У х в а л а

ІМенем УКраїни

20 травня 2015 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Кузнєцова В.О.,

суддів: Ізмайлової Т.Л., Мартинюка В.І.,

Мостової Г.І., Наумчука М.І.,

розглянувши цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Південкомбанк», третя особа - приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Грандвіс», про зобов'язання вчинити дії, за касаційною скаргою ОСОБА_4, який діє від імені публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Південкомбанк», на рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 8 серпня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Чернігівської області від 2 лютого 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У липні 2014 року ОСОБА_3 звернулася до суду з указаним позовом. Зазначала, що 22 жовтня 2013 року між нею та публічним акціонерним товариством «Комерційний банк «Південкомбанк» (далі - ПАТ «КБ «Південкомбанк») було укладено кредитний договір № 10К-60Ф, за умовами якого банк надав їй кредит у розмірі 380 000 грн зі сплатою 20,50 % річних. На забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором між банком та приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «Грандвіс» укладено договір застави майнових прав на депозитний вклад № 103-60Ф, відповідно до якого останнє передало в заставу майнові права на грошові кошти, що знаходяться на вкладному депозитному рахунку № НОМЕР_1, відкритому згідно з договором банківського вкладу № 68Д-36Ю від 6 квітня 2010 року. 20 травня 2014 року у зв'язку з погіршенням свого майнового стану вона та приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Грандвіс» звернулися до відповідача із заявою про негайне списання коштів із рахунку, зазначеному в п. 1.2 договору застави майнових прав на депозитний вклад № 103-60Ф від 22 жовтня 2013 року, для погашення поточної заборгованості за кредитним договором № 10К-60Ф від 22 жовтня 2013 року станом на 20 травня 2014 року та залишку заборгованості за кредитом. 26 травня 2014 року ПАТ «КБ «Південкомбанк» списало грошові кошти в розмірі 6 523 грн 98 коп. у рахунок погашення заборгованості по сплаті процентів за користування кредитом та пені. Враховуючи, що банк не списав кошти у рахунок погашення заборгованості за тілом кредиту в розмірі 380 000 грн, просила задовольнити позов.

Рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 8 серпня 2014 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Чернігівської області від 2 лютого 2015 року, позов задоволено. Зобов'язано ПАТ «КБ «Південкомбанк» списати грошові кошти в розмірі 6 708 грн 06 коп. у рахунок погашення простроченої заборгованості по сплаті процентів за користування кредитом та в розмірі 6 491 грн 67 коп. у рахунок поточної заборгованості по сплаті процентів за користування кредитом по кредитному договору № 10К-60Ф із депозитного рахунку приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Грандвіс» № НОМЕР_1, відкритому у Чернігівському відділенні ПАТ «КБ «ПівденкомБанк», майнові права на який, на підставі договору застави майнових прав на депозитний вклад № 68Д-36Ю від 6 квітня 2010 року, передано в заставу на забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором № 10К-60Ф від 22 жовтня 2013 року. Зобов'язано ПАТ «КБ «Південкомбанк» списати грошові кошти в розмірі 380 000 грн у рахунок погашення поточної заборгованості за кредитом по кредитному договору № 10К-60Ф від 22 жовтня 2013 року з депозитного рахунку приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Грандвіс» № НОМЕР_1, відкритому у Чернігівському відділенні ПАТ «КБ «ПівденкомБанк», майнові права на який, на підставі договору застави майнових прав на депозитний вклад № 68Д-36Ю від 6 квітня 2010 року, передано в заставу на забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором № 10К-60Ф від 22 жовтня 2013 року.

Бойко Ю.М., який діє від імені ПАТ «КБ «Південкомбанк», звернувся до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ із касаційною скаргою, в якій просить оскаржувані судові рішення скасувати, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, справу передати на новий розгляд до суду першої інстанції.

Касаційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Залишаючи без змін рішення суду першої інстанції про задоволення позову, апеляційний суд погодився із його висновком про те, що відповідач належним чином не виконував взятих на себе зобов'язань та безпідставно не здійснював списання коштів, в той час як позивач мав всі правові підстави достроково повернути отриманий кредит шляхом списання грошових коштів з депозитного рахунку ПрАТ «СК «Грандвіс», майнові права на які було передано в заставу ПАТ «КБ «Південкомбанк» на забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором.

