Ухвала

іменем україни

24 червня 2015 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Ступак О.В., Дьоміної О.О., Парінової І.К.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до Державного спеціалізованого підприємства «Чорнобильська АЕС» про скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, відшкодування моральної шкоди, за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Славутицького міського суду Київської області від 25 грудня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Київської області від 08 квітня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У грудні 2014 року ОСОБА_4 звернувся до суду з указаним позовом, вимоги якого під час розгляду справи уточнив, та остаточно просив скасувати наказ Державного спеціалізованого підприємства «Чорнобильська АЕС» (далі - ДСП «Чорнобильська АЕС») від 12 листопада 2014 року № 122ос про припинення трудового договору; поновити його на роботі на посаді інструктора навчально-тренувального центру атомної електростанції першої категорії; стягнути втрачений заробіток за час вимушеного прогулу у розмірі 15 559 грн 77 коп.; стягнути з відповідача на свою користь 3 тис. грн на відшкодування моральної шкоди.

Свої вимоги обґрунтовував тим, що під час його звільнення відповідачем не досліджувалося питання про те, хто із семи інструкторів першої категорії має більш високу кваліфікацію та продуктивність праці відповідно до вимог ст. 42 КЗпП України. Зазначив, що при рівних умовах він має переваги перед іншими працівниками, оскільки має найбільший стаж роботи на цьому підприємстві - 35 років, а також отримав на ньому трудове каліцтво під час ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС.

Рішенням Славутицького міського суду Київської області від 25 грудня 2014 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Київської області від 08 квітня 2015 року, в задоволенні позову відмовлено.

У касаційній скарзі позивач просить скасувати судові рішення судів першої й апеляційної інстанцій, ухвалити нове рішення, яким його позов задовольнити у повному обсязі, обґрунтовуючи свою вимогу порушенням судами норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Статтею 337 ЦПК України установлено, що суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Відмовляючи в задоволенні указаного позову, суд першої інстанції, з висновками якого погодився й апеляційний суд, дослідивши докази у справі й надавши їм належну оцінку в силу вимог ст. ст. 10, 60, 212 ЦПК України, а також, врахувавши обставини справи, обґрунтовано виходив із безпідставності зазначених позовних вимог.

На підставі наявних у справі доказів суд правильно встановив, що позивач не мав більш високої кваліфікації і продуктивності праці у порівнянні з іншими інструкторами НТЦ АЕС першої категорії з нормальними умовами праці на час його звільнення з роботи та не мав переваги перед іншими інструкторами НТЦ АЕС першої категорії при вивільненні за критеріями, передбаченими Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/ed_2015_03_02/pravo1/T079600.html?pravo=1>. При цьому правильним є висновок суду, що наявність більш тривалого стажу роботи на підприємстві на різних посадах сама по собі не є вирішальною для вищої оцінки рівня кваліфікації і продуктивності праці на займаній посаді на час звільнення.

За таких обставин суд дійшов обґрунтованого висновку, що звільнення позивача з роботи проведено з додержанням вимог КЗпП України <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/ed_2015_04_05/pravo1/KD0001.html?pravo=1>, Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/ed_2015_03_02/pravo1/T079600.html?pravo=1>, Закону України «Про загальні засади подальшої експлуатації і зняття з експлуатації Чорнобильської АЕС та перетворення зруйнованого четвертого енергоблока цієї АЕС на екологічно безпечну систему» <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/ed_2014_12_28/pravo1/T980309.html?pravo=1>, порушення відповідачем прав позивача при звільненні його з роботи не встановлено.

Розглядаючи спір, який виник між сторонами у справі, суд правильно визначився з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідив наявні у справі докази і надав їм належну оцінку в силу вимог ст. ст. 10, 60, 212 ЦПК України, правильно встановив обставини справи, в результаті чого ухвалив законне й обґрунтоване рішення, яке відповідає вимогам матеріального та процесуального права.

Наведені в касаційній скарзі доводи були предметом розгляду у судах попередніх інстанцій і їм надано належну оцінку, вони висновків судів не спростовують, зводяться до переоцінки доказів, що в силу вимог чинного ЦПК України на стадії касаційного розгляду справи недопустимо.

Отже, судові рішення є законними та обґрунтованими, ухваленими з додержанням норм процесуального та матеріального права, підстави для їх скасування відсутні, тому в силу вимог ч. 3 ст. 332 ЦПК України вони підлягають залишенню без змін, а касаційна скарга - відхиленню.

Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Славутицького міського суду Київської області від 25 грудня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Київської області від 08 квітня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: О.В. Ступак

О.О. Дьоміна

І.К. Парінова