Провадження № 22-ц/779/761/2015
Головуючий у 1 інстанції Польська М. В.
Суддя-доповідач Беркій О.Ю.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 квітня 2015 року м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області в складі:

головуючої Беркій О.Ю.

суддів: Мелінишин Г.П., Пнівчук О.В.,

секретаря Турів О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за скаргою Івано-Франківської обласної організації товариства сприяння обороні України, заінтересована особа - відділ державної виконавчої служби Івано-Франківського міського управління юстиції, про визнання неправомірною бездіяльності заступника начальника відділу державної виконавчої служби Івано-Франківського міського управління юстиції Француза Івана Григоровича та скасування постанов про арешт коштів і стягнення виконавчого збору від 21 липня 2014 року, за апеляційною скаргою Першого заступника прокурора Івано-Франківської області на ухвалу Івано-Франківського міського суду від 21 листопада 2014 року,-

в с т а н о в и л а :

30.07.2014 року Івано-Франківська обласна організація товариства сприяння обороні України звернулася в суд зі скаргою про визнання неправомірною бездіяльності начальника ВДВС Івано-Франківського МУЮ Француза І.Г. в частині несвоєчасного направлення їм постанови про відкладення провадження виконавчих дій від 27.06.2014 року та постанови про скасування постанови про арешт коштів боржника від 27.06.2014 року, не направлення постанови про скасування постанови про арешт коштів боржника від 27.06.2014 року на адресу територіального відокремленого безбалансового відділення Івано-Франківської філії Івано-Франківського обласного управління ПАТ «Державний ощадний банк України» та скасування постанов від 21.07.2014 року про арешт коштів боржника і про стягнення з боржника виконавчого збору, як такі, що винесені з порушенням порядку накладення арешту, встановленого Законом України «Про виконавче провадження».

Вимоги скарги обґрунтовували тим, що на виконанні ВДВС Івано-Франківського МУЮ перебував виконавчий лист, виданий 25.10.2013 року Івано-Франківським міським судом про стягнення з Івано-Франківської обласної організації ТСО України на користь ПАТ СК «Галицька» 19 572, 78 грн. заборгованості та судових витрат.

Зазначали, що ухвалою Івано-Франківського міського суду від 29.04.2014 року визнано неправомірною бездіяльність заступника начальника відділу державної виконавчої служби Івано-Франківського міського управління юстиції Француза І.Г. щодо не надіслання постанови про відкриття виконавчого провадження Івано-Франківській обласній організації ТСО України, як боржникові .

Також, ухвалою Івано-Франківського міського суду від 17.06.2014 року скасовано постанову про арешт коштів боржника від 18.03.2014 року, у зв'язку з чим, 27.06.2014 року державним виконавцем винесено постанову про скасування постанови про арешт коштів боржника від 18.03.2014 року та відкладення виконавчих дій до 07.07.2014 року, який відправлено на адресу скаржника та отримано останнім 04.07.2014 року.

Однак, зазначена постанова не була направлена державним виконавцем на адресу ПАТ «Державний ощадний банк України», що потягло за собою фактичне незняття банком арешту з рахунків Івано-Франківської обласної організації товариства сприяння обороні України, тобто реальне невиконання державним виконавцем ухвали Івано-Франківського міського суду від 17.06.1014 року та неможливість добровільного виконання боржником рішення суду, навіть з врахуванням відкладення провадження виконавчих дій.

У зв'язку з цим, посилаючись на неправомірність постанов від 21.07.2014 року про стягнення виконавчого збору та про арешт коштів боржника, просили скаргу задовольнити.

В процесі розгляду справи представником скаржника підтримано вимоги скарги в частині скасування постанов від 21.07.2014 року про арешт коштів боржника та про стягнення виконавчого збору.

Ухвалою Івано-Франківського міського суду від 21 листопада 2014 року скаргу задоволено. Скасовано постанову заступника начальника відділу державної виконавчої служби Івано-Франківського міського управління юстиції Француза І.Г. від 21.07.2014 року (ВП №42381781) про арешт коштів боржника (Івано-Франківської обласної організації ТСО України) та постанову від 21.07.2014 року (ВП №42381781) про стягнення з боржника виконавчого збору.

