Справа № 1311/761/12 Головуючий у 1 інстанції: Бакай І.А.
Провадження № 22-ц/783/3184/15 Доповідач в 2-й інстанції: Мельничук О. Я.
Категорія справи: 32
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 червня 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Львівської області у складі:

головуючого - судді Мельничук О.Я.,

суддів Крайник Н.П., Копняк С.М.,

при секретарі Куцик І.Б.

з участю позивача ОСОБА_2, представника позивача ОСОБА_3,відповідача ОСОБА_4, представника відповідача ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Львові цивільну справу за апеляційними скаргами ОСОБА_4 та ОСОБА_2, в своїх інтересах та інтересах неповнолітнього сина - ОСОБА_6 на рішення Кам"янка-Бузького районного суду Львівської області від 13 березня 2015 року по справі за позовом ОСОБА_2, який діє в своїх інтересах та в інтересах малолітнього сина - ОСОБА_6 та ОСОБА_7 до ОСОБА_4, Відкритого акціонерного товариства /ВАТ/ Національної акціонерної страхової компанії /НАСК "Оранта, третя особа: Служба в справах дітей Кам"янка-Бузької районної державної адміністрації про відшкодування матеріальної шкоди дітям в зв"язку з втратою годувальника, чоловікові в зв"язку з доглядом за малолітнім сином,часткову компенсацію затрат пов"язаних з встановленням пам"ятника,-

В С Т А Н О В И Л А :

В квітні 2012 року позивачі: ОСОБА_2, який діє в своїх інтересах та в інтересах малолітнього сина - ОСОБА_6, ОСОБА_7 звернулися до суду з позовом, який в подальшому уточнили та просили суд ухвалити рішення, яким стягнути солідарно з ОСОБА_4 та ВАТ Національної акціонерної страхової компанії "Оранта" /ВАТ НАСК "Оранта/ на користь ОСОБА_2, в якості відшкодування шкоди, завданої смертю дружини - ОСОБА_8 та у зв"язку із цим здійснення догляду за сином ОСОБА_6 за період з ІНФОРМАЦІЯ_4 року по 31.01.2014 року суму коштів у розмірі 13083,10 грн.; стягнути солідарно з ОСОБА_4 та ВАТ Національної акціонерної страхової компанії "Оранта" /ВАТ НАСК "Оранта/ на користь ОСОБА_6 в якості відшкодування шкоди, завданої смертю годувальника, матері - ОСОБА_8 за період з ІНФОРМАЦІЯ_4 року по 31.01.2014 року суму коштів у розмірі 13083,10 грн.; стягнути солідарно з ОСОБА_4 та ВАТ Національної акціонерної страхової компанії "Оранта" /ВАТ НАСК "Оранта/ на користь ОСОБА_7 в якості відшкодування шкоди, завданої смертю годувальника, матері - ОСОБА_8 за період з ІНФОРМАЦІЯ_4 року по 31.01.2014 року суму коштів у розмірі 13083,10 грн.; стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 16960 грн., що є відшкодуванням витрат на спорудження надгробного пам"ятника ОСОБА_8; стянути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 в якості відшкодування шкоди, завданої смертю дружини ОСОБА_8 та у зв"язку із цим здійснення догляду за сином ОСОБА_6 суму коштів у розмірі 304,50 грн. щомісячно, починаючи з 01.02.2014 року і до досягнення ОСОБА_6 чотирнадцяти років; стягувати з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_6 в якості відшкодування шкоди у зв"язку із втратою годувальника, матері - ОСОБА_8 у розмірі 304,50 грн. щомісячно, починаючи з 01.02.2014 року і до досягнення ОСОБА_6 вісімнадцяти років, а у випадку продовження навчання до закінчення навчання, але не більше як до досягнення ним двадцяти трьох років; стягувати з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_7 в якості відшкодування шкоди у зв"язку із втратою годувальника, матері - ОСОБА_8 у розмірі 304,50 грн. щомісячно, починаючи з 01.02.2014 року і до закінчення навчання, але не більше як до досягнення ним двадцяти трьох років.

