Справа № 426/1191/15-ц
РІШЕННЯ

іменем України

09 червня 2015 року , м.Сватове

Сватівський районний суд Луганської області в складі головуючого судді Гашинської О.А., при секретарі Криві Ю.В., розглянувши в судовому засіданні в залі суду м. Сватове матеріали цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну виду та розміру аліментів , стягнення пені в зв'язку з заборгованістю ,

встановив:

Позивачка звернулась до суду з даним позовом, в якому зазначила , що раніше перебувала в шлюбі з відповідачем , мають сина ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 . Після розірвання шлюбу син залишився проживати з нею. Згідно постанови Сватівського районного суду від 07 вересня 2001 року з відповідача на її користь на утримання сина було стягнуто аліменти в розмірі ? частини з усіх видів заробітку , але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Аліменти відповідач сплачує недобросовісно , фактично ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків , тому виникла заборгованість в розмірі 16211, 47 грн., яку відповідач також не намагається сплачувати. В даний час відповідач не працює, проте займається веденням господарства - має в господарстві техніку , користується автомобілем, має земельний пай, у власності житло та інше майно. Вона ж переносить матеріальні труднощі , оскільки син навчається в Рубіжанському професійному електромеханічному ліцеї Луганського національного університету ім.. Т.Шевченка з 1 вересня 2014 року , а отже витрати на його утримання значно збільшились і їй одній без допомоги відповідача досить важко утримувати сина. Тому вона вимушена звертатись до суду з позовом про стягнення аліментів в твердій грошовій сумі -по 500 грв. щомісячно, до повноліття сина , оскільки інших осіб на утриманні відповідач не має, у нього є підсобне господарство. Крім цього, враховуючи недобросовісне відношення відповідача до сплати аліментів , його ухилення від виховання та утримання їх спільної дитини , просить суд згідно ст..196 СК України застосувати до відповідача штрафні санкції, та з врахуванням вимог ст..128 ЦК України стягнути пеню за 1 рік в розмірі 6880, 05 грв. згідно наданого розрахунку. Вважає , що заборгованість по сплаті аліментів виникла з вини відповідача , оскільки той інвалідності не має, не хворіє, має можливість працювати та сплачувати аліменти .

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 просить суд позов задовольнити, оскільки в неї погіршився матеріальний стан, бо син став навчатись , збільшились витрати на його утримання , тепер необхідні кошти на його проїзд, проживання в гуртожитку , стипендії яку він отримує в розмірі 270 грв., на ці потреби не вистачає. Відповідач же хоча не працює, проте має підсобне господарство , з якого має дохід , земельні паї , 2 будинки, тому має можливість аліменти сплачувати в розмірі 500 грв. . Заборгованість зі сплати аліментів виникла з його вини , бо маючи можливість сплачувати аліменти , він їх сплачував лише частково , в значно меншому розмірі, тобто ухилявся від їх сплати . Вона не працює, має на утриманні ще одну неповнолітню дитину.

Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги щодо зміни розміру аліментів визнав частково, в розмірі 250 грв, позовні вимоги щодо стягнення пені не визнав . Суду вказав, що після винесення судом рішення про стягнення аліментів, його матеріальний стан погіршився, він вимушений був втратити роботу через стан здоров"я , хворіє і до цього часу , перебуває на диспансерному обліку у лікаря-кардіолога , потребує постійного лікування та обстеження, постійно витрачає кошти на лікування, близько 300 грн. щомісяця. Як і раніше, має невелике підсобне господарство, здає молоко , дохід становить близько 400-500 грн. щомісяця , 2 земельні паї , з коштів за оренду яких сплачує аліменти , інших доходів не має. Одружився, в сім"ї є дитина від першого шлюбу дружини. Зі своїм сином він бажає спілкуватись , сплачувати аліменти. Заборгованість виникла через погіршення матеріального стану , через хворобу , в даний час проходить також лікування і обстеження , від сплати аліментів не ухилявся.

Свідок ОСОБА_5 в судовому засіданні вказала, що є дружиною відповідача. Чоловік дійсно хворіє, потребує постійного лікування , коштів в сім"ї не вистачає , вона також не працює, мають лише незначний дохід з підсобного господарства. З сином він бажає спілкуватись та утримувати його.

Суд, вислухавши сторони , дослідивши в судовому засіданні надані ними докази, оцінивши їх у сукупності, з'ясувавши обставини, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, вважає за необхідне в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовити за їх недоказанністю , оскільки позивачем не надано доказів на підтвердження вимог про збільшення розміру визначених рішенням суду аліментів та наявності вини відповідача в виникненні заборгованості зі сплати аліментів на утримання сина.

Так, згідно ст.192 СК України , розмір аліментів, визначений за рішенням суду може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров"я когось із них.

Згідно ст..196 СК України при виникненні заборгованості з вини особи , яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду , одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення.

Відповідач є батьком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ( а.с.5)

Згідно постанови Сватівського районного суду від 07 вересня 2001 року з відповідача стягнуто аліменти на користь позивача на утримання сина ОСОБА_3 в розмірі ? частини з усіх видів заробітку ( а.с.9) . На даний час розмір аліментів становить згідно довідки державного виконавця 385, 80 грв ( а.с.11) .

Позивач заявляючи позовні вимоги про збільшення розміру аліментів до 500 грв. , стверджує про погіршення свого матеріального стану збільшенням витрат на утримання сина , який з 01.09.2014 р. навчається в Рубіжанському професійному електромеханічному ліцеї Луганського національного університету ім.. Т.Шевченка ( а.с.10) , вказавши при цьому про отримання сином стипендії. Проте доказів погіршення свого матеріального стану позивач не надала.

Відповідач на час прийняття судом рішення про стягнення аліментів мав постійне місце роботи в агрофірмі «Прогрес-10» Сватівського району, що зазначено в постанові. Однак на даний час відповідач згідно наданих суду доказів - не працює ( а.с.26) , має сім"ю з дитиною ( а.с.29, 47 48) , хворіє, перебуває на обліку у лікаря-кардіолога ( а.с.30, 46, 51, 58) ,що в свою чергу свідчить про погіршення його матеріального стану . Відомостей про наявність у нього інших доходів, ніж земельні паї , та пояснень про доходи з підсобного господарства в незначному розмірі , в середньому 400-500 грв, щомісяця , як вказав сам відповідач , суду не надано. Згідно довідок СФГ «Прогрес-10» , з земельних паїв відповідача утримуються аліменти на користь позивача згідно виконавчого листа на утримання сина ( а.с. 24 , 38)

Згідно ст..60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини , на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень . Докази подаються сторонами та іншими особами , які беруть участь у справі.

На підставі викладеного, керуючись ст.192 СК

України ст. ст. 10, 11,

58, 60, 213-215, 294 ЦПК України,

вирішив:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну виду та розміру аліментів , стягнення пені в зв'язку з заборгованістю- відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги , якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи , які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення , можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя О.А. Гашинська