Справа № 569/6073/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 червня 2015 року Рівненський міський суд

під головуванням судді Ковальова І.М.

при секретарі Якимець О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Рівне цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про спонукання до укладення договору оренди житлової квартири,-

в с т а н о в и в :

В Рівненський міський суд з позовом до ОСОБА_2 про спонукання до укладення договору оренди житлової квартири звернувся ОСОБА_1

В судовому засіданні позивач та представник позивача заявлені позовні вимоги повністю підтримали з підстав, викладених у позовній заяві, просять суд їх задоволити та зобовязати ОСОБА_2 укласти з ОСОБА_1 договір оренди житлової квартири АДРЕСА_1 на умовах, запропонованих ОСОБА_1. Свої вимоги мотивує тим, що він є власником квартири, а відповідач фактично користується майном яке належить йому проживаючи у квартирі, яка належить йому. Оскільки, між ними відсутня угода про безоплатне користування житлом, він як власник квартири, має повне право здати відповідачу квартиру в оренду, шляхом укладення договору оренди квартири, у звязку з чим він звернувся до відповідача з пропозицією про укладення договору оренди житла. Однак, відповідач проти укладення даного договору категорично заперечує. Позивач в судовому засіданні не заперечив про зменшення розміру орендної плати та набуття чинності договору з моменту набрання рішення законної сили.

В судовому засіданні відповідач та представник відповідача заявлені позовні вимоги позивача не визнали, вважають їх безпідставними, що позивач вибрав неналежний спосіб захисту свої прав тому просять суд відмовити у їх задоволенні з підстав, викладених у письмових запереченнях на позов.

Заслухавши учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи та подані сторонами письмові докази по справі, суд прийшов до висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають до задоволення, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що сторони по справі перебували у зареєстрованому шлюбі з 26 липня 2002 року, від якого мають неповнолітню дитину доньку Карину, ІНФОРМАЦІЯ_1. Рішенням Рівненського міського суду від 17 вересня 2010 року шлюб між сторонами розірвано.

До укладення шлюбу, позивач набув у власність квартиру АДРЕСА_2.

Дана обставина підтверджується дослідженим в судовому засіданні Витягом з державного реєстру речових прав на нерухоме мано про реєстрацію права власності №20297200 від 10 квітня 2014 року з якого вбачається, що ОСОБА_1 на праві приватної власності належить однокімнатна квартира за адресою АДРЕСА_3 на підставі дублікату договору дарування квартири, посвідченим приватним нотаріусом ОСОБА_3 07 березня 2002 року за №1648, серія та номер 1212, виданий приватним нотаріусом Рівненського міського нотаріального округу ОСОБА_3

Після розірвання шлюбу, позивач повторно одружився та проживає за адресою ІНФОРМАЦІЯ_2, а відповідач з неповнолітньою дитиною залишилась проживати у квартирі за адресою АДРЕСА_3 в м.Рівне.

Між сторонами по справі не укладалась угода про безоплатне користування квартирою 79 в м.Рівне, вул.Є.Коновальця, 7.

Позивач неодноразово звертався до відповідача з пропозицією укласти договір оренди житлового приміщення, однак відповідачка ухиляється від укладення договору.

24 березня 2015 року позивач направив відповідачці проект договору оренди квартири, який отриманий відповідачкою 31 березня 2015 року.

Жодної відповіді відповідачки щодо укладення вказаного договору позивач не отримав.

Відповідно до ч.1 ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Відповідно до ч.1 ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ч.1 ст.383 ЦК України власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва.

Відповідно до ч.2 ст.386 ЦК України власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.

Відповідно до ч.1 ст.811 ЦК України договір найму житла укладається у письмовій формі.

Відповідно до ст.150 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.

Відповідно до ст.156 ЖК України члени сім'ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням.

За згодою власника будинку (квартири) член його сім'ї вправі вселяти в займане ним жиле приміщення інших членів сім'ї. На вселення до батьків їх неповнолітніх дітей згоди власника не потрібно.

Члени сім'ї власника будинку (квартири) зобов'язані дбайливо ставитися до жилого будинку (квартири). Повнолітні члени сім'ї власника зобов'язані брати участь у витратах по утриманню будинку (квартири) і придомової території та проведенню ремонту. Спори між власником та членами його сім'ї про розмір участі в витратах

вирішуються в судовому порядку.