В підтвердження заявлених позовних вимог покликається на те, що 12 жовтня 2009 року о 08 год. 15 хв. відповідач - ОСОБА_4 керуючи автомобілем, марки "Тойота-Каріна", державний номерний знак НОМЕР_1 в с. Колоденці не справився з керуванням, виїхав на узбіччя дороги, де стояла ОСОБА_8 та здійснив наїзд на неї. В результаті отриманих травм ОСОБА_9, яка була дружиною та матір"ю позивачів - загинула.

При житті на утриманні ОСОБА_9 було двоє синів. Станом на час звернення до суду ОСОБА_7 є повнолітнім та навчається у Львівському аграрному національному університеті, ОСОБА_6 - малолітній і навчається в 3 класі Великоколоднівської ЗОШ 1-ІІІ. На день смерті ОСОБА_9 разом з позивачем ОСОБА_2 утримувала дітей і дбала про них. Відповідач ОСОБА_4 застрахував свою цивільну відповідальність в ВАТ НАСК "Оранта", яка виплатила в якості страхового відшкодування ОСОБА_2 10775 грн., з них 4775 грн. на поховання дружини ОСОБА_8 та 6000 грн. на спорудження пам"ятника, хоча згідно розрахунку-замовлення від 21.08.2010 року вартість витрат на спорудження пам"ятника становить 22960 грн. в зв"язку з цим просить стягнути із ОСОБА_4 16960 грн. за спорудження пам"ятника.

Рішенням Кам"янка-Бузького районного суду Львівської області від 13 березня 2015 року позов ОСОБА_2 в інтересах малолітнього сина - ОСОБА_6, ОСОБА_7 задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 в рахунок відшкодування шкоди завданої смертю потерпілого (годувальника) грошову суду у розмірі 273 грн. 50 коп. щомісячно, починаю з 26.04.2012 року та до досягнення ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, чотирнадцяти років.

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 на утримання ОСОБА_6 в рахунок відшкодування шкоди завданої смертю потерпілого (годувальника) грошову суду у розмірі 273 грн. 50 коп. щомісячно, починаю з 26.04.2012 року та до досягнення ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, повноліття.

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2 в рахунок відшкодування шкоди завданої смертю потерпілого (годувальника) грошову суму в розмірі 273 грн. 50 коп. щомісячно, починаючи з 26.04.2012 року та до закінчення навчання, але не більше як до досягнення ним двадцяти трьох років.

У задоволенні інших позовних вимог відмовлено.

Вирішено питання судових витрат.

Вищезгадане рішення в апеляційному порядку оскаржили ОСОБА_4 та ОСОБА_2, який діє в своїх інтересах та інтересах неповнолітнього сина - ОСОБА_6.

ОСОБА_4 вважає рішення суду необгрунтованим, таким, що ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права при неповному з"ясуванні судом обставин, що мають значення для справи. Звертає увагу, що ним ще до постановлення рішення було здійснено відшкодування шкоди ОСОБА_6 та ОСОБА_7, зі згоди ОСОБА_7, в сумі 21000 грн., в зв"язку з чим вважає, що така сума мала б бути зарахована до тої, яка була стягнута. Вважає, що станом на 13.03.2015 року, позивачам мало б бути ще доплачено 7389 грн. 48 коп. Також вважає, що страхова компанія ВАТ НАСК "Оранта" повинна виплатити позивачам 51000 грн. з врахуванням вже виплачених сум, в суму якої повинні ввійти також кошти, в розмірі 7389 грн. 48 коп. доплати. Також вважає, що лише після повної виплати позивачам страховою компанією 51000 грн., позивачі вправі звертатися до нього із позовом. В апеляційній скарзі просить рішення Кам"янка-Бузького районного суду Львівської області від 13.03.2015 року в частині стягнення з ОСОБА_4 вказаних в рішенні судом сум скасувати, з підстави пред"явлення позову до неналежного відповідача на час ухвалення рішення і ухвалити нове рішення по суті позовних вимог, яким стягнути на користь позивачів з ВАТ НАСК "Оранта" майнову шкоду завдану ОСОБА_2 в інтересах малолітнього сина ОСОБА_6, ОСОБА_7 станом на 13.03.2015 року, в сумі 7 389 грн. 48 коп.; з них 2463 грн. 16 коп. на користь ОСОБА_2 в рахунок відшкодування шкоди завданої смертю потерпілого (годувальника), 2463 грн. 16 коп. на користь ОСОБА_2 на утримання ОСОБА_6 в рахунок відшкодування шкоди завданої смертю потерпілого (годувальника); 2463 грн. 16 коп. на користь ОСОБА_7 в рахунок відшкодування шкоди завданої смертю потерпілого (годувальника).

