Справа № 453/1461/14 Головуючий у 1 інстанції: Брона А.Л.
Провадження № 22-ц/783/5926/15 Доповідач в 2-й інстанції: Мельничук О. Я.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 листопада 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого - судді Мельничук О.Я.,

суддів Курій Н.М. і Крайник Н.П.,

при секретарі Куцик І.Б.,

з участю: представника ТзОВ "Відшкодування" Башко В.В., яка діє в інтересах ОСОБА_5 та ОСОБА_6, представника відповідача ТзОВ "Рапита-Рус" Петрунько І.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові цивільну справу за апеляційними скаргами Товариства з обмеженою відповідальністю /ТзОВ/ "Рапита - Рус" та Товариства з обмеженою відповідальністю /ТзОВ/ "Відшкодування" в інтересах ОСОБА_5 і ОСОБА_6 на рішення Сколівського районного суду Львівської області від 06 липня 2015 року по справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю /ТзОВ/ "Відшкодування" в інтересах ОСОБА_5 та ОСОБА_6 до Товариства з обмеженою відповідальністю /ТзОВ/ "Рапита - Рус" про відшкодування моральної шкоди заподіяної внаслідок вчинення злочину -

В С Т А Н О В И Л А :

Рішенням Сколівського районного суду Львівської області від 06 липня 2015 року позов ТзОВ "Відшкодування" в інтересах ОСОБА_5 та ОСОБА_6 задоволено частково. Стягнуто з ТзОВ "Ратипа-Рус" в користь ОСОБА_5 відшкодування за заподіяну моральну шкоду внаслідок вчинення злочину у сумі 125 000 гривень; Стягнути з ТзОВ "Ратипа-Рус" в користь ОСОБА_6 відшкодування за заподіяну моральну шкоду внаслідок вчинення злочину у сумі 125 000 гривень. В решті частині позовних вимог відмовлено.

Вищезгадане рішення в апеляційному порядку оскаржили Товариство з обмеженою відповідальністю /ТзОВ/ "Рапита - Рус" та Товариство з обмеженою відповідальністю /ТзОВ/ "Відшкодування" в інтересах ОСОБА_5 і ОСОБА_6.

Товариство з обмеженою відповідальністю /ТзОВ/ "Рапита - Рус" вважає рішення суду незаконним та таким, що підлягає скасуванню. Звертає увагу, що жодних обгрунтувань прийнятого рішення, зокрема, в частині стягнення з товариства моральної шкоди на користь ОСОБА_5 та ОСОБА_6 судом першої інстанції не наведено. В апеляційній скарзі просить рішення Сколівського районного суду Львівської області від 06 липня 2015 року скасувати та ухвалити нове рішення, яким задоволити позовні вимоги ОСОБА_5 та ОСОБА_6 про відшкодування моральної шкоди заподіяної злочином в розмірі 50000 гривень кожній.

Товариство з обмеженою відповідальністю /ТзОВ/ "Відшкодування" в інтересах ОСОБА_5 і ОСОБА_6 вважає, що суд першої інстанції помилково прийшов до висновків щодо часткового задоволення позовних вимог стягнувши суму моральної шкоди в розмірі 125000 грн. на кожну з позивачів. В своїй апеляційній скарзі Товариство з обмеженою відповідальністю /ТзОВ/ "Відшкодування" просить змінити рішення Сколівського районного суду Львівської області від 06 липня 2015 року в частині відмови в повному задоволенні позовних вимог та стягнути з ТзОВ "Ратипа-Русь" на користь ОСОБА_5 400000 грн. та на користь ОСОБА_6 400000 грн. компенсації за заподіяну моральну шкоду.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення сторін, перевіривши матеріали справи та законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційних скарг, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю /ТзОВ/ "Рапита - Рус" та Товариства з обмеженою відповідальністю /ТзОВ/ "Відшкодування" в інтересах ОСОБА_5 і ОСОБА_6 не підлягають до задоволення із наступних підстав.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст.303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції. Апеляційний суд досліджує докази, які судом першої інстанції були досліджені з порушенням встановленого порядку, або в дослідженні яких було неправомірно відмовлено, а також нові докази, неподання яких до суду першої інстанції було зумовлено поважними причинами.

Відповідно до ст.213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Статтею 214 ЦПК України встановлено, що під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають зі встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Зазначеним вимогам закону дане рішення відповідає в повній мірі.

Частиною 3 ст. 61 ЦПК України передбачено, що однією з підстав для звільнення від доказування є обставини, встановлені вирок у кримінальному провадженні, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

З копії вироку Сколівського районного суду Львівської області від 10.09.2013 року у кримінальному провадженні про обвинувачення ОСОБА_8 за ч. 3 ст. 286 КК України, який набрав законної сили, вбачається, що ОСОБА_8 26.05.2013 року приблизно о 16 годині на 667 км+700м автодороги Київ-Чоп, керуючи автомобілем, марки "Renault Premium", реєстраційний номер НОМЕР_1 rus, з напівпричепом "SCHMITZ Cargobull", реєстраційний номер НОМЕР_3, порушив Правила безпеки дорожнього руху, що призвело до зіткнення з транспортним засобом, марки ВАЗ-211010, реєстраційний номер НОМЕР_2, яким керував ОСОБА_9, що спричинило смерть ОСОБА_10, котра була матір`ю позивачів по справі ОСОБА_5 та ОСОБА_6

Даним вироком ОСОБА_8 визнано винним за ч.3 ст.286 КК України та призначено покарання у виді 5 років позбавлення волі з іспитовим строком 3 роки та з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 2 роки.

Крім того, судом також було встановлено, що на момент вчинення ДТП ОСОБА_8 перебував у трудових відносинах з ТзОВ "Ратипа-Рус".

