Справа № 396/1083/15-ц
Провадження № 2/396/399/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.06.2015 року Новоукраїнський районний суд Кіровоградської області

у складі: головуючого судді Шепетько Володимир Іванович,

з участю секретаря: Артеменко В.В.,

прокурора Новікової О.В.,

позивача ОСОБА_1,

представника Служби у справах дітей Новоукраїнської районної

державної адміністрації Спринсян О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Новоукраїнка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 в інтересах малолітнього ОСОБА_3 до ОСОБА_4, третя особа Служба у справах дітей Новоукраїнської районної державної адміністрації Кіровоградської області, про позбавлення батьківських прав,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 в інтересах малолітнього ОСОБА_3 звернувся із позовом про позбавлення батьківських прав відповідачки ОСОБА_4 відносно дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, посилається на те, що з 2005 року він і відповідач співмешкали однією сім'єю та вели спільне господарство без реєстрації в установленому порядку своїх шлюбних відносин. Від фактичних шлюбних відносин у них народився син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 В подальшому їх спільне життя не склалося через несумісність характерів і різні погляди на сімейне життя, у зв'язку з чим вони в 2007 році припинили шлюбні стосунки, а син ОСОБА_3 залишився проживати разом із позивачем.

Під час спільного проживання відповідач неналежно виконувала свої обов'язки з виховання сина, не дбала про нього, порушувала правила гігієни, не цікавилась його потребами, не турбувалась про його фізичний і духовний розвиток, не брала участі в матеріальному забезпеченні сім'ї, зароблені кошти витрачала на власні потреби, здебільшого на вживання алкогольних напоїв.

Після припинення фактичних шлюбних відносин відповідач провідала дитину 2-3 рази, а останні 4 роки взагалі сина не бачила і не цікавилась його долею, не сплачує аліменти на його утримання, не бере участі у його вихованні, повністю ігноруючи дитину. Розпорядженням голови Новоукраїнської РДА 14.08.2014 р. було визначено місце проживання сина разом із батьком (позивачем).

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні позов підтримав в повному обсязі, пояснив, що відповідач під час спільного проживання неодноразово залишала дитину без нагляду в той час, коли він перебував у м. Кіровограді на роботі, дитина часто була недоглянута і голодна, після припинення шлюбних стосунків не відвідує дитину близько 4-х років, не цікавиться навчанням сина в школі, проживаючи в одному місті неподалік від сина не вживала заходів для побачень з ним, хоча позивач неодноразово їй пропонував зустрічі з сином. Відповідач залишила сім'ю добровільно, він жодного разу не вчиняв їй перешкоди у зустрічах з дитиною, відповідач самоусунулась від виховання дитини, проживає у м. Новоукраїнці, створила нову сім'ю. Вважає, що відповідачці дитина не потрібна, оскільки у неї відсутній материнський інстинкт. Позивач самостійно і за власний кошт утримує дитину, забезпечує сина усім необхідним, дбає про нього, син не згадує про матір і не сумує за нею, оскільки практично її не пам'ятає. Просить задовольнити позов.

Відповідач в судове засідання двічі не з'явилась, хоча належним чином повідомлялась про час, дату і місце розгляду справи, подавала суду заяви про визнання позовних вимог і розгляд справи у її відсутності, а тому суд заслухавши думки учасників судового засідання, які заперечили проти визнання обов'язковою явки відповідача, ухвалив про розгляд справи у відсутності відповідача.

Прокурор позов підтримала, вважаючи його підставним і не заперечила щодо його задоволення.

Представник Служби у справах дітей Новоукраїнської РДА Спринсян О.В. в судовому засіданні позов підтримав, вважаючи його підставним, пояснив, що працівниками ССД вивчались умови проживання дитини ОСОБА_3, який з 2007 року мешкає з батьком і перебуває на його повному утриманні, мати дитини будь-якої участі в утриманні та вихованні сина не приймає, відповідач запрошувалась на засідання комісії для вирішення питання про надання висновку про доцільність позбавлення її батьківських прав, проте остання на засідання комісії не з'явилась, повідомивши в телефонному режимі, що погоджується на позбавлення її батьківських прав. Під час підготовки висновку опитувалися сусіди і перевірялась якість навчання дитини у школі, й було з'ясовано, що мати дитини - відповідач ОСОБА_4 не відвідує дитину протягом останніх чотирьох років і не цікавиться її життям, у зв'язку із чим комісією було прийнято висновок про доцільність позбавлення відповідачки батьківських прав.

Допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 пояснили, що їм особисто відомі обставини виховання дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, оскільки вони проживали неподалік, їм відомо, що утриманням і вихованням дитини займається лише позивач, його син усім забезпечений, охайний і доглянутий, за останні 4 роки вони жодного разу не бачили, щоб відповідач навідувалась до свого сина ОСОБА_3, під час спільного проживання позивача і відповідачки остання часто зловживала алкогольними напоями, також в даний час вони неодноразово бачили її напідпитку, відповідач часто залишала свою дитину ОСОБА_3 самого, коли він мав менше року, а сама відлучалась по власних справах. Вони знають позивача як турботливого і доброго батька. Їм невідомо, щоб позивач чинив перешкоди у зустрічах відповідачки з її дитиною, вважають що вона самоусунулась від його виховання.

Згідно світлокопії паспорту, позивач ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженець с. Тернівка Новоархангельського району Кіровоградської області, зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 (а.с.8).

Згідно свідоцтва про народження, дитина ОСОБА_3 народився ІНФОРМАЦІЯ_1 року, його батьками є позивач ОСОБА_1 і відповідач ОСОБА_4 (а.с.10).

Дитина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживає разом із батьком ОСОБА_1 в АДРЕСА_2 згідно довідки про склад сім'ї (а.с.11), проживають у власному домоволодінні, яке складається із житлового будинку з двома житловими кімнатами і господарськими приміщеннями, будинок забезпечений комунальними вигодами, перебуває у задовільному стані, для дитини створені житлово-побутові та санітарні умови для його проживання, розвитку та навчання, згідно акту обстеження житлово-побутових умов (а.с.12).

Згідно характеристик на дитину з місця проживання та місця навчання, малолітній ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживає разом із батьком за адресою АДРЕСА_5, батько самостійно утримує та виховує дитину, мати будь-якої участі у вихованні дитини не приймає, не цікавиться його долею і навчальними досягненнями, хлопчик ОСОБА_3 є доглянутим, вихованим, забезпечений навчальним приладдям, нормально розвивається, має високі досягнення у школі (а.с.13,14).

Згідно світлокопії паспорту, відповідач ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_5, уродженка м. Сміла Черкаської області, зареєстрована в АДРЕСА_3 (а.с.15).

Згідно характеристики з місця проживання, відповідач ОСОБА_4 фактично проживає в АДРЕСА_4. веде замкнутий спосіб життя, авторитетом серед сусідів не користується, має двох дітей: сина ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_8, який з 2006 року виховується батьком, і сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який з 2007 року виховується батьком (а.с.16).

Згідно розпорядження голови Новоукраїнської РДА від 14.08.2014 р. № 238-р, визначено місце проживання малолітнього ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, за місцем мешкання батька ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.17).

Згідно рішення Новоукраїнського районного суду від 14.10.2014 р. з відповідачки на користь позивача стягнуто аліменти в розмірі 500 грн. щомісячно на утримання дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 18-19). Позивач не отримував аліменти від відповідачки протягом 01.09.2014 р. - 01.03.2015 р., згідно довідки про неотримання аліментів від 12.03.2015 р. (а.с.21).

Згідно постанов Новоукраїнського районного суду, відповідач ОСОБА_4 21.08.2014 р. і 31.10.2014 р. притягувалась до адміністративної відповідальності за невиконання обов'язків з виховання дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.23,24).

Згідно висновку Новоукраїнської РДА від 07.05.2015 р., районна комісія з питань захисту прав дитини Новоукраїнської РДА, вивчивши обставини виконання відповідачкою своїх обов'язків з виховання дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 (відсутність протягом тривалого часу зацікавленості життям і розвитком дитини, небажання спілкуватися з нею, ненадання коштів на утримання дитини) прийшла до переконання про доцільність позбавлення її батьківських прав щодо дитини (а.с.29).

