№ 207/728/15-ц
№ 2/207/637/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 червня 2015 року Баглійський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області

В складі: головуючого судді Тюлюнової В.Г.

при секретарі Куцевол Л.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпродзержинську справу за позовом ОСОБА_1 до Державного підприємства «Бар`єр» про стягнення заробітної плати, середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні та заподіяної моральної шкоди.

В С Т А Н О В И В:

20.02.2015 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою до ДП «Бар`єр», в якій просила стягнути з підприємства на свою користь заборгованість по заробітній платі, середній заробіток за час затримки заробітної плати і моральну шкоду у розмірі 7000 грн., тому що вона 05.12.2014 року звільнилась і до теперішнього часу не отримала від підприємства грошові кошти, які підприємство їй зобов`язалось сплатити. В судовому засіданні позивачка уточнила заявлені вимоги і просила стягнути середній заробіток за час затримки з 06.12.2014 року по 19.06.2015 року у розмірі 22361 грн. 10 коп. і моральну шкоду у розмірі 7000 грн., тому що заборгованість по заробітній платі була стягнута з підприємства на її користь за наказом Баглійського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 16.03.2015 року.

Представник підприємства «Бар`єр» ОСОБА_2 не заперечувала в судовому засіданні, що середній заробіток ОСОБА_1 за два місяці перед звільненням, денний за жовтень і листопад 2014 року складав 196 грн. 15 коп. Але підприємство не має коштів на виплату зарплати працівникам, тому вини підприємства немає, і позовні вимоги підприємство не визнає.

Суд, вислухавши сторони, дослідивши письмові докази у справі, вважає, що уточнені в судовому засіданні позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства проводиться в день звільнення.

Згідно з ч.1 ст. 117 КЗпП України у разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство повинно виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

При розгляді справи судом встановлено. ОСОБА_1 працювала на ДП «Бар`єр» дозиметри стом з 19.01.2004 року по 05.12.2014 року. Була звільнена за наказом № 88/ос від 05.12.2014 року за угодою сторін, п.1 ст. 36 КЗпП України

Згідно довідки ДП «Бар`єр», приєднаної до матеріалів справи, заборгованість підприємства з заробітної плати перед ОСОБА_1 з квітня по грудень 2014 року становила 27081,95 грн., а середньоденна заробітна плата за жовтень і листопад 2014 року 196,15 грн.

За наказом Баглійського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 16.03.2015 року з ДП «Бар`єр» на користь ОСОБА_1 стягнута заборгованість по заробітній платі 27081,95 грн.

Сама по собі відсутність коштів у роботодавця не виключає його відповідальності і обов`язку наступного дня після пред`явлення ним роботодавцеві вимог про розрахунок на підставі ст. 117 КЗпП України стягнути на користь працівника середнього заробітку за весь період затримки розрахунку.

Статтею 237-1 КЗпП України передбачено відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівникові, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків, і вимагають від працівника додаткових зусиль для організації свого життя.

Враховуючи те, що ОСОБА_1 має неповнолітню дитину, у зв`язку з несвоєчасною невиплатою їй заробітної плати, вона не мала можливості створювати собі та неповнолітній дитині необхідні умови для життя, змушена була брати кошти у борг у своїх знайомих, що призвело до моральних страждань, і суд вважає необхідним в рахунок відшкодування моральної шкоди стягнути 2000 грн., відмовити у стягненні моральної шкоди у розмірі 5000 грн.

Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України стягнути з підприємства у прибуток держави судовий збір 243 грн. 60 коп.

Згідно з ч.1 ст. 367 ЦПК України рішення суду про стягнення заробітної плати допустити до негайного виконання в межах платежу за один місяць.

Виходячи з викладеного, керуючись ст.ст. 116, 117, 237-1 КЗпП України, ст.ст. 10, 60, 88, 209, 212 215, 367 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Уточнені в судовому засіданні вимоги ОСОБА_1 до Державного підприємства «Бар`єр» про стягнення середнього заробітку за час затримки заробітної плати за період з 06.12.2014 року по 19.06.2015 року в сумі 22361,10 грн. і моральної шкоди задовольнити частково.

Стягнути з Державного підприємства «Бар`єр» (, розташованого за адресою пр. Аношкіна 179-Б м. Дніпродзержинськ, 51917) на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1, проживаючої ІНФОРМАЦІЯ_2, середній заробіток за час затримки заробітної плати за період з 06.12.2014 року по 19.06.2015 року в сумі 22361,10 грн. (двадцять дві тисячі триста шістдесят одну грн.. 10 коп.), і моральну шкоду у розмірі 2000 грн. (дві тисячі грн.)

Відмовити у стягненні моральної шкоди у розмірі 5000 грн.

Рішення суду в частині стягнення заробітної плати допустити до негайного виконання в межах платежу за один місяць.

Стягнути з Державного підприємства «Бар`єр» у прибуток держави 243грн. 60 коп. судового збору.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до апеляційного суду Дніпропетровської області через Баглійський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області протягом 10 днів з дня його проголошення.

Головуючий суддя В.Г. Тюлюнова