В апеляційній скарзі на дану ухвалу, в частині задоволення вимог скарги про скасування постанови про стягнення виконавчого збору від 21.07.2014 року, Перший заступник прокурора Івано-Франківської області посилається на необґрунтованість ухвали та порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Зазначає, що суд не дав належної оцінки копії листів філії Івано-Франківського обласного управління ПАТ «Державний ощадний банк України» від 01.04.2014 року та від 20.10.2014 року про те, що станом на 01.04.2014 року на рахунку боржника були кошти у сумі, достатній для виконання судового рішення у повному обсязі. Залишено без уваги і лист ПАТ «Укрсоцбанк» від 15.10.2014 року про те, що постанови про арешт коштів від 18.03.2014 року та 21.07.2014 року залишено банком без виконання.

Закон України «Про виконавче провадження» не пов'язує стягнення виконавчого збору з відсутністю накладеного на майно чи кошти боржника арешту. Більше того, даний закон передбачає можливість боржника передати кошти, арештовані державним виконавцем, в рахунок погашення боргу за виконавчим документом до початку примусового виконання рішення. У такому випадку виконавчий збір з боржника не стягується.

Боржник не скористався своїм правом та можливістю виконати рішення самостійно, тому державним виконавцем правомірно розпочато примусове виконання рішення суду та винесено постанову про стягнення виконавчого збору.

Згідно п. 33 ч. 2 ст. 29 та п. 13-1 ч. 3 ст. 29 Бюджетного кодексу України, 50% виконавчого збору, стягнутого органами державної виконавчої служби, належать до загального фонду Державного бюджету України, а 50% - до спеціального фонду Державного бюджету України. Відповідно, скасування постанови від 21.07.2014 року про стягнення з боржника виконавчого збору призвело до ненадходження коштів до Державного бюджету України.

Вважає, що справи щодо оскарження постанов про стягнення виконавчого збору належать до компетенції адміністративних судів, тому скаргу Івано-Франківської обласної організації ТСО України в частині оскарження постанови про стягнення виконавчого збору розглянуто Івано-Франківським міським судом з порушенням вимог ст. 15 ЦПК України.

Враховуючи наведене, просить оскаржену ухвалу скасувати та закрити провадження у справі.

В засіданні апеляційного суду представник прокуратури Івано-Франківської області - Дичук Г.П. апеляційну скаргу підтримала з вищенаведених підстав.

Представники Івано-Франківської обласної організації ТСО України - Никитюк П.В., Милитчук І.М. апеляційну скаргу заперечили, посилаючись на її безпідставність.

Державний виконавець ВДВС Івано-Франківського МУЮ - Гуменяк А.С. апеляційну скаргу підтримав.

Вислухавши доповідача, пояснення сторін, перевіривши письмові матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку про часткове задоволення апеляційної скарги з наступних підстав.

Судом встановлено, що 07.03.2014 року ВДВС Івано-Франківського МУЮ було відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого листа, виданого Івано-Франківським міським судом 25.10.2013 року про стягнення з Івано-Франківської обласної організації товариства сприяння обороні України на користь ПАТ СК «Галицька» 19 572,78 грн. заборгованості та 196,50 грн. витрат по оплаті судового збору, 30 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи. Боржнику надано строк для добровільного виконання рішення суду до 14.03.2014 року.

18.03.2014 року державним виконавцем ВДВС Івано-Франківського МУЮ Французом І.Г. винесено постанову про арешт коштів боржника, які знаходяться на рахунках у ПАТ «Укрсоцбанку» та Івано-Франківської філії Івано-Франківського обласного управління ПАТ «Державний ощадний банк України».

Ухвалою Івано-Франківського міського суду від 29.04.2014 року, залишеною без змін ухвалою Апеляційного суду Івано-Франківської області від 27.05.2014 року, визнано неправомірною бездіяльність заступника начальника відділу державної виконавчої служби Івано-Франківського міського управління юстиції Француза І.Г. щодо не надіслання постанови про відкриття виконавчого провадження Івано-Франківській обласній організації ТСО України, як боржникові .

Ухвалою Івано-Франківського міського суду від 17.06.2014 року скасовано постанову про арешт коштів боржника від 18.03.2014 року, у зв'язку з чим 27.06.2014 року державним виконавцем винесено постанову, якою скасовано постанову про арешт коштів боржника від 18.03.2014 року та відкладено провадження виконавчих дій до 07.07.2014 року.

21.07.2014 року заступником начальника ВДВС Івано-Франківського МУЮ Французом І.Г. повторно винесено постанову про арешт коштів боржника та постанову про стягнення з боржника виконавчого збору у розмірі 1979,92 грн.

Як встановлено судом першої інстанції, постанова, якою було скасовано арешт коштів боржника, не направлялася на адресу банківських установ, у яких боржник має відкриті розрахункові рахунки.

Задовольняючи скаргу та скасовуючи постанову про арешт коштів боржника від 21.07.2014 року та постанову про стягнення з боржника виконавчого збору від 21.07.2014 року, суд першої інстанції виходив з того, що дії державного виконавця по проведенню повторного арешту майна боржника не відповідають нормам Закону України «Про виконавче провадження», оскільки не направлення даних про скасування попередньої постанови про арешт коштів до банківських установ зробило неможливим добровільне виконання боржником рішення суду і, як наслідок, призвело до стягнення з боржника виконавчого збору.

Разом з тим, з висновком суду в частині скасування постанови про стягнення з боржника виконавчого збору погодитися не можна, оскільки такий висновок зроблено в порушення норм процесуального права.

Відповідно до ч. 1 ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження» у разі невиконання боржником рішення майнового характеру у строк, встановлений частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного його виконання, постановою державного виконавця з боржника стягується виконавчий збір у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає стягненню, або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом.

За правилами ст. 15 ЦПК України суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

Законом може бути передбачено розгляд інших справ за правилами цивільного судочинства. Суди розглядають справи, визначені у частині першій цієї статті, в порядку позовного, наказного та окремого провадження.

Постанови державного виконавця про стягнення виконавчого збору та накладення штрафу належать до видів відповідальності за невиконання рішення самостійно та за невиконання без поважних причин рішення, що зобов'язує боржника вчинити певні дії.

За змістом п. 7 ч. 2 ст. 17 Закону України «Про виконавче провадження» постанови державного виконавця про стягнення виконавчого збору, витрат на проведення виконавчих дій та накладення штрафу є виконавчими документами.

У зв'язку з чим, юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи з приводу оскарження постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій і накладенням штрафу, прийнятих у виконавчих провадженнях щодо примусового виконання усіх виконавчих документів незалежно від того, яким органом, у тому числі, судом якої юрисдикції вони видані. Також до юрисдикції адміністративних судів належать справи про оскарження рішень, дій чи бездіяльності державної виконавчої служби, прийнятих (вчинених, допущених) під час примусового виконання постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій і накладенням штрафу, як виконавчих документів в окремому виконавчому провадженні.

В порушення норм процесуального права, суд першої інстанції залишив поза увагою той факт, що учасниками цих правовідносин є сторони виконавчого провадження з приводу оскарження постанови державного виконавця про стягнення виконавчого збору, яка підлягає розгляду в порядку адміністративного, а не цивільного судочинства.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 205 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Відповідно до ч. 1 ст. 310 ЦПК України судові рішення підлягають скасуванню в апеляційному порядку із закриттям провадження у справі з підстав, визначених статтею 205 цього Кодексу.

За таких обставин, оскаржувана ухвала в частині скасування постанови про стягнення виконавчого збору підлягає скасуванню із закриттям провадження у справі з підстав, передбачених п. 1 ч. 1 ст. 205 ЦПК України.

В решті ухвала постановлена з додержанням вимог закону, а тому підстав для її скасування колегія суддів не вбачає.

Керуючись п. 1 ч. 1 ст. 205, ст. ст. 307, 310, 313-315, 317 ЦПК України, колегія суддів,-

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу Першого заступника прокурора Івано-Франківської області задовольнити частково.

Ухвалу Івано-Франківського міського суду від 21 листопада 2014 року в частині скасування постанови про стягнення виконавчого збору скасувати.

Провадження у справі за скаргою Івано-Франківської обласної організації товариства сприяння обороні України, заінтересована особа - відділ державної виконавчої служби Івано-Франківського міського управління юстиції про скасування постанови заступника начальника відділу державної виконавчої служби Івано-Франківського міського управління юстиції Француза І.Г. від 21.07.2014 року (ВП №42381781) про стягнення з боржника виконавчого збору - закрити.

В решті ухвалу залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з часу проголошення, однак може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з часу набрання нею законної сили.

Головуюча О.Ю. Беркій

Судді: Г.П. Мелінишин

О.В. Пнівчук