ОСОБА_2, який дає в свої інтересах та інтересах неповнолітнього сина - ОСОБА_6 з рішенням суду не погоджується, вважає його незаконним та необгрунтованим, прийнятим з порушенням норм матеріального та процесуального права, а висновки суду не грунтуються на дійсних обставинах справи. Вважає, що судом першої інстанції неправомірно визначено період відшкодування шкоди, не з моменту смерті потерпілої, а з моменту подання позовної заяви. Також вважає, що суд безпідставно не стягнув з ОСОБА_4 різницю витрат на спорудження надгробного пам"ятника та виплатою, здійсненою ВАТ НАСК "Оранта". В апеляційній скарзі просить рішення Кам"янка-Бузького районного суду Львівської області від 13.03.2015 року скасувати та ухвалити нове рішення, яким уточнені позовні вимоги від 17.02.2014 року задовольнити в повному обсязі.

Заслухавши суддю - доповідача, пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційні скарги ОСОБА_4 та ОСОБА_2 слід задовольнити частково із наступних підстав.

У відповідності до вимог ст.213 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обгрунтованим. Законим є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обгрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з"ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно з ч. 1 ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Колегія суддів вважає, що рішення таким вимогам не відповідає.

Вироком Км"янка - Бузького районного суду Львівської області від 25.06.2011 року ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України та призначено покарання у вигляді 4 років позбавлення волі без позбавлення права керувати транспортними засобами. На підставі ст.75 КК України ОСОБА_4 звільнено від призначеного покарання з іспитовим строком тривалістю 2 роки з покладенням обов"язків передбачених ст.76 КК України. Вироком суду встановлено, що 12 жовтня 2009 року о 08 год. 15 хв. ОСОБА_4, керуючи автомобілем, марки "Toyota Carina 1.6", реєстраційний номер НОМЕР_2 та рухаючись по головній автодорозі сполучення "Львів-Луцьк" в напрямку м.Луцьк, при проїзді її ділянки в районі 13 кілометру + 850м., що в с. Колоденці Кам"янка-Бузького району Львівської області, при наближенні до перехрестя із другорядною дорогою Львів-Луцьк проявив неуважність до дорожньої обстановки та її змін, грубо порушив вимоги Розділу 1 п.п. 1.5, 1.10 (в частині визначення термінів "безпечна дистанція", "безпечний інтервал", "перешкода для руху"), розділу 2 п. 2.3.6., розділу 10 п. 10.1, Розділу 11 п. 11.2, Розділу 12 п. 12.3, Розділу 13 п. 13.1 Правил дорожнього руху України, які виразились в тому, що він з моменту виявлення перешкод для руху у вигляді мікроавтобуса, марки "Mercedes Benz 410 D", реєстраційний номер НОМЕР_3 під керуванням ОСОБА_11, який безпечно виїхав на головну дорогу Львів-Луцьк з другорядної дороги, що примикає до дороги Львів-Луцьк ліворуч та здійснював маневр повороту ліворуч у напрямку до м.Луцьк, маючи технічну можливість зменшити швидкість керованого ним транспортного засобу до швидкості руху мікроавтобуса, не вжив своєчасних заходів до зменшення швидкості керованого ним автомобіля, а змінив напрямок руху праворуч, не переконавшись, що це буде безпечним і не створить небезпеки іншим учасникам руху, внаслідок чого виїхав на праве по напрямку свого руху узбіччя, де здійснив виїзд на пішохода ОСОБА_8, в результаті наїзду ОСОБА_8 отримала тілесні ушкодження, від яких померла на місці пригоди.

ОСОБА_8 померла ІНФОРМАЦІЯ_4 року, що стверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_4

ОСОБА_2 перебував у шлюбі з ОСОБА_8 з 02.02.1993 року, що стверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_5

ОСОБА_8 була матір"ю ОСОБА_6,ІНФОРМАЦІЯ_1 (свідоцтво про народження серії НОМЕР_6) та ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2 (свідоцтво про народження серії НОМЕР_7.

