Номер провадження: 22-ц/785/4920/15
Головуючий у першій інстанції Івченко В. Б.
Доповідач Черевко П. М.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.06.2015 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області у складі:

Головуючого - Черевка П.М.

Суддів - Сватаненка В.І., Артеменка І.А.

за участю секретаря - Фабіжевської Т.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Одесі справу за апеляційною скаргою представника Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» в особі Одеської обласної дирекції АТ «Райффайзен Банк Аваль» - Вдовиченко Ганни Всеволодівни на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 05 березня 2015 року по цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» до Другого Приморського відділу державної виконавчої служби, Першого Київського відділу державної виконавчої служби, Відділу державної виконавчої служби Комінтернівського районного управління юстиції Одеської області, за участю третіх осіб: ОСОБА_4, Публічне акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль», Публічне акціонерне товариство «Правекс Банк» про звільнення майна з-під арешту, -

ВСТАНОВИЛА:

У січні 2015 року ТОВ «ОТП Факторинг Україна» звернулося до Приморського районного суду м. Одеси з позовом до Другого Приморського відділу ВДВС, Першого Київського ВДВС, Відділу державної виконавчої служби Комінтернівського районного управління юстиції Одеської області, за участю третіх осіб: ОСОБА_4, ПАТ «Райффайзен Банк Аваль», ПАТ «Правекс Банк» про звільнення майна з-під арешту посилаючись на те, що 15.03.2006 року між ПАТ «Райффайзен Банк Україна», який є правонаступником ЗАТ «ОТП Банк», правонаступником всіх прав та обов'язків якого є ПАТ «ОТП Банк» та ОСОБА_4 було укладено кредитний договір ML - 201/043/2006, в забезпечення виконання зобов'язань за яким укладено договір іпотеки № PML - 201/043/2006, відповідно до умов якого ОСОБА_4 передав АТ «ОТП Банк» в іпотеку нерухоме майно, а саме: квартиру АДРЕСА_1.

Згідно з умовами договору купівлі-продажу кредитного портфелю № б/н від 26.11.2010 року та договору відступлення прав № б/н від 26.11.2010 року за кредитним договором ML - 201/043/2006 від 15.03.2006 року ПАТ «ОТП Банк» відступило, а ТОВ «ОТП Факторинг Україна» прийняло право вимоги за кредитним договором ML - 201/043/2006 від 15.03.2006 року, укладеного між ЗАТ «ОТП Банк», правонаступником усіх прав та обов'язків якого є ПАТ «ОТП Банк» та ОСОБА_4 та договором іпотеки PML - 201/043/2006 від 15.03.2006 року.

ОСОБА_4 звернувся до ТОВ «ОТП Факторинг Україна» з заявою про добровільну реалізацію іпотечного майна, оскільки на предмет іпотеки знайшовся покупець, однак у зв'язку з накладними арештами позивач реалізувати вищезазначене нерухоме майно не має можливості.

У зв'язку з вищенаведеним позивач звернувся до суду з відповідним позовом в якому просив скасувати арешт, накладений на все нерухоме майно 19.03.2013 року згідно постанови ВДВС Комінтернівського РУЮ Одеської області, запис №580795, скасувати арешт, накладений 19.10.2011 року Другим Приморським ВДВС Одеського МУЮ реєстраційний номер обтяження 11742106 на квартиру АДРЕСА_1, яка належить на праві приватної власності ОСОБА_4, скасувати арешт, накладений 23.10.2012 року Першим Київським ВДВС Одеського МУЮ реєстраційний номер обтяження 13164721 на все нерухоме майно, скасувати арешт, накладений 12.04.2013 року на все нерухоме майно згідно постанови ВДВС Комінтернівського РУЮ Одеської області, номер запису про обтяження 1040625.

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 05 березня 2015 року позовні вимоги ТОВ «ОПТ Факторинг Україна» задоволено, скасовано арешт, накладений постановою Другого Приморського ВДВС ОМУЮ від 19.10.2011 року винесену на квартиру АДРЕСА_1, належну ОСОБА_4, реєстраційний номер обтяження 11742106.; скасовано арешт на все нерухоме майно, належне на праві власності ОСОБА_4, накладений постановою Першого Київського ВДВС ОМУЮ від 23.10.2012 року, реєстраційний номер обтяження 13164721; скасовано арешт на все нерухоме майно, належне на праві власності ОСОБА_4 накладений постановою ВДВС Комінтернівського районного управління юстиції Одеської області ВП № 37050710 від 19.03.2013 року, номер запису про обтяження 580795; скасовано арешт на все нерухоме майно, належне на праві власності ОСОБА_4 накладений постановою ВДВС Комінтернівського районного управління юстиції Одеської області ВП №37467484 від 12.04.2013 року, номер запису про обтяження 1040625.

Вважаючи рішення суду незаконним представник ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» в особі Одеської обласної дирекції АТ «Райффайзен Банк Аваль» - Вдовиченко Г.В. звернулася до апеляційного суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Приморського районного суду м. Одеси від 05 березня 2015 року та постановити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.

Заслухавши доповідь судді - доповідача, пояснення осіб, які беруть участь у справі вивчивши матеріали справи та обговоривши підстави апеляційної скарги, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити.

Відповідно до ч.1 п.2 ст.307 ЦПК України за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право скасувати рішення суду першої інстанції і ухвалити нове рішення по суті позовних вимог.

