ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/3344/15-ц
провадження № 2/753/2904/15
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" травня 2015 р. Дарницький районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді Сухомлінова С.М.

секретаря Палій Т.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Дочірньої компанії «Газ України» Національної акціонерної компанії «Нафтогаз України» про стягнення невиплаченої заробітної плати та відшкодування моральної шкоди,

В С Т А Н О В И В:

Позивачка звернулась до суду з позовом про стягнення з відповідача 30810 грн. невиплаченої заробітної плати та 20000 грн. моральної шкоди. Посилалась на те, що з листопада 1998 року по листопад 2014 року працювала у відповідача і згідно наказу ДК «Газ України» НАК «Нафтогаз України» від 02.08.2010р. № 416п їй було встановлено надбавку за інтенсивність праці та особливий характер роботи у розмірі 80 % від посадового окладу. Зазначала, що в порушення вимог ст. 103 КЗпП України, наказом від 23.09.2014р. № 226п наказ № 416п було скасовано та встановлено надбавку за інтенсивність праці та особливий характер роботи у розмірі 5 %. Стверджувала, що у зв'язку з тим, що відповідач не попередив в установлений законом строк про зміни умов оплати праці, чим порушив права позивача.

В судове засідання позивачка не з'явилась, але надала суду заяву в якій свої вимоги підтримала та просила розгляд справи провести за її відсутності.

Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнав та просив відмовити в його задоволенні, оскільки скасування доплат і премій не є зміною умов праці в розумінні вимог ст. 103 КЗпП України.

Вислухавши пояснення представника відповідача та дослідивши матеріали справи, суд вважає необхідним в задоволені позову відмовити, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 працювала у відповідача з 24.11.1998 р., а наказом № 295-П від 26.11.2014р. була звільнена з роботи на підставі п. 3 ст. 40 КЗпП України (а.с.10-21).

Наказом від 02.08.2010р. № 416п позивачу встановлено надбавку за інтенсивність праці та особливий характер роботи в розмірі 80% від посадового окладу (а.с.70-73), а наказом ДК «Газ України» від 23.09.2014р. №226п, наказ № 416п визнано таким, що втратив чинність та встановлено ОСОБА_2 надбавку до посадового окладу у розмірі 5 %. (а.с.60-69).

Відповідно до ст. 21 КЗпП України, трудовий договір є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов'язується виконувати роботу, визначену угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов'язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін.

Заробітна плата, відповідно до ст. 1 Закону України «Про оплату праці» - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором роботодавець виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Положеннями ст. 2 Закону передбачено, що основна заробітна плата це - винагорода за виконану роботу відповідно до встановлених норм праці (норми часу, виробітку, обслуговування, посадові обов'язки). Вона встановлюється у вигляді тарифних ставок (окладів) і відрядних розцінок для робітників та посадових окладів для службовців. Додаткова заробітна плата це - винагорода за працю понад установлені норми, за трудові успіхи та винахідливість і за особливі умови праці. Вона включає доплати, надбавки, гарантійні і компенсаційні виплати, передбачені чинним законодавством; премії, пов'язані з виконанням виробничих завдань і функцій.

Відповідно до ч.2 ст. 29 КЗпП України до початку роботи за укладеним трудовим договором власник або уповноважений ним орган зобов'язаний ознайомити працівника з правилами внутрішнього трудового розпорядку та колективним договором.

Положенням ст. 103 КЗпП України передбачено, що про нові або зміну діючих умов оплати праці в бік погіршення власник або уповноважений ним орган повинен повідомити працівника не пізніш як за два місяці до їх запровадження або зміни.

Згідно пояснень представника відповідача, питання щодо нарахування доплати та надбавки передбачені, Колективним договором, укладеним між адміністрацією ДК «Газ України» та профспілковим комітетом ДК «Газ України» на 2011-2016 рік. Так відповідно до п. 3.10.2 Колективного договору адміністрація зобов'язується в межах виділеного фонду оплати праці встановлювати працівникам ДК «Газ України» надбавки за особливий характер роботи та інтенсивність праці в розмірі до 90 відсотків посадового окладу.

Разом з цим, в трудовому законодавстві України відсутнє визначення поняття «інтенсивність праці».

Положеннями пп. 6.6.10-6.6.13 Статуту ДК «Газ України» визначена компетенція директора щодо вирішення кадрових питань на підприємстві , до яких, зокрема, відносяться питання щодо прийняття на роботу та звільнення з роботи працівників Компанії, застосування до них заходів дисциплінарного стягнення та матеріального заохочення і визначення форми і системи оплати праці працівників Компанії (а.с.75-87).

Таким чином, суд вважає, що встановлення набавки за інтенсивність праці та особливий характер роботи передбачена Колективним договором для гнучкого стимулювання працівників, оскільки надбавка може встановлюватися у будь-якому розмірі в межах граничного розміру, зазначеного у Колективному договорі, а встановлення розміру такої надбавки відноситься до виключної компетенції керівника підприємства.

