Провадження №2/521/4668/15
23 листопада 2015 року Малиновський районний суд м. Одеси у складі:
головуючого судді - Поліщук І.О.,
при секретарі - Святецької І.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -
Представник ПАТ «Дельта Банк» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, в якому просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором в сумі 226 427,60 гривень, а також витрати по сплаті судового збору. В обґрунтування своїх вимог представник позивача посилався на те, що 26.12.2007 року між ПАТ «Кредитпромбанк» та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір № 28.3/917-КЕК-07 згідно умов якого банк надав позичальнику кредитні кошти в розмірі 35 000,00 гривень з розрахунку 32% річних за користування кредитом на строк з 26.12.2007 року до повного погашення кредиту. Оскільки позичальник умови кредитного договору належним чином не виконує, станом на 15.06.2015 року сума заборгованості становить 226 427,60 гривень, з яких: сума заборгованості за кредитом - 11 744,17 гривні; сума заборгованості за відсотками - 0,00 гривень; пеня - 214 331,10 гривня; сума за ставкою 3% від простроченої заборгованості по тілу - 352,32 гривні та сума за ставкою 3% від простроченої заборгованості по відсотках - 0,00 гривень.
Представник позивача у судове засідання не з'явилась, надала до суду заяву, в якій просить суд розглянути справу за її відсутності та зазначила, що заявлені позовні вимоги підтримує у повному обсязі, а також вказала, що не заперечує проти заочного розгляду справи.
Відповідачка в судові засідання не з'явилась, про час і місце судового засідання повідомлялась належним чином, шляхом направлення судових ухвал та повісток на адресу місця реєстрації згідно довідки Відділу адресно-довідкової роботи ГУ ДМС України в Одеській області.
Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.
Відповідно до ст. 169 ЦПК України, якщо суд не має відомостей про причину неявки відповідача, повідомленого належним чином, або причину неявки буде визнано неповажною, суд вирішує справу на підставі наявних у справі даних чи доказів.
Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази у їх сукупності, вважає, що позовні вимоги підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.
Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.
У судовому засіданні встановлено, що 20.05.2013 року між Публічним акціонерним товариством «Кредитпромбанк» та Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» було укладено договір купівлі-продажу прав вимоги, відповідно до якого в порядку, обсязі та на умовах, визначених даним договором, ПАТ «Кредитпромбанк» передає (відступає) ПАТ «Дельта Банку» права вимоги за кредитними та забезпечувальними договорами, внаслідок чого ПАТ «Дельта Банк» змінює ПАТ «Кредитпромбанк» як кредитора (стає новим кредитором) у зазначених зобов'язаннях, а внаслідок передачі від ПАТ «Кредитпромбанк» до ПАТ «Дельта Банку» прав вимоги до боржників, до ПАТ «Дельта Банк» переходить (відступається) право вимоги (замість ПАТ «Кредитпромбанк») від боржників повного, належного та реального виконання обов'язків за кредитними та забезпечувальними договорами. Отже, відповідно до договору купівлі-продажу прав вимоги за кредитами ПАТ «Дельта Банк» набув права вимоги по кредитному договору.
26.12.2007 року між ПАТ «Кредитпромбанк» та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір №28.3/917-КЕК-07 згідно умов якого банк надав позичальнику кредитні кошти в розмірі 35 000,00 гривень з розрахунку 32% річних за користування кредитом на строк з 26.12.2007 року до повного погашення кредиту.
Відповідно до п.п. 2.1., 2.2., 2.3., 2.4. кредитного договору №28.3/917-КЕК-07 від 26.12.2007 року, банк надає позичальнику кредити на умовах забезпеченості, строковості, повернення та платності наданих грошових коштів протягом дії цього договору. Кредит надається на споживчі цілі. Датою видачі кредиту вважається день зарахування грошових коштів на зазначений в пункті 1.2. цього договору рахунок, відкритий банком для обліку заборгованості позичальника за кредитом, наданим згідно з цим договором. Сума кредиту надається позичальнику в готівковій формі через касу банку.
Згідно до п. 9.1. кредитного договору №28.3/917-КЕК-07 від 26.12.2007 року, цей договір набуває чинності з дня його підписання і діє до повного погашення позичальником заборгованості кредитом та процентами, а при наявності простроченої заборгованості - і пені за несвоєчасне повернення кредиту, сплату процентів.
У зв'язку з тим, що позичальник своїх зобов'язань по поверненню кредиту і сплаті процентів не виконує станом на 15.06.2015 року сума заборгованості становить 226 427,60 гривень, з яких: сума заборгованості за кредитом - 11 744,17 гривні; сума заборгованості за відсотками - 0,00 гривень; пеня - 214 331,10 гривня; сума за ставкою 3% від простроченої заборгованості по тілу - 352,32 гривні та сума за ставкою 3% від простроченої заборгованості по відсотках - 0,00 гривень.
Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.
Згідно ч.1 ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).
Відповідно до ч. 1 ст. 1048 , ч. 1 ст. 1049 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики . Позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Згідно ч.2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до умов кредитного договору.
Відповідно до ч.1 ст.549, п.3 ч.1 ст.611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов'язання настають наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки - грошової суми, яку боржник повинен сплатити кредиторові у разі порушення ним зобов'язання.
Згідно ч. 3 ст. 549 Цивільного кодексу України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожний день прострочення виконання.
За ст.550 ЦК України право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або не належним виконанням зобов'язання. Проценти на неустойку не нараховуються. Згідно до ст.551 ЦК України встановлено, що розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Відповідно до п.6 ч.1 ст.3 ЦК України загальними засадами цивільного законодавства та водночас засадами, яких має ґрунтуватися зобов'язання між сторонами є добросовісність, розумність та справедливість. Положеннями ст.6, ч.1 ст.627 ЦК України встановлено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагенту та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Таким чином, вимога щодо врахування принципу розумності є прямою вимогою закону до договору, зокрема сума неустойки (штрафу, пені) яка передбачена в договорі має бути розумною.
Постановою Пленуму Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» № 5 від 30.03.2012 року передбачено застосування положення частини третьої статті 551 ЦК України про зменшення розміру неустойки. Істотними обставинами в розумінні частини третьої статі 551 ЦК, на думку Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ, можна вважати зокрема ступень виконання зобов'язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов'язанні; не лише майнові й інші інтереси сторін що заслуговують на увагу (наприклад відсутність негативних наслідків для позивача через прострочення виконання зобов'язання).
При оцінці наслідків порушення зобов'язань відповідачки ОСОБА_1 за кредитним договором №28.3/917-КЕК-07 від 26.12.2007 року, застосовуючи принципи добросовісності, розумності і справедливості, суд вважає доцільним зменшити розмір заявленої позивачем до стягнення неустойки (пені та штрафів) з підстав не співмірності завданим позивачу збитків та ступінь виконання зобов'язання боржником.
Враховуючи відсутність чіткого, нормативно закріпленого механізму зменшення розміру неустойки, суд об'єктивно оцінюючи обставини справи вважає, що сума неустойки (пені та штрафів) яка була нарахована банком у загальному розмірі 214 331,10 гривня майже у двадцять раз перевищує суму основної заборгованості за кредитом (11 744,17 гривні), тому виходячи із положень ст.551 ЦК України, суд вважає можливим зменшити розмір пені до розміру основного боргу за кредитом.
Відповідно до частини 1 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.
Згідно з частиною 1 статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.
Частиною 2 статі 6 ЦК України передбачено, що сторони мають право врегулювати у договорі, який передбачений актами цивільного законодавства, свої відносини, які не врегульовані цими актами.
Відповідно до статті 6 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору,виборі контрагента т визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (стаття 627 ЦК України).
Згідно зі статтею 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.
Згідно ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися в суд за захистом свого цивільного права у випадку його порушення з вимогою про примусове виконання зобов'язання в натурі.
Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільну справу в межах заявлених вимог і на підставі представлених сторонами доказів.
Відповідно до ст. 88 ЦПК України, витрати по сплаті судового збору у розмірі 243 гривні 60 копійок підлягають стягненню з відповідача на користь держави.
Враховуючи вищевикладене, на підставі ст.ст. 6, 16, 526, 530, 543, 549-552, 610, 626, 629, 1054, 1050 Цивільного кодексу України, та керуючись ст.ст. 10, 11, 88, 169, 209, 212, 224-226 Цивільного процесуального кодексу України, Постановою Пленуму Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» № 5 від 30.03.2012 року, суд -
Позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити частково.
сума заборгованості за кредитом - 11 744,17 гривні;
сума заборгованості за відсотками - 0,00 гривень;
пеня - 11 744,17 гривні;
сума за ставкою 3% від простроченої заборгованості по тілу - 352,32 гривні;
сума за ставкою 3% від простроченої заборгованості по відсотках - 0,00 гривень.
Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь держави 243 (двісті сорок три) гривні 60 копійок - витрати по сплаті судового збору.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що постановив його за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом 10 днів з дня отримання копії заочного рішення до суду першої інстанції.
Позивачем рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Одеської області в загальному порядку на протязі десяти днів.
В разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, рішення може бути оскаржене сторонами до апеляційного суду Одеської області шляхом подання апеляційної скарги на протязі десяти днів.