ОСОБА_7 навчається у Львівському національному аграрному університеті, що стверджується довідкою №914 від 06.09.2011 року. Термін навчання з 01.09.2011 року до 30.06.2015 року.

Задовольняючи позов частково та стягуючи з ОСОБА_4 на користь позивачів грошову суму в розмірі 273,50 грн. щомісячно на кожного з них, починаючи з 26.04.2012 року і до відповідного періоду для кожного з них, ОСОБА_2 на утримання ОСОБА_6 до досягнення ОСОБА_6 чотирнадцяти років, ОСОБА_2 на утримання ОСОБА_6 до досягнення ОСОБА_13 повноліття, ОСОБА_7 до закінчення навчання, але не більше як до досягнення ним двадцяти трьох років, суд першої інстанції виходив з тих підстав, що ст.1200 ЦК України відшкодування шкоди завданої смертю потерпілого є передбаченими. Відмовляючи в частині позовних вимог про стягнення з ОСОБА_4 16960 грн. на відшкодування витрат на спорудження надгробного пам"ятника ОСОБА_8 виходив з тих підстав, що такі відшкодування зобов"язана здійснити страхова компанія в межах ліміту відповідальності.

Проте, колегія суддів з такими висновками суду погодитися не може.

Частиною 2 ст. 31 ЦК України передбачено, що позивач має право протягом усього часу розгляду справи збільшити або зменшити розмір позовних вимог, відмовитися від позову, а відповідач має право визнати позов повністю або частково.

На підставі згаданої норми Закону позивачами 17.02.2014 року подано заяву про уточнення позовних вимог в якій просили:

Стягнути солідарно з відповідачів ОСОБА_4 та /ВАТ/ Національної акціонерної страхової компанії /НАСК/ "Оранта" на користь ОСОБА_2 в якості відшкодування шкоди, завданої смертю дружини ОСОБА_8 та у зв"язку із цим здійснення догляду за сином ОСОБА_6, за період з ІНФОРМАЦІЯ_5. по 31.01.2014р. суму коштів у розмірі 13083,10 гривень;

Стягнути солідарно з відповідачів ОСОБА_4 та Національної акціонерної страхової компанії "Оранта" на користь ОСОБА_6 в якості відшкодування шкоди, завданої смертю годувальника, матері ОСОБА_8, за період з ІНФОРМАЦІЯ_4 р. по 31.01.2014 р. суму коштів, в розмірі 13083,10 гривень;

Стягнути солідарно з відповідачів ОСОБА_4 та Національної акціонерної страхової компанії «Оранта» на користь ОСОБА_7 в якості відшкодування шкоди, завданої смертю годувальника, матері ОСОБА_8, за період з ІНФОРМАЦІЯ_5. по 31.01.2014р. суму коштів у розмірі 13083,10 гривень;

Стягнути з відповідача ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 16960,00 гривень, що є відшкодуванням витрат на спорудження надгробного пам'ятника ОСОБА_8;

Стягувати з Відповідача ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 в якості відшкодування шкоди, завданої смертю дружини ОСОБА_8 та у зв'язку із цим здійснення догляду за сином ОСОБА_6 суму коштів у розмірі 304,50 грн. щомісячно, починаючи з 01.02.2014 року і до досягнення ОСОБА_6 чотирнадцяти років;

Стягувати з відповідача ОСОБА_4 на користь ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, в якості відшкодування шкоди у зв'язку із втратою годувальника, матері ОСОБА_8, у розмірі 304,50 грн. щомісячно, починаючи з 01.02.2014 року і до досягнення ОСОБА_6 вісімнадцяти років, а у випадку продовження навчання до закінчення навчання, але не більш як до досягнення ним двадцяти трьох років;

Стягувати з відповідача ОСОБА_4 на користь ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_3, в якості відшкодування шкоди у зв'язку із втратою годувальника, матері ОСОБА_8, у розмірі 304,50 грн. щомісячно, починаючи з 01.02.2014 року і до закінчення навчання, але не більш як до досягнення ним двадцяти трьох років.

Як вбачається з рішення суду першої інстанції, суддя належним чином не вмотивував відмови в частині уточнених позовних вимог, а саме, вимоги про стягнення коштів з відповідача в період з 12.10.2012р. по 31.01.2014 року, так само як і не вказав, чому саме необхідно здійснювати стягнення щомісячних сум ОСОБА_4 на користь позивачів саме з 26.04.2012 року в той час як позивачі просили такі стягнення проводити з 01.02.2014 року в зв"язку з чим прийшов до невірного висновку про розмір відшкодування шкоди ОСОБА_4 позивачам.

Статтею 68 ЦПК України передбачено, що строки встановлені законом або судом, обчислюються роками, місяцями і днями, а також можуть визначатися вказівкою на подію, яка повинна неминуче настати.

Статтею 69 ЦПК України встановлено, що перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов"язано його початок.

Пунктом 3 ч.1 ст. 268 ЦПК України, передбачено, що позовна давність не поширюється на вимогу про відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров"я або смертю, крім випадків завдання такої шкоди внаслідок недоліків товару, що є рухомим майном, у тому числі таким, що є складовою частиною іншого рухомого чи нерухомого майна, включаючи електроенергію.

Частинами 1,2 ст. 1200 ЦК України передбачено, що у разі смерті потерпілого право на відшкодування шкоди мають непрацездатні особи, які були на його утриманні або мали на день його смерті право на одержання від нього утримання, а також дитина потерпілого, народжена після його смерті.

Шкода відшкодовується: 1) дитині - до досягнення нею вісімнадцяти років (учню, студенту - до закінчення навчання, але не більш як до досягнення ним двадцяти трьох років); 2) чоловікові, дружині, батькам (усиновлювачам), які досягли пенсійного віку, встановленого законом, - довічно; 3) інвалідам - на строк їх інвалідності; 4) одному з батьків (усиновлювачів) або другому з подружжя чи іншому членові сім'ї незалежно від віку і працездатності, якщо вони не працюють і здійснюють догляд за: дітьми, братами, сестрами, внуками померлого, - до досягнення ними чотирнадцяти років; 5) іншим непрацездатним особам, які були на утриманні потерпілого, - протягом п'яти років після його смерті. Особам, визначеним у пунктах 1-5 частини першої цієї статті, шкода відшкодовується у розмірі середньомісячного заробітку (доходу) потерпілого з вирахуванням частки, яка припадала на нього самого та працездатних осіб, які перебували на його утриманні, але не мають права на відшкодування шкоди.

Частиною 2 ст. 1195 ЦК України передбачено, що у разі каліцтва або іншого ушкодження здоров"я фізичної особи, яка в момент завдання шкоди не працювала, розмір відшкодування визначається з розміру мінімальної заробітної плати.

Сума, яка підлягає до стягнення з ОСОБА_4 на користь позивачів за період з 13.10.2009 року по 31.01.2014 року підлягає до стягнення з наступних розрахунків.

Законом України про державний бюджет на відповідний рік встановлено, що розмір мінімальної заробітної плати становить:

01.10.2009 року - 650 грн.;

з 01.11.2009 року - 744 грн.;

з 01.01.2010 року - 869 грн.;

з 01.04.2010 року - 884 грн.;

з 01.07.2010 року - 888 грн.;

з 01.10.2010 року - 907 грн.;

з 01.12.2010 року - 922 грн.;

з 01.01.2011 року - 941 грн.;

з 01.04.2011 року - 960 грн.;

з 01.10.2011 року - 985 грн.;

з 01.12.2011 року - 1004 грн.;

з 01.01.2012 року - 1073 грн.;

з 01.04.2012 року - 1094 грн.;

з 01.07.2012 року - 1102 грн.;

з 01.10.2012 року - 1118 грн.;

з 01.12.2012 року - 1134 грн.;

з 01.01.2013 року - 1147 грн.;

з 01.12.2013 року - 1218 грн.;

з 01.01.2014 року - 1218 грн.