До членів сім'ї власника будинку (квартири) належать особи, зазначені в частині другій статті 64 цього Кодексу. Припинення сімейних відносин з власником будинку (квартири) не позбавляє їх права користування займаним приміщенням. У разі відсутності угоди між власником будинку (квартири) і колишнім членом його сім'ї про безоплатне користування жилим приміщенням до цих відносин застосовуються правила, встановлені статтею 162 цього Кодексу.

Відповідно до ст.158 ЖК України наймач користується жилим приміщенням у будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, відповідно до договору найму жилого приміщення.

Договір найму жилого приміщення укладається між власником будинку (квартири) і наймачем у письмовій формі з наступною реєстрацією у виконавчому комітеті місцевої Ради народних депутатів або в органі управління, що ним утворюється. Договір повинен містити вказівку на предмет договору, строк, на який він укладається, визначати права і обов'язки наймодавця і наймача та інші умови найму.

Відповідно до ст.161 ЖК України наймач вправі вселити в займане ним жиле приміщення у будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, свою дружину, дітей, батьків, а також інших осіб за письмовою згодою власника будинку (квартири) і всіх членів сім'ї, які проживають з наймачем. На вселення до батьків їх неповнолітніх дітей зазначеної згоди не потрібно.

Особи, що вселилися в жиле приміщення відповідно до цієї статті як члени сім'ї наймача, набувають рівного з іншими членами сім'ї права користування приміщенням, якщо при їх вселенні між цими особами, наймодавцем, наймачем та членами його сім'ї, які проживають разом з ним, не було іншої угоди про порядок користування жилим приміщенням.

Згідно ст.162 ЦК України плата за користування жилим приміщенням в будинку (квартирі), що належить громадянинові направі приватної власності, встановлюється угодою сторін.

Плата за комунальні послуги береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами.

Строки внесення квартирної плати і плати за комунальні послуги визначаються угодою сторін. Наймач зобов'язаний своєчасно вносити квартирну плату і плату за комунальні послуги.

Згідно ст.ст.643,646 ЦК України, договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. Пропозицію укласти договір (оферту) може зробити кожна із сторін майбутнього договору. Пропозиція укласти договір має містити істотні умови договору і виражати намір особи , яка її зробила, вважати себе зобовязаною у разі її прийняття (акцепт) повинна бути повною та безумовною.

Згідно ст.ст.643,646 ЦК України, якщо в пропозиції укласти договір вказаний строк для відповіді, договір є укладеним, коли особа, яка зробила пропозицію, одержала відповідь про прийняття пропозиції протягом цього строку.

Стаття 649 ЦК України регулює вирішення переддоговірних спорів в разі виникнення розбіжностей між сторонами при укладенні договору.

Таким чином, нормами законодавства, на які посилається позивач, надано право сторонам укладати такі договори.

Докази того, що відповідачка погодилася укласти з позивачем договір найму на запропонованих ним умовах відсутні. Сам позивач зазначив, що відповідачка не надала відповіді на його пропозицію.

Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог чи заперечень.

Враховуючий вищевикладені обставини у їх сукупності, та те, що в судовому засіданні позивач та представник позивача довели заявлені ними позовні вимоги належними та допустимими доказами, що відповідачка не є членом сім'ї позивача, фактично користується майном позивача проживаючи у квартирі, яка належить позивачу на праві приватної власності, та те, що між сторонами відсутня угода про безоплатне користування житлом, а позивач, як власник квартири, має право здати відповідачу квартиру в оренду, шляхом укладення договору оренди квартири, у звязку з чим він звернувся до відповідача з пропозицією про укладення договору оренди житла, однак відповідач проти укладення даного договору категорично заперечує, встановлених обставин відповідач та представник відповідача не спростували, тому позовні вимоги підлягають до задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.10,60,212,213,215,294 ЦПК України, ст.ст.319,321,383,386,640,641,643,6496,649,811 ЦК України, ст.ст.150,156,158,161, 162 ЖК України, суд,- в и р і ш и в :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про спонукання до укладення договору оренди житлової квартири задоволити.

Зобовязати ОСОБА_2 укласти з ОСОБА_1 договір оренди житлової квартири АДРЕСА_1 на умовах, запропонованих ОСОБА_1 з моменту вступу рішення в законну силу.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий :