Справа № 750/9384/14
Провадження № 2/750/1727/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 червня 2015 року м.Чернігів

Деснянський районний суд м. Чернігова у складі:

головуючого - судді Карапута Л.В.

при секретарі Руденок В.О.,

за участю представника позивача ОСОБА_1, представників відповідача ОСОБА_2, ОСОБА_3, представника відповідача ОСОБА_4 міської ради ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_7, ОСОБА_4 міської ради про визнання права власності на квартиру в порядку спадкування,

в с т а н о в и в :

Позивач просить визнати за нею право власності в порядку спадкування за законом на квартиру АДРЕСА_1 мотивуючи свої вимоги тим, що вона є спадкоємцем за законом після свого батька ОСОБА_8, який помер 02 червня 2011 року, але у звязку з тим, що свідоцтво про право власності батька на квартиру було оформлено після його смерті, на даний час зазначене його право в установленому законом порядку не зареєстровано, позивач не може отримати свідоцтво про право на спадщину.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав.

Представник ОСОБА_4 міської ради поклався на думку суду.

Представники відповідача ОСОБА_7 заперечували проти задоволення позову.

Суд, заслухавши пояснення та дослідивши матеріали справи, доходить висновку, що позов задоволенню не підлягає, виходячи з наступних підстав. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини (смерті спадкодавця) і не припинилися внаслідок його смерті (ст. 1218 ЦК України).

Судом встановлено, що ОСОБА_8 на підставі ордеру від З березня 1975 року була виділена спірна двокімнатна квартира АДРЕСА_2 на сім'ю у складі трьох осіб: йому, ОСОБА_9, ОСОБА_10 (а.с. 5).

ОСОБА_8 звернувся із заявою до органу приватизації житлового фонду ОСОБА_4 міської ради з метою приватизації спірної квартири 10 травня 2011 року (а.с. 5-а).

Розпорядженням органу приватизації виконавчого комітету ОСОБА_4 міської ради від 30 травня 2011 року задоволено заяву ОСОБА_8 про приватизацію вищевказаної квартири та передачі її у власність.

2 червня 2011 року помер ОСОБА_8, що підтверджується свідоцтвом про смерть (а.с. 35), після смерті якого відкрилась спадщина. Спадкоємцем першої черги за законом після смерті ОСОБА_8 є його донька - ОСОБА_6, яка вчасно звернулась до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини (а.с. 34)

Після смерті ОСОБА_8, а саме, 7 червня 2011 року було оформлено свідоцтво про право власності на спірне нерухоме майно (а.с. 108). Право власності на зазначену квартиру за ОСОБА_8 було зареєстровано 12 липня 2014 року. Реєстрація права власності на спірну квартиру та отримання свідоцтва про право власності на нерухоме майно було здійснено довіреною особою ОСОБА_8 - ОСОБА_11, що діяла за довіреністю, яка станом на день вчинення зазначених дій втратила свою юридичну силу.

23 серпня 2011 року апеляційним судом Чернігівської області було задоволено апеляційну скаргу ОСОБА_7, скасовано рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 7 лютого 2011 року, яким було розірвано шлюб між ОСОБА_8 та ОСОБА_7, зареєстрований 21.03.2001 року ОСОБА_4 міським відділом реєстрації актів цивільного стану ОСОБА_4 обласного управління юстиції за № 361 та провадження у даній справі закрито.

Ухвалою Деснянського районного суду м. Чернігова від 01.11.2011 року було скасоване заочне рішення Деснянського районного суду м. Чернігова яким було задоволено позовні вимоги ОСОБА_8 до ОСОБА_7 про визнання особи такою, що втратила право користування квартирою №102 в буд. 6 по вул. Рокосовського в м. Чернігові та закрито провадження у справі.

На підставі ухвали Деснянського районного суду м. Чернігова від 01.11.2011 року реєстрацію позивача у спірній квартирі було поновлено з 31.01.2002 року та анульовано в її паспорті запис від 05.05.2011 року про зняття з реєстрації за вказаною адресою, що підтверджується відміткою в паспорті позивача.

Відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

В той же час, судом встановлено, що в черговий раз житлові права ОСОБА_7 на спірну квартиру було підтверджено рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 21.03.2013 року, яким усунуто перешкоди з боку ОСОБА_6 у користуванні житловим приміщенням для ОСОБА_7 шляхом її вселення до квартири АДРЕСА_3.

Таким чином, оскільки реєстрацію ОСОБА_7 в спірній квартирі було поновлено після скасування рішення суду про визнання її такою, що втратила право на житло, з моменту реєстрації, то проведення приватизації квартири без її згоди, як члена сім»ї наймача, суперечить вимогам ч.2, 5 ст. 8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», згідно яких передача квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках здійснюється в спільну сумісну або часткову власність за письмовою згодою всіх повнолітніх членів сім»ї.

Рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 1 квітня 2014 року розпорядження органу приватизації виконкому ОСОБА_4 міської ради від 30 травня 2011 року було визнано незаконним, свідоцтво про право власності на нерухоме майно від 7 червня 2011 року визнано недійсним. Підставою для скасування рішення органу приватизації про передачу у власність ОСОБА_8 спірної квартири стало те, що приватизація вказаної квартири була проведена з порушенням житлових прав ОСОБА_12, а видане на підставі цього розпорядження свідоцтво про право власності на житлове приміщення на ім'я ОСОБА_8 є недійсним (а.с. 64-65).

Обставини, на які ОСОБА_6 посилалася у позові, як на підставу для задоволення позову, є підставою для визнання права власності на спадкове майно за спадкоємцем у разі коли спадкодавець звернувся до органу приватизації з відповідною заявою і мав право на безоплатне отримання квартири, а в приватизації йому не могло бути відмовлено, то на спірну квартиру відкривається спадщина, (ч. 5 п. 13 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» № 20 від 22 грудня 1995 року»).

Проте, у даному випадку приватизація була визнана недійсною у зв'язку із порушенням прав ОСОБА_13, що встановлено рішенням суду, яке набрало законної сили, а тому з врахуванням вищевикладеного, в задоволенні позову слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 10, 60, 61, 88, 209, 212, 213, 215 ЦПК України, суд -

в и р і ш и в :

в задоволенні позову ОСОБА_6 до ОСОБА_7, ОСОБА_4 міської ради про визнання права власності на квартиру в порядку спадкування, відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Чернігівської області.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня проголошення в порядку ч. 1 ст. 294 ЦПК України.

Суддя Л.В. Карапута