Колегія суддів погоджується з розрахунками позивачів в уточненій позовній вимозі, однак вважає такий розрахунок за 2009 рік уточнити, оскільки заподіяна шкода в жовтні 2009 підлягає відшкодуванню за 18 днів, тобто з 13.10.2009 року, та буде становити за даний місяць 283,06 грн. на кожного з позивачів. Решта розрахунків позивачами /а.с.63-64/ здійснено вірно і в загальному випливає така сума відшкодування шкоди на позивачів в 2009 році - 1399,06 грн., 2010 рік - 7994,25 грн., 2011 рік - 8667,75 грн., 2012 рік - 9882,75 грн., 2013 рік - 10376,25 грн., 2014 рік (січень) - 913 грн. В зв"язку з чим загальна сума до виплати яка підлягає на кожного з позивачів за період з 13.10.2009 року по 31.01.2014 року становить 13077,85 (39233,55 грн./3 = 13077,85 грн.)

Що ж до вимоги позивачів про солідарне стягнення з відповідачів щомісячних сум до відповідного періоду кожного з позивачів підлягає до стягнення з ОСОБА_4, оскільки відповідно до ч.1 ст. 1190 ЦК України, особи несуть солідарну відповідальність перед потерпілими лише у випадку, коли шкоду було завдано її спільними діями або бездіяльністю. Колегія суддів вважає, що жодної шкоди страховою компанією своїми діями чи бездіяльністю потерпілому не спричинено.

Сума відшкодування на користь позивачів з 01.02.2014 року підлягає стягненню щомісячно у розмірі 304,50 коп. /(1218х3)/(3+1)=913,50/3=304,50/.

З врахуванням проведеного розрахунку та норм ст. 1200 ЦК України, на користь позивачів підлягають стягненню щомісячних сум в наступному розмірі і періоді часу:

з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 на утримання ОСОБА_6, в рахунок відшкодування шкоди завданої смертю потерпілого (годувальника) підлягає стягненню грошова сума в розмірі 304,50 грн. щомісячно, починаючи з 01.02.2014 року та до досягнення ОСОБА_6 чотирнадцяти років;

з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_6 в рахунок відшкодування шкоди завданої смертю потерпілого (годувальника) підлягає стягненню грошова сума, в розмірі 304,50 грн. щомісячно, починаючи з 01.02.2014 року та до досягнення ОСОБА_6 вісімнадцяти років.

з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_7 в рахунок відшкодування шкоди завданої смертю потерпілого (годувальника) підлягає стягненню грошова сума в розмірі 304,50 грн. щомісячно, починаючи з 01.02.2014 року та до закінчення навчання, але не більше як до досягнення ним двадцяти трьох років.

Що ж до вимоги позивачів про стягнення з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 16960 грн., що є відшкодуванням витрат на спорудження надгробного пам"ятника ОСОБА_8, такі до задоволення не підлягають з наступних підстав.

Статтею 1201 ЦК України передбачено, що особа, яка завдала шкоди смертю потерпілого, зобов"язана відшкодувати особі, яка зробила необхідні витрати на поховання та на спорудження надгробного пам"ятника, ці витрати.

Допомога на поховання, одержана фізичною особою, яка зробила ці витрати, до суми відшкодування шкоди не зараховується.

Відповідно до ст.1194 ЦК України, особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов"язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодування).

ВАТ Національної акціонерної страхової компанії "Оранта" /ВАТ НАСК "Оранта/ виплатила в якості страхового відшкодування ОСОБА_2 10775 грн., з них 4775 грн. на поховання ОСОБА_8 та 6000 грн. на спорудження пам"ятника.

З копії розрахунку замовлення від 21.08.2010 року вбачається, що вартість витрат на спорудження пам"ятника становить 22960 грн. Замовлення по виготовленню пам"ятника прийняв Фізична особа-підприємець ОСОБА_14. Як доказ сплати за надання вказаних послуг позивачі представляють аркуш справи з розпискою ОСОБА_14 наступного змісту:

Аванс.

01.09.2010р. 4500 грн.

06.09.2010р. 4800 грн.

14.04.2010р. 4200 грн.

17.09.2010р. 4000 грн.

30.09.2010р. 5460 грн.

Під вищезазначеною сумою підведено підсумок та зазначено загальну суму - 22960 грн.

Також в даній розписці зазначено, що 30.09.2010 року проведено розрахунок повністю за весь пам"ятник. (ОСОБА_14).