При цьому, скасування доплат і премій не є зміною умов праці в розумінні ст. 103 КЗпП України.

Крім цього, згідно пояснень представника відповідача, ДК «Газ України» у період з 27.10.11 по 18.09.14 відповідно до наказів Міненерговугілля від 27.10.11 № 656, від 26.07.12 № 545, від 18.09.14 № 650 знаходилась в процесі припинення діяльності, тобто підприємство не вело господарської діяльності, яка передбачає отримання прибутку та активне впровадження основних видів діяльності. У вересні 2014 року Міністерством енергетики та вугільної промисловості України рішення про припинення ДК «Газ України» було скасовано, без відновлення основних видів діяльності з постачання газу, том, у вересні 2014 року у ДК «Газ України» відбулися зміни в організації виробництва праці. Відповідно в ДК «Газ України» відбувся перерозподіл посадових обов'язків між структурними підрозділами та працівниками, відбулась зміна структури і чисельності.

23.08.14 наказом ДК «Газ України» № 163п ОСОБА_2, перебуваючи на посаді начальника Управління по роботі з персоналом, була попереджена про скорочення у зв'язку із змінами в організації виробництва праці(а.с.104,105).

Згідно заяви та наказу (а.с.122,123) вбачається, що 03.09.14 ОСОБА_2, будучи обізнаною з умовами роботи та, відповідно оплати праці, власноруч написала заяву про переведення на посаду начальника Відділу по роботі з персоналом.

Відповідно до п. 6.6.11Статуту ДК «Газ України» призначення на посаду начальника кадрової служби відбувається після погодження НАК «Нафтогаз України». Отже, після отримання такого погодження на підставі заяви ОСОБА_2 30.09.14 видано наказ ДК «Газ України» № 239п про призначення ОСОБА_2 на посаду начальника відділу по роботі з персоналом із збереженням попередніх умов оплати праці, тобто посадового окладу. При цьому про додаткову оплату та її види ні в наказі, ні в іншому документі не вказувалось. Задля цього, Адміністрацією та профспілковим комітетом ДК «Газ України» прийнято рішення про підвищення позивачу позиції в додатку № 2 до Колдоговору задля щодо посадового окладу самостійного структурного підрозділу (щодо посадового окладу самостійного структурного підрозділу).

В наказі від 23.09.14 під № 226п визначено, що він прийнятий «у зв'язку зі зменшенням обсягів робіт та враховуючи перерозподіл посадових обов'язків між працівниками ДК «Газ України»».

Таким чином, посилання Позивача в позовній заяві на те, що «протягом вересня-жовтня того ж року значно виросли обсяги робіт» не відповідають дійсності та спростовуються наведеними доказами. Отже, підстав у керівника підприємства для застосування заохочення у виді надбавок на даному етапі не було.

Враховуючи зміни, які відбулись в структурі і організації виробництва праці ДК «Газ України», ОСОБА_2, написавши заяву про переведення на нову посаду та не заявивши жодних заперечень при ознайомлення з наказом про переведення на посаду начальника відділу та наказом про встановлення надбавки за інтенсивність праці у розмірі 5 відсотків, погодилась на продовження роботи саме на таких умовах.

Відповідно до ст. 94 КЗпП розмір заробітної плати залежить від складності та умов виконуваної роботи, професійно-ділових якостей працівника, результатів його праці та господарської діяльності підприємства, установи, організації і максимальним розміром не обмежується.

Статтею 97 КЗпП встановлено, що форми і системи оплати праці, норми праці, розцінки, тарифні сітки, ставки, схеми посадових окладів, умови запровадження та розміри надбавок, доплат, премій, винагород та інших заохочувальних, компенсаційних і гарантійних виплат встановлюються підприємствами, установами, організаціями самостійно у колективному договорі з дотриманням норм і гарантій, передбачених законодавством, генеральною та галузевими (регіональними) угодами.

Враховуючи, те що з вересня 2014 року позивач була переведена на іншу посаду де обсяги роботи були зменшені і, при цьому, була ознайомлена з умовами оплати праці, а також те, що керівник підприємства самостійно на власний розсуд приймає рішення про встановлення надбавок за результатами роботи працівника, а скасування доплат і премій не є зміною умов праці в розумінні ст. 103 КЗпП України, то суд вважає вимоги позивача в частині стягнення недоплаченої заробітної плати за жовтень-листопад 2014року необґрунтованими та не підлягаючими задоволенню.

Оскільки, вимоги про відшкодування моральної шкоди є похідними від вимог про стягнення недоплаченої заробітної плати та ці вимоги також не підлягають задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 212-215 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

В задоволені позову ОСОБА_2 до Дочірньої компанії «Газ України» Національної акціонерної компанії «Нафтогаз України» про стягнення невиплаченої заробітної плати та відшкодування моральної шкоди - відмовити.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів до Апеляційного суду м. Києва через Дарницький районний суд м. Києва.

СУДДЯ : С.М. Сухомлінов