Відповідно до п.1 ч.1,3 ст.309 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи та невідповідність висновків суду обставинам справи.

Постановляючи оскаржуване рішення про звільнення майна боржника з-під арешту суд помилково дійшов зазначеного висновку.

Судом встановлено, що 15 березня 2006 року між «Райффайзен Банк Аваль», який є правонаступником ЗАТ «ОТП Банк», правонаступником всіх прав та обов'язків якого є ПАТ «ОТП Банк» та ОСОБА_4 було укладено кредитний договір ML - 201/043/2006, в забезпечення виконання зобов'язань за яким укладено договір іпотеки № PML - 201/043/2006, відповідно умов якого ОСОБА_4 передав АТ «ОТП Банк» в іпотеку нерухоме майно, а саме: квартиру АДРЕСА_1. Згідно з умовами договору купівлі-продажу кредитного портфелю №б/н від 26.11.2010 року та договору відступлення прав №б/н від 26.11.2010 року за кредитним договором ML - 201/043/2006 від 15.03.2006 року ПАТ «ОТП Банк» відступило, а ТОВ «ОТП Факторинг Україна» прийняло право вимоги за кредитним договором ML - 201/043/2006 від 15.03.2006 року, укладений між ЗАТ «ОТП Банк» та ОСОБА_4 та договором іпотеки PML- 201/043/2006 від 15.03.2006 року.

24.10.2007 р. між ОСОБА_4 та ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» в особі Одеської обласної дирекції ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» було укладено кредитний договір № 014/0030/85/84818, за яким кредитор надав позичальнику кредит в загальній сумі 341 446,00 (триста сорок одна тисяча чотириста сорок шість) грн., за користування кредитом позичальник зобов'язався сплачувати кредитору плату у вигляді процентів за процентною ставкою 14,2 (чотирнадцять цілих та два десятих) відсотків річних, після оформлення Державного акту та укладення додаткової угоди до договору іпотеки земельної ділянки - 12,95 (дванадцять цілих дев'яносто п'ять сотих) відсотків річних.

Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання) (ст. 610 Цивільного кодексу України).

Згідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно до ч. 1 ст. 52 Закону України «Про виконавче провадження» звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні та примусовій реалізації.

Ч. 5. Закону встановлює, що у разі відсутності у боржника коштів та інших цінностей, достатніх для задоволення вимог стягувана, стягнення звертається також на належне боржнику інше майно, за винятком майна, на яке згідно із законом не може бути накладено стягнення. Звернення стягнення на майно боржника не зупиняє звернення стягнення на кошти боржника. Боржник має право запропонувати ті види майна чи предмети, на які необхідно в першу чергу звернути стягнення. Черговість стягнення на кошти та інше майно боржника остаточно визначається державним виконавцем.

19 жовтня 2011 року Другим Приморським ВДВС ОМУЮ винесена постанова про арешт належної ОСОБА_4 квартири АДРЕСА_1.

23 жовтня 2012 року Першим Київським ВДВС ОМУЮ винесена постанова про арешт на все нерухоме майно, належне на праві власності ОСОБА_4

19 березня 2913 року ВДВС Комінтернівського РУЮ Одеської області винесена постанова ВП №37050710, якою був накладений арешт на все нерухоме майно, належне на праві власності ОСОБА_4

12 квітня 2013 року ВДВС Комінтернівського районного управління юстиції Одеської області винесена постанова ВП №3746784 якою був накладений арешт на все нерухоме майно з метою погашення заборгованості за кредитним договором

Квартира АДРЕСА_1, що належить ОСОБА_4 на праві власності є майном боржника, за рахунок якого може бути погашено заборгованість ОСОБА_4 перед ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» за кредитним договором № 014/0030/85/84818 від 24.10.2007 року. На сьогоднішній день за даним кредитом у ОСОБА_4 існує заборгованість перед кредитором, відкрито виконавче провадження.

Згідно до ч. 2, 3 ст. 10 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

ТОВ «ОТП Факторинг Україна» не було надано належних доказів стосовно наявності заборгованості у ОСОБА_4 за кредитним договором МL - 201/043/2006 від 15.03.2006 року.

Згідно з ст.ст. 526, 530 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог діючого законодавства у встановлений строк.

Відповідно до ст.ст. 6, 626, 627, 629 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог діючого законодавства, договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Статтею 572 ЦК України передбачено, що в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов'язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави).

За викладених обставин колегія суддів вважає, що районний суд неповно з'ясував викладені обставини, висновок суду не відповідає встановленим обставинам, що є підставою для скасування оскаржуваного рішення та постановлення нового рішення.

Апеляційна скарга за викладених обставин є обґрунтованою.

Підстав для задоволення позову колегія суддів не вбачає.

На підставі викладеного та керуючись ст. 303, п.2 ч.1 ст.307, п.1, 3 ч.1, ст.309, ст. 313, 314, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу представника Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» в особі Одеської обласної дирекції АТ «Райффайзен Банк Аваль» - Вдовиченко Ганни Всеволодівни - задовольнити.

Рішення Приморського районного суду м. Одеси від 05 березня 2015 року - скасувати.

Ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» - відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, проте може бути оскаржено до Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий П.М. Черевко

Судді: В.І. Сватаненко

І.А. Артеменко