АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________
Провадження № 22-ц/792/2114/15
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 листопада 2015 року м. Хмельницький

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

апеляційного суду Хмельницької області

в складі: головуючого судді Талалай О.І.

суддів: Пєнти І.В., Корніюк А.П.

з участю: секретаря Дубової М.В.,

позивача ОСОБА_1,

представника третьої особи ОСОБА_2

представника позивача і третьої особи ОСОБА_3

розглянула у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 ОСОБА_4 ОСОБА_5 на рішення Хмельницького міськрайонного суду від 22 вересня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_1, третя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача - Редакція газети «Подільські вісті» до Приватного виробничого підприємства «Добробут-СП» про розірвання договору, стягнення коштів, відшкодування матеріальної та моральної шкоди.

Заслухавши доповідача, пояснення осіб, які беруть участь у справі, перевіривши матеріали справи, ознайомившись з доводами апеляційної скарги, колегія суддів

в с т а н о в и л а :

ОСОБА_1, звертаючись до суду з вказаним позовом, зазначив, що 29 жовтня 2002 року між редакцією газети «Подільські вісті» і Приватним виробничим підприємством «Добробут-СП» укладено договір № 25 дольової участі у будівництві квартир у будинку № 6/2 по вул. Курчатова у місті Хмельницькому. Відповідно до п. 2.4. цього договору редакція газети «Подільські вісті» взяла на себе зобов'язання провести повне фінансування будівництва трьох квартир, у тім числі однокімнатної квартири № 13 на другому поверсі у будинку № 6/2 по вул. Курчатова у м. Хмельницькому. Свої зобовязання редакція виконала шляхом повної оплати вартості будівництва квартир № 13, № 25, № 33 у сумі 117585 грн., що підтверджується платіжними дорученнями № 482 від 31 жовтня 2002 року, № 534 від 02 грудня 2002 року, № 594 від 28 грудня 2002 року, № 52 від 30 січня 2003 року та довідкою № 41 від 12 червня 2014 року, виданою Приватним виробничим підприємством «Добробут-СП», про проведення 100% фінансування дольовиком будівництва квартири № 13. Відповідно до спільного рішення засідання редколегії та профкому редакції газети «Подільські вісті» № 8 від 15 травня 2003 року однокімнатна квартира АДРЕСА_1 йому як працівнику редакції. Згідно з п. 1 договору уступки дольової участі у будівництві житла від 05 квітня 2005 року, укладеного між ним і редакцією газети «Подільські вісті», відчужувач відступив, а набувач прийняв права кредитора на дольову участь у будівництві квартири № 13. Редакція газети «Подільські вісті» 06 травня 2005 року і 10 лютого 2014 року направила відповідні листи ПВП «Добробут-СП» про відступлення права вимоги. Умовами договору № 25 від 29 жовтня 2002 року і законом заміна кредитора у зобов'язанні не заборонена. Після отримання повідомлення ПВП «Добробут-СП» не направило будь-яких заперечень щодо відповідних змін. Пунктами 2.5. і 2.6 договору № 25 від 29 жовтня 2002 року визначений попередній проектний строк закінчення будівництва будинку - четвертий квартал 2003 року. Також визначено, що цей строк може бути продовжено за вимогою державних органів, що здійснюють нагляд за будівництвом. Житловий будинок № 6/2 по вулиці Курчатова у м. Хмельницькому в експлуатацію не зданий. За вимогою державних органів строк будівництва та прийняття його в експлуатацію не продовжувався, рішення про зупинення будівництва не приймалось, що підтверджується повідомленнями заступника Хмельницького міського голови від 19 вересня 2013 року та Інспекції Державного архітектурно-будівельного контролю у Хмельницькій області від 11 листопада 2013 року. ПВП «Добробут-СП» не виконало взяті на себе зобов'язання. У теперішній час будівництво об'єкту зупинено. Ні йому, ні редакції газети «Подільські вісті» не надходило повідомлень про перенесення строків завершення будівництва квартири та їх причини. Тому просив розірвати договір дольової участі у будівництві квартири № 13, стягнути з відповідача на його користь кошти внесені на будівництво квартири у сумі 35522 грн. 50 коп., пеню у сумі 388969 грн. 55 коп., суму інфляційних і 3% річних за невиконання зобовязання та 15000 грн. на відшкодування завданої моральної шкоди.