З копії свідоцтва про народження, виданого 31.07.1968 року на ім`я ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, котра змінила прізвище на ОСОБА_6 внаслідок укладення шлюбу, вбачається, що її матір`ю є ОСОБА_10.

Із копії свідоцтва про народження, виданого 05.09.1970 року на ім`я ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, котра змінила прізвище на ОСОБА_5 внаслідок укладення шлюбу, вбачається, що її матір`ю є ОСОБА_10.

Задовольняючи позов Товариства з обмеженою відповідальністю /ТзОВ/ "Відшкодування" в інтересах ОСОБА_5 і ОСОБА_6 частково та стягуючи з Товариства з обмеженою відповідальністю /ТзОВ/ "Рапита - Рус" в користь ОСОБА_5 та ОСОБА_6 відшкодування за заподіяну моральну шкоду внаслідок вчинення злочину у сумі по 125 000 грн. на кожну з них, суд виходив з тих підстав, що така шкода підлягає відшкодування дітям померлої за рахунок Товариства з обмеженою відповідальністю /ТзОВ/ "Рапита - Рус", роботодавця особи яка скоїла злочин відносно матері позивачів. Суд вважав, що моральна (немайнова) шкоди у розмірі 125000 грн. кожному з позивачів є розумною, справедливою та такою, що враховує глибину, тривалість фізичних і душевних страждань, яких зазнали позивачі через смерть своєї матері.

З таким висновком колегія суддів погоджується в повній мірі.

Згідно з ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, яка полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів.

У відповідності до ч.1 ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, а ч. 2 ст.1168 цього ж Кодексу передбачено, що моральна шкода, завдана смертю фізичної особи, відшкодовується її чоловікові (дружині), батькам (усиновлювачам), дітям (усиновленим), а також особам, які проживали з нею однією сім'єю.

У відповідності до ч. 1 ст. 1172 ЦК України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов'язків.

Таким чином на ТзОВ "Ратипа-Рус" покладено обов`язок відшкодувати шкоду, завдану їхнім працівником ОСОБА_8 під час виконання ним своїх трудових обов'язків.

Пунктом 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 року "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" зазначено, що

під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв'язку з ушкодженням здоров'я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв'язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв'язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.

Пунктом 9 згаданої Постанови роз"яснено, що розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров'я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого - спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

У випадках, коли межі відшкодування моральної шкоди визначаються у кратному співвідношенні з мінімальним розміром заробітної плати чи неоподатковуваним мінімумом доходів громадян, суд при вирішенні цього питання має виходити з такого розміру мінімальної заробітної плати чи неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, що діють на час розгляду справи.

Визначаючи розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди, суд повинен наводити в рішенні відповідні мотиви.

З огляду на ту обставину, що ОСОБА_5 та ОСОБА_6 спричинено глибокі душевні страждання загибеллю близької людини - матері, враховуючи характер та обсяг страждань і немайнових втрат, яких зазнали ОСОБА_5 та ОСОБА_6, та виходячи із засад розумності і виваженості, а також з огляду на обставини ДТП, погоджуючись з висновками суду першої інстанції, колегія суддів вважає, що розмір відшкодування моральної шкоди позивачам в сумі по 125000 грн. кожній, буде відповідати розумності та справедливості.

Колегія суддів не знаходить підстав в апеляційних скаргах Товариства з обмеженою відповідальністю /ТзОВ/ "Рапита - Рус" чи Товариства з обмеженою відповідальністю /ТзОВ/ "Відшкодування" поданої в інтересах ОСОБА_5 і ОСОБА_6, для збільшення чи зменшення розміру відшкодування за заподіяну моральну шкоду позивачам внаслідок вчинення злочину стосовно їх матері.

Перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційних скарг і вимог, заявлених в суді першої інстанції, відповідно до вимог ст. 303 ЦПК України, колегія суддів не вбачає підстав для скасування рішення суду першої інстанції.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 307 ЦПК України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право постановити ухвалу про відхилення апеляційної скарги і залишення рішення без змін.

Згідно ст.308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Висновки суду відповідають обставинам справи, які судом установлені відповідно до вимог процесуального закону, а також узгоджуються з нормами матеріального права, які судом правильно застосовані.

З урахуванням наведеного суд зробив правильний висновок про часткове задоволення позову.

Викладені в апеляційних скаргах доводи не спростовують висновків суду.

За таких обставин колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції відповідає обставинам справи, є таким, що постановлене з додержанням вимог матеріального і процесуального права і не може бути змінене чи скасовано з підстав, викладених в апеляційних скаргах Товариства з обмеженою відповідальністю /ТзОВ/ "Рапита - Рус" та Товариства з обмеженою відповідальністю /ТзОВ/ "Відшкодування" в інтересах ОСОБА_5 і ОСОБА_6, а тому у задоволенні апеляційних скарг Товариства з обмеженою відповідальністю /ТзОВ/ "Рапита - Рус" та Товариства з обмеженою відповідальністю /ТзОВ/ "Відшкодування" поданої в інтересах ОСОБА_5 і ОСОБА_6 слід відмовити, а рішення Сколівського районного суду Львівської області від 06 липня 2015 року залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 304, п.1 ч.1 ст.307, ч.1 ст.308, ст.313, п.1 ч.1 ст.314, ст. ст. 315, 317, 319, 325 ЦПК України, колегія суддів -

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю /ТзОВ/ "Рапита - Рус" та Товариства з обмеженою відповідальністю /ТзОВ/"Відшкодування" в інтересах ОСОБА_5 і ОСОБА_6 відхилити.

Рішення Сколівського районного суду Львівської області від 06 липня 2015 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ухвалою законної сили.

Головуючий: О.Я. Мельничук

Судді: Н.М. Курій

Н.П. Крайник