Частиною 2. ст. 59 ЦПК України передбачено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

З врахуванням норми ст. 59 ЦПК України та розписки, яка не містить відомостей від кого отримані кошти зазначені в розписці і на виконання якої домовленості, а також беручи до увагу, що доказом оплати фізичній особі коштів за надання послуг може бути товарний чек чи фінансова відомість про надходження коштів на рахунки виконавця робіт (фізичної особи підприємця - ОСОБА_14 від замовника ОСОБА_2.) Окрім цього, ВАТ НАСК "Оранта" виплатила в якості страхового відшкодування ОСОБА_2 на поховання та спорудження пам"ятника. Окрім цього, колегія суддів приймає до уваги той факт, що ОСОБА_4 в добровільному порядку відшкодовано позивачам моральну шкоду в сумі 80000 грн. та частково матеріальну шкоду в сумі 21000 грн., яка в повній мірі покриває вимоги позивачів про відшкодування витрат на спорудження пам"ятника.

Враховуючи те, що висновки суду не відповідають матеріалам справи, вимогам закону і спростовуються доводами апеляційної скарги ОСОБА_2, в зв"язку з чим судова колегія вважає, що апеляційні скарги ОСОБА_4 та ОСОБА_2, який діє в своїх інтересах та інтересах неповнолітнього сина - ОСОБА_6 підлягають до часткового задоволення, а рішення суду - скасуванню з ухваленням нового рішення про часткове задоволення позовних вимог ОСОБА_2, який дає в своїх інтересах та в інтересах малолітнього сина - ОСОБА_6, ОСОБА_7.

Відповідно до ст. ч.5 ст. 88 ЦПК України, якою встановлено, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд змінює рішення або ухвалює нове, суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Частиною 3 ст. 88 ЦПК України передбачено, якщо позивач, на користь якого ухвалене рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини позовних вимог.

Поскільки, колегією суддів постановлено нове рішення, з ОСОБА_4 в користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 196,17 грн. пропорційно до задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 88, 303, 304, 307, 309, 314, 316, 319, 324, 325 ЦПК України, колегія суддів -

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційні скарги ОСОБА_4 та ОСОБА_2, який діє в своїх інтересах та в інтересах неповнолітнього сина - ОСОБА_6 задовольнити частково.

Рішення Кам"янка-Бузького районного суду Львівської області від 13 березня 2015 року скасувати та ухвалити нове рішення яким позов ОСОБА_2, який дає в своїх інтересах та в інтересах малолітнього сина - ОСОБА_6, ОСОБА_7 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 на утримання ОСОБА_6, в рахунок відшкодування шкоди завданої смертю потерпілого (годувальника) грошову суму за період з 13.10.2009 року по 31.01.2014 року, в розмірі 13077,85 грн.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_6, в рахунок відшкодування шкоди завданої смертю потерпілого (годувальника) грошову суму за період з 13.10.2009 року по 31.01.2014 року, в розмірі 13077,85 грн.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_7, в рахунок відшкодування шкоди завданої смертю потерпілого (годувальника) грошову суму за період з 13.10.2009 року по 31.01.2014 року, в розмірі 13077,85 грн.

Стягувати з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 на утримання ОСОБА_6, в рахунок відшкодування шкоди завданої смертю потерпілого (годувальника) грошову суму, в розмірі 304,50 грн. щомісячно, починаючи з 01.02.2014 року та до досягнення ОСОБА_6 чотирнадцяти років.

Стягувати з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_6 в рахунок відшкодування шкоди завданої смертю потерпілого (годувальника) грошову суму, в розмірі 304,50 грн. щомісячно, починаючи з 01.02.2014 року та до досягнення ОСОБА_6 вісімнадцяти років.

Стягувати з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_7 в рахунок відшкодування шкоди завданої смертю потерпілого (годувальника) грошову суму, в розмірі 304,50 грн. щомісячно, починаючи з 01.02.2014 року та до закінчення навчання, але не більше як до досягнення ним двадцяти трьох років.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_4 в користь держави судовий збір в розмірі 196,17 грн.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржене до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання рішенням законної сили.

Головуючий: О.Я. Мельничук

Судді: Н.П. Крайник

С.М. Копняк