Проте повністю з такими висновками апеляційного суду погодитися не можна.

Судами встановлено, що 22 жовтня 2013 року між ОСОБА_3 та ПАТ «КБ «Південкомбанк» укладено кредитний договір № 10К-60Ф, за умовами якого банк надав їй кредит у розмірі 380 000 грн зі сплатою 20,50 % річних.

На забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором між банком та приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «Грандвіс» укладено договір застави майнових прав на депозитний вклад № 103-60Ф, відповідно до якого останнє передало в заставу майнові права на грошові кошти, що знаходяться на вкладному депозитному рахунку № НОМЕР_1, відкритому згідно з договором банківського вкладу № 68Д-36Ю від 6 квітня 2010 року.

20 травня 2014 року у зв'язку з погіршенням свого майнового стану ОСОБА_3 та приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Грандвіс» звернулися до відповідача із заявою про негайне списання коштів із рахунку, зазначеному в п. 1.2 договору застави майнових прав на депозитний вклад № 103-60Ф від 22 жовтня 2013 року, для погашення поточної заборгованості за кредитним договором № 10К-60Ф від 22 жовтня 2013 року станом на 20 травня 2014 року та залишку заборгованості за кредитом.

Відповідно до п. 3.1.4 кредитного договору № 10К-60Ф, який було включено до нього на підставі додаткової угоди № 1 від 25 квітня 2014 року, кредитор зобов'язаний впродовж 2 (двох) робочих днів звернути стягнення на засоби забезпечення виконання зобов'язань, передбачених п. 1.2 Договору, шляхом першочергового списання грошових коштів з депозитного рахунку ПрАТ «СК «Грандвіс», що розміщені в Чернігівському відділенні ПАТ «КБ «Південкомбанк» згідно з договором банківського вкладу «Стандартний» № 68Д-36Ю від 6 квітня 2010 року, на виконання зобов'язань позичальника за цим договором.

26 травня 2014 року ПАТ «КБ «Південкомбанк» списало грошові кошти в розмірі 6 523 грн 98 коп. у рахунок погашення заборгованості за процентами за користування кредитом та пені.

Відповідно до ст. 23 Закону України «Про заставу» від 2 жовтня 1992 року при заставі майнових прав реалізація предмета застави провадиться шляхом уступки заставодавцем заставодержателю вимоги, що випливає із заставленого права. Заставодержатель набуває право вимагати в судовому порядку переводу на нього заставленого права в момент виникнення права звернення стягнення на предмет застави.

З наведеного вбачається, що банк має право, але не зобов'язаний задовольнити свої вимоги за рахунок заставлених майнових прав.

Перевіряючи рішення районного суду апеляційний суд не врахував того, що не реалізація банком свого права не може свідчити про порушення прав позивача, яка могла погасити кредит достроково шляхом внесення коштів, не звернув уваги на те, що у п. 3.1.4 кредитного договору не вказано з якої дати чи події настає обов'язок банку впродовж двох робочих днів звернути стягнення на засоби забезпечення виконання зобов'язань, не врахував, що заставодатель документів на переказ готівки із депозитного рахунку на погашення боргу не подав.

З огляду на викладене, те, що банк не скористався своїм правом погасити кредит за рахунок коштів, що належать заставодателю, і знаходяться на його рахунках в банку, не може свідчити про порушення зобов'язання кредитором.

Враховуючи викладене, апеляційний суд перевіряючи рішення суду першої інстанції, яким позов задоволено, дійшов передчасного висновку про його законність та залишив його без змін.

Вказані порушення норм процесуального права (ст. ст. 10, 60, 179, 212 ЦПК України) унеможливили встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи, в зв'язку з чим ухвала апеляційного суду не може вважатись законною і обґрунтованою та в силу ст. 338 ЦПК України підлягає скасуванню з передачею справи на новий розгляд до цього суду.

Керуючись ст. ст. 336, 338 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ,

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_4, який діє від імені публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Південкомбанк», задовольнити частково.

Ухвалу апеляційного суду Чернігівської області від 2 лютого 2015 року скасувати, справу передати на новий розгляд до цього суду.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий В.О. Кузнєцов
Судді:Т.Л. Ізмайлова В.І. Мартинюк Г.І. Мостова М.І. Наумчук