Головуючий суду 1 інстанції - ОСОБА_1
Доповідач - В.В. Заіка
Справа № 415/1340/15-ц
Провадження № 22ц/782/260/15
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 червня 2015 року м.Сєвєродонецьк

Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Луганської області в складі:

головуючого Заіки В.В.

суддів Романченка В.О., Лісіциної А.І.

при секретарі Веселові С.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі апеляційного суду Луганської області в м. Сєвєродонецьку апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Лисичанського міського суду Луганської області від 14 квітня 2015 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до Головного управління охорони здоровя Луганської обласної державної адміністрації про стягнення моральної шкоди, треті особи: комунальний заклад «Алчевська міська станція швидкої медичної допомоги», Головне управління державного казначейства України в Луганській області,-

в с т а н о в и л а :

Рішенням Лисичанського міського суду Луганської області від 14 квітня 2015 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до Головного управління охорони здоровя Луганської обласної державної адміністрації про відшкодування моральної шкоди було відмовлено.

Не погодившись із вказаним рішенням суду, ОСОБА_2 звернувся з апеляційною скаргою на нього, вважає його незаконним, необгрунтованим, ухваленим із порушенням норм матеріального та процесуального права, просив зазначене рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити його позовні вимоги у повному обсязі.

Заслухавши доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду, судова колегія вважає апеляційну скаргу такою, що не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обгрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ст.308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без зміни, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням вимог матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Згідно із ст.60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

При апеляційному розгляді вказаної цивільної справи колегія суддів приймає до уваги положення ч.1 ст.303 Цивільного процесуального кодексу України, відповідно до якого під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Судом першої інстанції у відповідності до вимог ст.ст.212, 213 ЦПК України були повно і всебічно дослідженні обставини справи та дана належна оцінка доказам, на які сторони посилалися в суді першої інстанції. Суд правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює.

Із матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 27.02.2015 року звернувся до Лисичанського міського суду Луганської області з позовною заявою до Головного управління охорони здоровя Луганської обласної державної адміністрації про стягнення заборгованості по заробітній платі та відшкодування моральної шкоди.

Ухвалою Лисичанського міського суду Луганської області від 02 березня 2015 року позовна заява ОСОБА_2 в частині його вимог до Головного управління охорони здоровя Луганської обласної державної адміністрації про стягнення заборгованості по заробітній платі на підставі п.6 ч.3 ст.121 ЦПК України була повернута позивачеві.

Одночасно вказаною ухвалою було відкрито провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 в частині його вимог до Головного управління охорони здоровя Луганської обласної державної адміністрації про відшкодування моральної шкоди.

Ухвала Лисичанського міського суду Луганської області від 02 березня 2015 року не оскаржувалась та є чинною.

Рішенням Лисичанського міського суду Луганської області від 14 квітня 2015 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до Головного управління охорони здоровя Луганської обласної державної адміністрації про відшкодування моральної шкоди було відмовлено.

На думку колегії суддів, відмовляючи у задоволенні зазначених позовних вимог, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що Головне управління охорони здоровя Луганської обласної державної адміністрації не є належним відповідачем у справі, оскільки із матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 перебував у трудових відносинах з Комунальним закладом «Алчевська міська станція швидкої медичної допомоги», яке є самостійною юридичною особою та самостійним розпорядником бюджетних коштів.

КЗ «Алчевська міська станція швидкої медичної допомоги» в якості відповідача (співвідповідача) залучений до участі у справі не був, позовних вимог до вказаного закладу ОСОБА_2 не заявляв.

Належних та допустимих доказів на підтвердження спричинення Головним управлінням охорони здоровя Луганської обласної державної адміністрації позивачу моральної шкоди суду не надано.

Посилання апелянта на те, що Головне управління охорони здоровя Луганської обласної державної адміністрації як орган, що здійснює фінансування закладів охорони здоровя несе обовязок виплати позивачу заробітної плати не базується на законі, оскільки такий обовязок у відповідності до ст. 21 КЗпП України покладається на власника або уповноважений ним орган, що уклав з працівником трудовий договір.

За таких обставин, судова колегія вважає, що доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

Приймаючи до уваги викладене, керуючись ст.ст. 303, 304, п.1 ст.307, 308, 314-315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Лисичанського міського суду Луганської області від 14 квітня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення, однак її може бути оскаржено шляхом подання касаційної скарги протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий:

Судді: