34 ).

До суду представник позивача не зявився, направивши заяву про розгляд справи за його відсутності. На задоволенні вимог наполягає з підстав, викладених в позові.

Відповідач в судове засідання не зявився. Про день, час і місце розгляду справи повідомлений у відповідності до положень ч.5 ст.74 ЦПК України.

Приймаючи до уваги наявні у справі докази, а також позицію позивача, який не заперечує проти заочного розгляду справи, суд вважає за можливе ухвалити у справі заочне рішення.

Дослідивши представлені у справі докази, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав:

Згідно із рішенням виконкому Комсомольської міської ради № 261 від 30.11.1998 р. житловий будинок № 30 по вул. Леніна в м. Комсомольську прийнятий у власність міської ради, як житловий будинок для тимчасового проживання сімей, що мають потребу в соціальному захисті та переданий в оперативне управління КЖРЕП № 2 .

Заочним рішенням Комсомольського міського суду від 04 лютого 2014 року вимоги КЖЕП №2 задоволені частково ОСОБА_1 визнаний таким, що втратив право користування житловим приміщенням - кім. № 2 в секції № 9 в будинку № 30 по вул. Леніна в м. Комсомольську (а.с. 8). Судове рішення набуло законної сили 17 лютого 2014 року. Проте, як вбачається із змісту позовної заяви та представлених позивачем письмових доказів зокрема актів, складених комісійним складом працівників КЖЕП №2 (а.с. 11-15), на час складання згаданих актів провести огляд спірної кімнати не представилось можливим через відсутність згоди представників муніципальної влади на примусове розкривання дверей в кімнату, що в разі здійснення привело би до значних матеріальних збитків. За посиланням позивача, звільнити спірне жиле приміщення в добровільному порядку відповідач відмовляється.

Вирішуючи характер правовідносин, що виникли між сторонами, суд враховує, що з прийняттям будинку, де значився на той час зареєстрованим відповідач, у комунальну власність міської ради, власником було прийняте рішення про його використання як житлового будинку для тимчасового проживання сімей, які мають потребу в соціальному захисті (житловий фонд соціального призначення). Але судом в даному випадку не може бути застосована норма ЖК України, яка регулює порядок користування жилими приміщеннями з фондів житла для тимчасового проживання, оскільки відсутня правова процедура визначення статусу згаданого житла, підстава надання для заселення та порядок користування таким житлом, як вони передбачені ЗУ Про житловий фонд соціального призначення від 12.01.2006 року.

Разом з тим, приймаючи до уваги, що спірні відносини не врегульовані Законом, суд відповідно до положень ч. 7 ст. 11 ЦПК України застосовує закон, що регулює подібні за змістом відносини в даному випадку аналогію закону і погоджується з позицією позивача щодо можливості застосування до спірних відносин положень ст.109, 116 ЖК України, які регулюють порядок користування жилими приміщеннями в будинках державного і громадського житлового фонду.

Здійснюючи судочинство на засадах змагальності сторін, суд, з огляду на законодавчо закріплений обовязок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень, дійшов висновку, що відповідач, який в добровільному порядку відмовляється звільнити спірне жиле приміщення, за наявності судового рішення про визнання його таким, що втратив право користування жилим приміщенням, є особою, яка займає спірну кімнату без достатньої правової підстави, тобто всупереч вимогам ст. 58 ЖК України, відповідно до положень якої єдиною підставою для вселення в жиле приміщення є ордер, а відтак підлягає виселенню без надання іншого жилого приміщення у відповідності до положень ч.3 ст.116 ЖК України.

Питання про судові витрати вирішене судом відповідно до положень ст.88 ЦПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 213, 215 ЦПК України, ст.ст. 109, 116 ЖК України,

в и р і ш и в :

Позовні вимоги Комунального житлово-експлуатаційного підприємства № 2 задовольнити повністю.

Виселити ОСОБА_1 з кім. № 2 в секції № 9 в будинку № 30 по вул. Леніна в м. Комсомольську без надання іншого жилого приміщення.

На користь Комунального житлово-експлуатаційного підприємства № 2 стягнути з ОСОБА_1 судові витрати, повязані з оплатою судового збору в сумі 243 грн.60 коп.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Судове рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Полтавської області протягом 10 днів з часу його проголошення.

Суддя підпис ОСОБА_2

Згідно з оригіналом:

Суддя Т.В. Окунь