Провадження № 22-ц/783/2646/15 Доповідач : Бермес І. В.
12 червня 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області в складі:
Головуючого: Бермеса І.В.
суддів: Мусіної Т.Г., Савуляка Р.В.
за участі секретаря: Щербая В.П.
з участю: ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3
розглянула у відкритому судовому засіданні у місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Франківського районного суду м. Львова від 10 вересня 2014 року за позовом Публічного акціонерного товариства «Фольксбанк» до ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 про звернення стягнення на предмет іпотеки, -
Рішенням Франківського районного суду м. Львова від 10 вересня 2014 року позов задоволено та звернуто стягнення на будинок загальною площею 507,9 кв.м., житловою площею 269, 6 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, який належить ОСОБА_5 та земельну ділянку площею 0,0578 га, шляхом визначеним статтею 38 Закону України «Про іпотеку», п.п. 6.5, 6.6 Іпотечного договору.

Рішення суду оскаржила ОСОБА_4, яка не приймала участь в справі, та в апеляційній скарзі зазначила, що рішення суду є незаконним, оскільки на момент укладення іпотечного договору була неповнолітньою і постійно проживала за адресою: АДРЕСА_1, а тому іпотечний договір, який було укладено без дозволу органів опіки та піклування, є недійсним.

Відповідно до ст. 320 ЦПК України суд, виявивши під час розгляду справи порушення закону і встановивши причини та умови, що сприяли вчиненню порушення, може постановити окрему ухвалу і направити її відповідним особам чи органам для вжиття заходів щодо усунення цих причин та умов.

Під час розгляду даної справи встановлено, що згідно свідоцтва про народження від 15.03.1991 року ОСОБА_4 народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 року, а тому по стану на час укладення зазначеного договору 25.06.2008 року була неповнолітня.

В п.2.2 договору іпотеки зазначено, що іпотекодавець, тобто ОСОБА_5 засвідчує, що йому роз'яснено законодавство України, яким встановлено підстави виникнення користування нерухомим майном малолітньою дитиною та обов'язок сповістити про права дітей на житло та наслідки невиконання цього обов'язку. На підтвердження відсутності у дітей права користування предметом іпотечним майном іпотекодавцем ним подано довідку №52 від 12.06.20008 року, яка видана ЛКП «Вулецьке».

Вбачається, що при укладенні договору іпотеки між банком та ОСОБА_5 була взята до уваги ця довідка №52 від 12.06.20008 року, яка видана ЛКП «Вулецьке», згідно якої в будинку проживали до ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 (а.с.38).

ОСОБА_4 у цій довідці не зазначена.

В той же час в засідання судової колегії представлено оригінал паспорту ОСОБА_4 та оригінал будинкової книги будинку, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1, з яких вбачається, що з 17.09.1997 року ОСОБА_4 зареєстрована у цьому будинку. Копії цих документів долучені до матеріалів справи.

Отже доведено, що на час укладення договору іпотеки ОСОБА_4 проживала в будинку, а сторони договору - банк та ОСОБА_5 при його укладенні 25.06.2008 року цього не врахували.

Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 12 Закону України "Про основи соціального захисту бездомних громадян та безпритульних дітей" неприпустимо зменшення або обмеження прав і охоронюваних законом інтересів дітей при вчиненні будь-яких правочинів стосовно жилих приміщень.

Органи опіки та піклування здійснюють контроль за дотриманням батьками та особами, які їх замінюють, житлових прав і охоронюваних законом інтересів дітей.

Згідно зі ст. 32 ЦК України, ст. 177 СК України та ст. 17 Закону України "Про охорону дитинства" батьки не мають права без дозволу органу опіки і піклування укладати договір, який підлягає нотаріальному посвідченню або спеціальній реєстрації, відмовлятися від належних дитині майнових прав, здійснювати розподіл, обмін, відчуження житла, зобов'язуватися від імені дитини порукою, видавати письмові зобов'язання.

В засіданні судової колегії представник Франківської районної адміністрації Львівської міської ради ОСОБА_3 підтвердив те, що при укладенні вказаного іпотечного договору порушено ці вимоги законодавства.

При таких обставинах судова колегія прийшла до висновку, що іпотечний договір 25.06.2008 року є нікчемний, оскільки при проживанні в будинку неповнолітньої ОСОБА_4 не було погоджено у встановленому законом порядку з органом опіки та піклування передачу будинку в іпотеку.

Тому апеляційну скаргу задоволено і рішення суду скасовано та ухвалено нове, яким в задоволенні позову Публічного акціонерного товариства «ВіЕс Банк»до ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 про звернення стягнення на предмет іпотеки відмовлено.

Враховуючи те, що у вищевказаній в довідці №52 від 12.06.20008 року, яка була видана ЛКП «Вулецьке», була відсутня інформація про те, що на час укладення договору іпотеки ОСОБА_4 проживала в будинку, судова колегія вважає за необхідне повідомити про це прокуратуру Франківського району м. Львова.

Колегія суддів вважає необхідним направити дану окрему ухвалу в прокуратуру Франківського району м. Львова для перевірки щодо наявності в діях певних осіб ознак складу кримінального правопорушення.

Керуючись ст.320 ЦПК України, судова колегія,-

ухвалила:

Про наведені вище обставини довести до відома прокуратури Франківського району м. Львова.

Про наслідки реагування повідомити апеляційний суд Львівської області в місячний термін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий: Бермес І.В.

Судді: Мусіна Т.Г.

Савуляк Р.В.