Справа № 490/9553/13-ц
н/п 2/490/2776/2015
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

резолютивна частина

22 травня 2015 року м. Миколаїв

Центральний районний суд м. Миколаєва у складі:

головуючого судді Подзігун Г.В.

при секретарі Кошевій О.С.

за участю представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Миколаєві цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" про припинення договору поруки.

Керуючись ст. ст. 14, 209, 212-215 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позову - відмовити.

Рішення може бути оскаржене через суд першої інстанції до апеляційного суду Миколаївської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів.

Суддя Г.В.Подзігун

справа №490/9553/13-ц

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 травня 2015 року м. Миколаїв

Центральний районний суд м. Миколаєва у складі:

головуючого судді Подзігун Г.В.

при секретарі Кошевій О.С.

за участю представника позивача - ОСОБА_1

представника відповідача - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Миколаєві цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" про припинення договору поруки,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернувся до суду із позовом до ПАТ "Кредитпромбанк", правонаступником якого є ПАТ "Дельта Банк", про припинення поруки за укладеним між сторонами договором №02/02/079/08-КЛТ/П01/08-КЛТ від 16 серпня 2008 року в забезпечення виконання умов кредитного договору №02/079/08 - КЛТ, що був укладений 17 серпня 2008 року між ВАТ "Кредитпромбанк" та ЗАТ "Українські ковбаси".

Позивач у судове засідання не зявився, направив до суду свого представника, який вимоги позову підтримав та суду пояснив, що, на його думку, порука є припиненою, оскільки при укладанні 30.10.2009 року між Банком та товариством Додаткової угоди №5 до Кредитного договору було змінено основне зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшився обсяг його відповідальності.

Представник відповідача просив відмовити у задоволенні позову за пропуском позовної давності.

Вивчивши доводи позову, вислухавши пояснення учасників процесу та дослідивши письмові докази, судом встановлені наступні факти та відповідні ним правовідносини.

Як вбачається із матеріалів справи, 16 липня 2008 року між ТОВ АП "Українські ковбаси" та ПАТ "Кредитпромбанк", правонаступником якого за всіма правами та обовязками є ПАТ "Дельта Банк", було укладено кредитний договір №02/079/08-КЛТ, за умовами якого ТОВ АП "Українські ковбаси" отримало в ПАТ "Кредитпромбанк" кредит в сумі 1485000 доларів США строком до 15.07.2015 року.

16 липня 2008 року між ОСОБА_3 та ПАТ "Кредитпромбанк" був укладений договір поруки № 02/02/079/08-КЛТ/П01/08-КЛТ.

Відповідно п.1.3. договору поруки ОСОБА_3 узяв на себе зобов'язання відповідати перед Банком в тому ж обсязі, на тих же умовах та в ті ж строки, що і позичальник згідно умов вищевказаного кредитного договору.

Після укладання кредитного договору між Банком та Позичальником було укладено декілька Додаткових угод.

Так 30.10.2009 року була укладена Додаткова угода №5, відповідно до умов якої були внесені зміни до п.2.11 Договору, який передбачав, що зменшення ліміту заборгованості розпочнеться з серпня 2009 року рівними частками по 20625 доларів США протягом 71 місяця. Однак при укладанні Додаткової угоди №5 сторони погодили, що зменшення кредитної заборгованості буде відбуватись з серпня 2010 року, що призвело до збільшення обсягу відповідальності на суму процентів за один рік, що дорівнює 222750 доларів США. Згоди та таку зміну поручитель не надавав.

Згідно з ч. 1 ст. 598 ЦК України зобов'язання припиняється на підставах, встановлених договором або законом.

За положеннями ст. 559 ЦК України порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов'язання, а також у разі зміни зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності.

Відповідно до змісту ст. ст. 559, 598 ЦК України припинення зобов'язання поруки означає такий стан сторін правовідношення, при якому в силу передбачених законом обставин суб'єктивне право і кореспондуючий йому обов'язок перестають існувати.

Термін порука, застосований законодавцем у ч.1 ст.559 ЦК України, використовується в розумінні зобов'язального правовідношення поруки, з припиненням якого втрачає чинність договір поруки.

Як встановлено в судовому засіданні, пунктом 1.2. Договору поруки визначено, що поручитель ознайомлений з умовами Кредитного договору, зокрема про порядок виконання основного зобов'язання - в строк, зазначений у кредитному договорі та додаткових угодах до кредитного договору.

Крім того, поручитель ознайомлений з тим, що розмір основного зобов'язання надання кредитів в межах загальної суми 1485000,00 доларів США.

Згідно п. 1.3. Договору поруки поручитель бере на себе зобов'язання відповідати перед банком в тому ж обсязі та в ті ж строки, що і позичальник.

При цьому судом встановлено, що при укладанні між ВАТ "Кредитпромбанк" та ЗАТ "Українські ковбаси" 30.10.2009 року Додаткової угоди №5 до Кредитного договор було змінено зобов'язання, на що поручитель ОСОБА_3 в передбаченому законом порядку згоди не давав.

Однак порушене право позивача не підлягає поновленню в судовому порядку, виходячи з наступного.

Статтею 256 ЦК України визначено, що позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Загальна позовна давність встановлена статтею 257 ЦК України тривалістю у три роки.

У відповідності до вимог частини 1 статті 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

В силу вимог 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Як встановлено в ході розгляду справи, ОСОБА_3 є керівником ЗАТ "Українські ковбаси" та 30.10.2009 року діючі від імені цього підприємства підписав Додаткову угоду №5 до Кредитного договору. Таким чином він був повідомлений про зміст угоди 30.10.2009 року, та з цієї дати почався перебіг позовної давності для звернення до суду з даним позовом.

Однак позов поданий до суду лише 22.08.2013 року, тобто після спливу трирічного строку. Жодного належного доказу на підтвердження поважності причин такого пропуску суду не надано.

На підставі вищевикладеного, суд дійшов висновку, що ОСОБА_3 звернувся до суду з даним позовом після спливу позовної давності, що є підставою для відмови у його задоволенн.

Відповідно до ст.88 ЦПК України судовий збір сплачений при подачі позову.

Керуючись ст. ст. 14, 209, 212-215 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову - відмовити.

Рішення може бути оскаржене через суд першої інстанції до апеляційного суду Миколаївської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Суддя Г.В. Подзігун