Згідно довідок Новоукраїнської ЦРЛ від 09.06.2015 р., відповідач ОСОБА_4 на обліку у лікаря нарколога чи психіатра не перебуває (а.с.47,48).

Вирішуючи даний позов, суд, згідно ст.3 Конвенції про права дитини, ухваленої Резолюцією Генеральної Асамблеї ООН від 20.11.1989 р., ратифікованої Постановою ВРУ від 27.02.1991 р., приділяє першочергову увагу якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_4 являється матір'ю малолітньої дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 Відповідач не цікавиться життям та здоров'ям дитини, не надає матеріальну допомогу на утримання дитини. Ухиляється від сплати аліментів. Тривалий час, тобто протягом чотирьох років, не спілкується із дитиною, не цікавиться її життям, розвитком і вихованням.

Підстави позбавлення батьківських прав наведені у ст.164 СК України.

Зокрема, п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України визначено, що мати, батько, можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.

За змістом роз'яснень, викладених у п.п. 15,16,17 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов'язками.

Не можна позбавити батьківських прав особу, яка не виконує своїх батьківських обов'язків унаслідок душевної хвороби, недоумства чи іншого тяжкого захворювання (крім хронічного алкоголізму чи наркоманії) або з інших не залежних від неї причин.

Отже, позбавлення батьківських прав є крайнім заходом і може мати місце при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.

Позбавлення батьківських прав - це насамперед спосіб захисту прав і інтересів дитини, направлений на позитивний результат у долі неповнолітньої дитини.

Згідно висновку комісії з питань захисту прав дитини Новоукраїнської РДА від 07.05.2015 р. доцільно позбавити ОСОБА_4 батьківських прав відносно малолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, з яким суд погоджується, так як він відповідає вимогам законодавства, є обґрунтованим і винесеним після належного з'ясування обставин невиконання відповідачкою своїх батьківських обов'язків.

Відповідачка протягом тривалого часу не виконує батьківські обов'язки щодо свого сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 не цікавиться його життям, не приймає участі у його вихованні, не надає матеріальної допомоги на його утримання. не відвідує і взагалі не спілкується з дитиною протягом чотирьох років без поважних причин, таке невиконання батьківських обов'язків відбувається протягом тривалого часу, що свідчить про свідоме ухилення відповідачки від виконання своїх батьківських обов'язків, таке невиконання батьківських обов'язків не пов'язане із наявністю душевної хвороби, недоумства чи іншого тяжкого захворювання або з інших не залежних від неї причин.

За таких обставин, суд приходить до переконання, що свідоме і тривале нехтування відповідачкою своїми батьківськими обов'язками щодо дитини є наслідком винної поведінки відповідачки та є підставою для позбавлення її батьківських прав.

Суд вважає, що позбавлення батьківських прав відповідачки буде відповідати інтересам дитини, оскільки відповідач в подальшому буде позбавлена можливості негативно впливати на психіку дитини до моменту зміни нею свого ставлення відносно дитини та поновлення у встановленому порядку батьківських прав.

Відповідно до ст.88 ЦПК України, суд залишає судові витрати по сплаті судового збору за позивачем.

Керуючись ст.ст. 10,11,60,88,209,213-215,224-226 ЦПК України,

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Позбавити батьківських прав ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_5 уродженку м. Сміла Черкаської області, проживаючу за адресою - АДРЕСА_4, відносно малолітнього ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючого за адресою - АДРЕСА_5.

Судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 243 грн. 60 коп. залишити за позивачем.

Рішення суду про позбавлення батьківських прав після набрання ним законної сили надіслати державному органу реєстрації актів цивільного стану за місцем реєстрації народження дитини.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Кіровоградської області через Новоукраїнський районний суд протягом десяти днів з моменту його проголошення, а особами, які не брали участь під час розгляду справи, в той же строк з дня одержання копії рішення.

Головуючий: В. І. Шепетько