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 22 вересня 2015 року позов задоволено частково. Розірвано договір № 25 дольової участі в будівництві, укладений 29 жовтня 2002 року між редакцією газети «Подільські вісті» та Приватним виробничим підприємством «Добробут-СП», в частині дольової участі ОСОБА_1 у будівництві квартири АДРЕСА_2. Стягнуто з Приватного виробничого підприємства «Добробут-СП» на користь ОСОБА_1 35522 грн. 50 коп., внесених на будівництво квартири, і пеню у сумі 100000 грн. У решті позову відмовлено. Вирішено питання про судовий збір.

Представник ОСОБА_1 ОСОБА_3, не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, в апеляційній скарзі просить його скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позову про стягнення пені у сумі 388969 грн. 55 коп., 3% річних за невиконання зобовязання у сумі 11722 грн. 42 коп., 44225 грн. 46 коп. інфляційних нарахувань і 15000 грн. на відшкодування моральної шкоди. Посилається на порушення і неправильне застосування норм матеріального та процесуального права. Судом не враховано те, що за договором будівельного підряду замовник зобовязується оплатити будівельні роботи. Правовідносини сторін, які склалися на підставі договору про надання послуг, є грошовим зобовязанням. У звязку з цим безпідставно відмовлено у позові про стягнення інфляційних нарахувань і 3% річних за невиконання грошового зобовязання. У позові про відшкодування моральної шкоди відмовлено всупереч вимогам п. 5 ч. 1 ст. 4 Закону України «Про захист прав споживачів» і п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди». У суді відповідач не просив про застосування ч. 3 ст. 551 ЦК України. Зменшення розміру пені за невиконання договірних зобовязань і не застосування ч. 2 ст. 625 ЦК України проведено з порушенням ст. 11 ЦПК України і принципу диспозитивності.

У засіданні апеляційного суду позивач і його представник, представники третьої особи апеляційну скаргу підтримали. Представник відповідача не зявився, про розгляд справи належним чином повідомлений.

Апеляційна скарга підлягає відхиленню з таких підстав.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Судом першої інстанції правильно встановлено, що 29 жовтня 2002 року між Редакцією газети «Подільські вісті» і Приватним виробничим підприємством «Добробут-СП» укладено договір № 25 дольової участі у будівництві трьох житлових квартир: однокімнатної квартири № 33 загальною площею 46,49 кв. м, однокімнатної квартири № 13 - 46,49 кв. м, двохкімнатної квартири № 25 - 61,18 кв. м, що знаходяться за адресою: м. Хмельницький, вулиця Курчатова, 6/2. Відповідно до умов цього договору днем закінчення будівництва рахується день підписання акту державної комісії про прийняття будинку в експлуатацію. Попередній проектний строк закінчення будівництва -четвертий квартал 2003 року. Вказаний строк може бути продовжено за вимогою державних органів, що здійснюють нагляд за будівництвом. Загальна сума договору становить 11785 грн.

Свої зобов'язання по вказаному договору Редакція газети «Подільські вісті» перед ПВП «Добробут-СП» щодо повної оплати вартості квартири АДРЕСА_3 у сумі 35522 грн.50 коп. виконала, що підтверджується довідкою ПВП «Добробут-СП» № 41 від 12 червня 2014 року.

Згідно з рішенням спільного засідання редколегії та профкому газети «Подільські вісті» № 8 від 15 травня 2003 року квартира АДРЕСА_4 надана працівнику ОСОБА_1

05 квітня 2005 року між Редакцією газети «Подільські вісті» і позивачем був укладений договір уступки дольової участі в будівництві житла, відповідно до п. 1 якого редакція газети «Подільські вісті» відступила, а ОСОБА_1 прийняв дольову участь в будівництві квартири АДРЕСА_2.

Редакція газети «Подільські вісті» повідомила відповідача про заміну кредитора в договорі № 25 листами від 06 квітня 2005 року і 10 лютого 2014 року (отриманий згідно з повідомленням про вручення поштового відправлення).

Відповідно до листа № П-6263-13 виконавчого комітету Хмельницької міської ради від 19 вересня 2013 року термін будівництва будинку по вул. Курчатова, 6/2 у м. Хмельницький з 2003 року не продовжувався.

На підставі листа Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Хмельницькій області № 7/22-2722 від 11 листопада 2013 року рішення про зупинення будівництва будинку не приймалося.

Взяті на себе зобовязання щодо здійснення будівництва обєкту у четвертому кварталі 2003 року ПВП «Добробут-СП» не виконало, оскільки будинок вул. Курчатова, 6/2 у м. Хмельницький в експлуатацію не зданий, на теперішній час будівництво зупинено.

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 27 березня 2014 року зобовязано ПВП «Добробут-СП» видати ОСОБА_1 довідку про сплату загальної вартості однокімнатної квартири АДРЕСА_5 загальною площею 46,49 кв. м у сумі 35522 грн. 50 коп.

Цим судовим рішенням встановлені вищезазначені обставини, у тім числі правомірність укладення договору уступки дольової участі в будівництві житла від 05 квітня 2005 року.

Наведене підтверджується матеріалами справи.

Задовольняючи позов про розірвання договору, стягнення коштів, внесених на будівництво квартири, і частково пені, суд обґрунтовано виходив з того, що до нового кредитора ОСОБА_1 перейшли права первісного кредитора у зобов'язанні в обсягах і на умовах, що існували на момент переходу цих прав. За рішенням суду договір може бути розірвано на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною. У зв'язку з істотним порушенням договору однією із сторін, друга сторона може вимагати відшкодування збитків, завданих розірванням договору.

Такого висновку суд дійшов на підставі повно, всебічно досліджених матеріалах справи і при цьому вірно керувався нормами матеріального права.

Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання.

Згідно зі ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема:

1) припинення зобов'язання внаслідок розірвання договору;

3) сплата неустойки;

4) відшкодування збитків та моральної шкоди.

Частиною 2 ст. 651 ЦК України визначено, що договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Відповідно до ч. 5 ст. 653 ЦК, якщо договір змінений або розірваний у зв'язку з істотним порушенням договору однією із сторін, друга сторона може вимагати відшкодування збитків, завданих зміною або розірванням договору.

Пунктом 4.1 договору № 25 дольової участі у будівництві квартири від 29 жовтня 2002 року передбачено, що сторони несуть відповідальність згідно чинного законодавства України.

Згідно з ч. 1 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Відповідно до ч. 5 ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів» у разі коли виконавець не може виконати (прострочує виконання) роботу (надання послуги) згідно з договором, за кожний день (кожну годину, якщо тривалість виконання визначено у годинах) прострочення споживачеві сплачується пеня у розмірі трьох відсотків вартості роботи (послуги), якщо інше не передбачено законодавством. У разі коли вартість роботи (послуги) не визначено, виконавець сплачує споживачеві неустойку в розмірі трьох відсотків загальної вартості замовлення.

На підставі ч. 3 ст. 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків.

У зв'язку з невиконанням визначених договором умов, зокрема закінчення будівництва в четвертому кварталі 2003 року (п.2.6 договору), за відсутності форс-мажорних обставин, визначених п.5 договору, суд дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для розірвання договору № 25 дольової участі в будівництві, укладеного 29 жовтня 2002 року між редакцією газети «Подільські вісті» та Приватним виробничим підприємством «Добробут-СП» в частині дольової участі ОСОБА_1 у будівництві квартири АДРЕСА_2 та стягнення сплачених коштів у розмірі 35522 грн.50 коп. і пені у сумі 100000 грн.

Відмовляючи у позові про стягнення інфляційних, 3% річних за невиконання грошового зобовязання, відшкодування моральної шкоди, суд правомірно виходив з того, що передбачена ст. 625 ЦК України відповідальність застосовується до правовідносин зобовязального характеру, які виникають з приводу грошових зобовязань. Спір між сторонами виник унаслідок невиконання відповідачем умов договору щодо здійснення будівництва обєкту у визначений строк, а не внаслідок невиконання боржником грошового зобовязання. Правові підстави для відшкодування моральної шкоди відсутні.

Такий висновок суду узгоджується з матеріалами справи і відповідає вимогам закону.

Згідно з ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

У силу положень статей 524, 533-535, 625 ЦК України грошовим є зобовязання сплатити гроші на користь іншої сторони, яка відповідно, має право вимагати від боржника виконання його обовязку.

Відповідно до роз'яснень, викладених у п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», спори про відшкодування заподіяної фізичній чи юридичній особі моральної (немайнової) шкоди розглядаються, коли право на її відшкодування безпосередньо передбачено нормами Конституції або випливає з її положень та у випадках, передбачених законодавством, яке встановлює відповідальність за заподіяння моральної шкоди.

Умовами договорів, які укладені між сторонами, не передбачено відшкодування моральної шкоди у випадку недотримання строків закінчення будівництва та введення об'єктів інвестування в експлуатацію.

Згідно з п. 5 ч. 1 ст. 4 Закону України «Про захист прав споживачів» споживачі під час придбання, замовлення або використання продукції, яка реалізується на території України, для задоволення своїх особистих потреб мають право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок недоліків продукції (дефекту в продукції), відповідно до закону.

Доводи апеляційної скарги про неправомірне зменшення розміру пені не ґрунтуються на законі.

Частиною 3 ст. 551 ЦК України передбачено зменшення розміру неустойки за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків.

Відповідно до правової позиції, висловленої у постанові Верховного Суду України від 03 вересня 2014 року у справі № 6-100цс14, що є обовязковою для всіх судів України, частина третя статті 551 ЦК України з урахуванням положень статті 3 ЦК України щодо загальних засад цивільного законодавства та частини четвертої статті 10 ЦПК України щодо обовязку суду сприяти сторонам у здійсненні їхніх прав дає право суду зменшити розмір неустойки за умови, що він значно перевищує розмір збитків.

Не заслуговують на увагу посилання апелянта на безпідставну відмову у позові про стягнення інфляційних нарахувань і 3% річних за невиконання грошового зобовязання та моральної шкоди.

Підставою застосування відповідальності, передбаченої частиною другою статті 625 ЦК України, є прострочення боржником виконання грошового зобовязання. Між сторонами по справі виник спір унаслідок невиконання відповідачем умов договору щодо здійснення будівництва обєкту у визначений строк.

Відповідно до правової позиції, висловленої у постанові Верховного Суду України від 25 червня 2014 року у справі № 6-25цс14, що є обовязковою для всіх судів України, грошовим, за змістом статей 524, 533-535, 625 ЦК України, є виражене в грошових одиницях (національній валюті України чи в грошовому еквіваленті в іноземній валюті) зобовязання сплатити гроші на користь іншої сторони, яка, відповідно, має право вимагати від боржника виконання його обовязку.

Відповідальність, передбачена частиною другою статті 625 ЦК України, настає у разі встановлення, що це зобовязання є грошовим. У інших випадках зазначена норма застосуванню не підлягає.

Вимоги ст. 1167 ЦК України на правовідносини, що виникли між сторонами, не розповсюджуються, оскільки регулюють питання відшкодування моральної шкоди, заподіяної внаслідок недоговірних (деліктних) зобовязань.

Не передбачено відшкодування моральної шкоди умовами договорів, укладених між сторонами.

Законом України «Про захист прав споживачів» передбачено право споживачів на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок недоліків продукції (дефекту в продукції).

Інші доводи апеляційної скарги на законність рішення суду не впливають і його висновки не спростовують.

Порушень процесуального закону, які б були підставою для скасування рішення, судом не допущено.

Рішення суду першої інстанції ґрунтується на повно, всебічно досліджених матеріалах справи, ухвалене з додержанням норм матеріального та процесуального права і підстав у межах доводів апеляційної скарги для його скасування не вбачається.

Керуючись ст. ст. 307, 308, 315, 319 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 ОСОБА_4 ОСОБА_5 відхилити.

Рішення Хмельницького міськрайонного суду від 22 вересня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий: (підпис) Судді: (підписи)

Вірно:

Головуючий:

________________________________________________________________________________

Головуючий в першій інстанції ОСОБА_6 Справа № 22-ц/792/2114/15

Доповідач - Талалай О.І. Категорія: № 19, 28