АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
_______________________________________
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 червня 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва у складі:

головуючого - судді Рейнарт І.М.

суддів Барановської Л.В., Качана В.Я.

при секретарі Мікітчак А.Л.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на ухвалу Голосіївського районного суду м. Києва від 9 лютого 2015р. про закриття провадження по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до органу самоорганізації населення «Будинковий комітет «Вулиця Горького, 19/21» про захист порушеного права,

встановила:

у квітні 2014р. позивач звернулася до суду з позовом про визнання права користування приміщеннями загального користування будинку АДРЕСА_1 та прибудинковою територією.

Ухвалою суду від 9 лютого 2015р. провадження у справі закрито.

У поданій апеляційній скарзі представник позивача просить ухвалу суду скасувати, справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Апелянт посилається на порушення судом норм процесуального права, оскільки спір, який виник між сторонами, не є господарським, а та обставина, що позивач є суб'єктом підприємницької діяльності та використовує для своєї діяльності нежитлові приміщення, не впливає на суть спору і не може бути вирішений у порядку господарського судочинства.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, пояснення апелянта, який підтримав апеляційну скаргу, пояснення представників відповідача, які заперечували проти апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає, що вона підлягає задоволенню з таких підстав.

Закриваючи провадження у справі, суд першої інстанції виходив з того, що позивач зареєстрована суб'єктом підприємницької діяльності, здійснює господарську діяльність, тому спір виник між суб'єктом підприємницької діяльності та юридичною особою, з приводу користування прибудинковою територією, який підлягає вирішенню у порядку господарського судочинства.

Проте, погодитися з таким висновком суду не можна, оскільки він не відповідає матеріалам справи та не ґрунтується на нормах процесуального права.

Згідно зі ст. 15 ЦПК України суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого

№ апеляційного провадження: 22-ц/796/6875/2015
Головуючий у суді першої інстанції: Хоменко О.Л.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Рейнарт І.М.
судочинства.

Відповідно до ч. 1 ст. 12 ГПК України господарським судам підвідомчі: 1) справи у

- 2 -

спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні господарських договорів, у тому числі щодо приватизації майна, та з інших підстав, 2) справи про банкрутство; 3) справи за заявами органів Антимонопольного комітету України, Рахункової палати з питань, віднесених законодавчими актами до їх компетенції; 4) справи, що виникають з корпоративних відносин у спорах між юридичною особою та її учасниками (засновниками, акціонерами, членами), у тому числі учасником, який вибув, а також між учасниками (засновниками, акціонерами, членами) юридичної особи, пов'язаними із створенням, діяльністю, управлінням та припиненням діяльності такої особи, крім трудових спорів; 5) справи у спорах щодо обліку прав на цінні папери; 6) справи у спорах, що виникають із земельних відносин, в яких беруть участь суб'єкти господарської діяльності, за винятком тих, що віднесено до компетенції адміністративних судів; 7) справи у спорах з майновими вимогами до боржника, стосовно якого порушено справу про банкрутство, у тому числі справи у спорах про визнання недійсними будь-яких правочинів (договорів), укладених боржником; стягнення заробітної плати; поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника, за винятком спорів, пов'язаних із визначенням та сплатою (стягненням) грошових зобов'язань (податкового боргу), визначених відповідно до Податкового кодексу України, а також справ у спорах про визнання недійсними правочинів (договорів), якщо з відповідним позовом звертається на виконання своїх повноважень контролюючий орган, визначений Податковим кодексом України; 8) справи за заявами про затвердження планів санації боржника до порушення справи про банкрутство.

Позивач звернулася до суду із позовом про захист своїх прав, як власника нежитлових приміщень, при цьому, не посилалася на те, що з відповідачем перебуває у договірних стосунках, тому висновок суду першої інстанції, що даний спір підвідомчий господарським судам, є неправомірним.

Оскільки ухвала суду постановлена з порушенням норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання, колегія суддів скасовує ухвалу суду та направляє справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись ст.ст.303, 307, 311, 313-315, 317 ЦПК України, колегія суддів

ухвалила:

апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 задовольнити.

Ухвалу Голосіївського районного суду м. Києва від 9 лютого 2015р. скасувати, матеріали справи за позовом ОСОБА_1 до органу самоорганізації населення «Будинковий комітет «Вулиця Горького, 19/21» про захист порушеного права повернути до Голосіївського районного суду м. Києва для продовження розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Головуючий:

Судді: