РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне) ун. № 759/1773/15-ц

пр. № 2/759/2339/15

26 червня 2015 року м. Київ

Святошинський районний суд м. Києва у складі головуючого судді Ключника А.С. за участю секретарів судового засідання Левко О.О., Борисенко А.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі судових засідань цивільну справу за позовом ПАТ «ВТБ Банк» до ОСОБА_1, про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

Позивач 03.02.2015 року звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості в сумі 112318,14 грн., що виникла за кредитним договором № R8B від 26.09.2013 року.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтував тим, що 26.09.2013 року між позивачем та відповідачем було укладено кредитний договір № R8B, відповідно до умов якого позивач надав відповідачу грошові кошти у розмірі 50000,00 грн., а відповідач зобов'язався повернути наданий кредит у повному обсязі не пізніше 26.09.2015 року або достроково, також сплатити проценти за користування кредитом в розмірі 20% річних, комісійну винагороду та інші платежі в порядку, на умовах та в строки, що встановлені кредитним договором.

Згідно п. п. 2, 6.1. договору підписанням цього договору відповідач стверджує своє приєднання до правил споживчого кредитування фізичних осіб у ПАТ «ВТБ Банк» з якими він ознайомився, погодився та зобов'язався виконувати вимоги правил, а також регулярно ознайомлюватись з їх змінами на сайті банку.

Згідно п.п. 6.2, 6.3 договору, підписанням цього договору відповідач підтверджує, що він перед укладанням цього договору письмо ознайомлений з інформацією про особу і місцезнаходження банку, про умови кредитування, погодився з діючими умовами банківських та супутніх послуг, які сплачуються відповідачем відповідно до графіку згідно з додатком, який є невід'ємною частиною цього договору та включає в себе суму щомісячних платежів по поверненню кредиту, сплати процентів, комісійних винагород, інших супутніх платежів, розрахунок сукупної вартості кредиту та реальної процентної ставки.

Відповідно до меморіального ордеру №8746 від 26.09.2013 року відповідач отримав від позивача кредит у сумі 50000,00 грн.

Позивач свої зобов'язання по кредитному договору виконав, надавши відповідачу кредитні кошти, а останнім, станом на 12.08.2014 року порушено умови кредитного договору, щодо повернення кредиту та сплати відсотків за користування коштами, у зв'язку з чим виникла заборгованість, яка існує у вигляді: заборгованості за кредитним договором у сумі 112318,14 грн., з яких сума поточної заборгованості за кредитним договором 35171,90 грн., сума простроченої заборгованості за кредитом 14828,10 грн., сума інфляційних втрат за порушення зобов'язань щодо повернення кредиту 2069,57 грн. (кредит), сума 3 % річних за порушення зобов'язань щодо сплати процентів 233,03 грн., сума простроченої заборгованості за відсотками в сумі 10698,10 грн., сума інфляційних втрат за порушення зобов'язань щодо сплати процентів 1517,74 грн. (відсотки), сума 3 % річних за порушення зобов'язань щодо сплати процентів 171,11 грн., сума заборгованості за відсотками за період з 22.10.2014 р. по 06.11.2014 р. в сумі 410,28 грн., сума простроченої заборгованості по комісії 10985,70 грн., сума поточної заборгованості по сплаті комісійної винагороди 845,90 грн., сума пені в розмірі 0,5 % за кожен день прострочення сплати комісії в розмірі 10803,33 грн., сума пені за несвоєчасну сплату процентів та кредиту в розмірі 0,5 % від суми боргу за кожен день прострочення 24584,99 грн.

У судове засіданні 26.06.2015 року представник позивача не з'явився та подав до суду заяву, у якій позов підтримав у повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечував.

Відповідач до суду двічі не з'явився, про день та час розгляду справи був належним чином повідомлений (а.с. 40, 41), про причини своєї неявки суд не повідомив, а тому суд вважає за можливе слухати справу у його відсутності за наявними у справі доказами, ухваливши по справі за згодою представника позивача та відповідно до ст.ст. 169, 224-226 ЦПК України, заочне рішення.

Суд, з'ясувавши обставини справи, дослідивши письмові докази по справі, дійшов висновку, про наявність правових підстав для задоволення позову, з огляду на наступне.

Відповідно до ч.1, ч.2 ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно до статей 525, 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч.2 ст. 1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення про договір позики.

Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ч.2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Пунктом 29 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних i кримінальних справ від 30.03.2012 року №5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» роз'яснено, що при вирішенні спорів про дострокове повернення кредиту суд має враховувати положення статей 1050, 1054 ЦК і виходити з того, що якщо договором встановлено обов'язок позичальника повернути кредит частинами (із розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини кредитодавець має право вимагати дострокового повернення частини кредиту, що залишилася, та сплати процентів, належних йому від суми кредиту.

Статтею 629 ЦК України визначено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

У відповідності до ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Судом встановлено, що 26.09.2013 року між ПАТ «ВТБ Банк» та відповідачем було укладено кредитний договір № R8B, відповідно до умов якого позивач надав відповідачу грошові кошти у розмірі 50000,00 грн., а відповідач зобов'язався повернути наданий кредит у повному обсязі не пізніше 26.09.2015 року або достроково, також сплатити проценти за користування кредитом в розмірі 20% річних, комісійну винагороду та інші платежі в порядку, на умовах та в строки, що встановлені кредитним договором (а.с. 11-22 копія кредитного договору).

Згідно меморіального ордеру №8746 від 26.09.2013 року відповідач отримав від позивача кредит у сумі 50000,00 грн. (а.с.23).

Згідно п. п. 2, 6.1. договору підписанням цього договору відповідач стверджує своє приєднання до правил споживчого кредитування фізичних осіб у ПАТ «ВТБ Банк» з якими він ознайомився, погодився та зобов'язався виконувати вимоги правил, а також регулярно ознайомлюватись з їх змінами на сайті банку.

Згідно п.п. 6.2, 6.3 договору, підписанням цього договору відповідач підтверджує, що він перед укладанням цього договору письмо ознайомлений з інформацією про особу і місцезнаходження банку, про умови кредитування, погодився з діючими умовами банківських та супутніх послуг, які сплачуються відповідачем відповідно до графіку згідно з додатком, який є невід'ємною частиною цього договору та включає в себе суму щомісячних платежів по поверненню кредиту, сплати процентів, комісійних винагород, інших супутніх платежів, розрахунок сукупної вартості кредиту та реальної процентної ставки.

Судом встановлено, що позивач повністю виконав свої зобов'язання перед відповідачем за кредитним договором № R8B від 26.09.2013 року.

Станом на 12.08.2014 року відповідачем порушено умови кредитного договору, щодо повернення кредиту та сплати відсотків за користування коштами, яка існує у вигляді: заборгованості за кредитним договором згідно розрахунку позивача у сумі 112318,14 грн., з яких сума поточної заборгованості за кредитним договором 35171,90 грн., сума простроченої заборгованості за кредитом 14828,10 грн., сума інфляційних втрат за порушення зобов'язань щодо повернення кредиту 2069,57 грн. (кредит), сума 3 % річних за порушення зобов'язань щодо сплати процентів 233,03 грн., сума простроченої заборгованості за відсотками в сумі 10698,10 грн., сума інфляційних втрат за порушення зобов'язань щодо сплати процентів 1517,74 грн. (відсотки), сума 3 % річних за порушення зобов'язань щодо сплати процентів 171,11 грн., сума заборгованості за відсотками за період з 22.10.2014 р. по 06.11.2014 р. в сумі 410,28 грн., сума простроченої заборгованості по комісії 10985,70 грн., сума поточної заборгованості по сплаті комісійної винагороди 845,90 грн., сума пені в розмірі 0,5 % за кожен день прострочення сплати комісії в розмірі 10803,33 грн., сума пені за несвоєчасну сплату процентів та кредиту в розмірі 0,5 % від суми боргу за кожен день прострочення 24584,99 грн. (а.с.6).

У зв'язку з виникненням заборгованості по оплаті передбачених кредитним договором платежів, позивач неодноразово повідомляв відповідача про факт виникнення заборгованості та її розмір. Однак, на даний час кредитна заборгованість не погашена, а відповідач не здійснює жодних дій для погашення заборгованості.

Уклавши з позивачем зазначений кредитний договір та отримавши грошові кошти на умовах повернення, строковості та платності відповідач порушив свої договірні зобов'язання, що призвело до виникнення заборгованості у розмірі 112318,14 грн.

Таким чином, станом на 12.08.2014 року за відповідачем по укладеному з позивачем кредитному договору № R8B від 26.09.2013 року рахується заборгованість на загальну суму 112318,14 грн., яка підлягає стягненню на користь позивача.

Статтею 88 ЦПК України встановлено, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Таким чином, на користь позивача з відповідача підлягає стягненню сума судового збору у розмірі 1123,18 грн. сплачена позивачем згідно платіжного доручення від 26.01.2015 року (а.с. 1).

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 509, 525, 526, 611, 625, 1049, 1050, 1054 ЦК України, п. 29 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних i кримінальних справ від 30.03.2012 року №5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», ст.ст. 10, 11, 57-60, 88, 169,179, 209, 212-215, 223, 224-226, 292, 294 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов ПАТ «ВТБ Банк» до ОСОБА_1, про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 (ідентифікаційний номер: НОМЕР_1), що проживає за адресою АДРЕСА_1 на користь ПАТ «ВТБ Банк» ( 01004, м. Київ, бульвар Т.Шевченка/вул.Пушкінська, 8/26, МФО 321767, , п/р 13001) заборгованість за кредитним договором № R8B від 26.09.2013 року у розмірі 112318,14 грн.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 (ідентифікаційний номер: НОМЕР_1), що проживає за адресою АДРЕСА_1, на користь ПАТ «ВТБ Банк» ( 01004, м. Київ, бульвар Т.Шевченка/вул.Пушкінська, 8/26, МФО 321767, , п/р 13001) судові витрати по справі у вигляді судового збору: 1123,18 грн.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя А. Ключник