Справа № 380/567/15ц Головуючий у І інстанції Косович Т.П.
Провадження № 22-ц/780/3670/15 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_1
Категорія 38 17.06.2015
УХВАЛА

Іменем України

17 червня 2015 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області в складі:

головуючого - судді Таргоній Д.О.,

суддів:ОСОБА_2, ОСОБА_3,

за участю секретаря Микитенко Д.А.,

розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві матеріали справи за апеляційною скаргою ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на рішення Тетіївського районного суду Київської області від 29 квітня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_4 та ОСОБА_5 до Дзвеняцької сільської ради Тетіївського району Київської області, треті особи: ОСОБА_6, ОСОБА_7 про визнання права власності на спадкове майно.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, перевіривши матеріали справи, колегія суддів

ВСТАНОВИЛА:

У березні 2015 року позивачі звернулися до суду із названим позовом, в якому просили визнати за ними право власності та розділити спадкове майно, що залишилося після смерті їх батька ОСОБА_8, який помер 11.11.2003 року.

Зокрема, просили визнати за ОСОБА_4 право власності на житловий будинок з верандою, ганком та господарськими будівлями, що знаходяться в с. Дзвеняче вул. 60- річчя Жовтня, 18 Тетіївського району Київської області, вартістю 53079 гривень, а за ОСОБА_5 - право на земельну частку (пай) із земель, які перебувають у колективній власності КСП «Дружба» Дзвеняцької сільської ради, відповідно до сертифікату на право на земельну частку (пай) серії КВ № 0175997, розміром 3,0 в умовних кадастрових гектарах, від 16.12.1996 року, вартістю 94240,51 грн., посилаючись на те, що вони між собою досягли згоди щодо поділу спадкового майна.

В обґрунтування заявленого позову зазначають, що спадщину після смерті батька вони прийняли своєчасно, так як постійно проживали разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, треті особи по справі від прийняття спадщини відмовилися, проте через неподання ними правовстановлюючих документів на вищевказане спадкове майно, нотаріусом їм було відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину за законом в рівних частках.

Рішенням Тетіївського районного суду Київської області від 29 квітня 2015 року в задоволенні позову ОСОБА_4 та ОСОБА_5 відмовлено.

В своїй апеляційній скарзі позивачі просять рішення суду першої інстанції скасувати з підстав неправильного застосування норм матеріального права та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити.

Зокрема, обгрунтовуючи апеляційну скаргу, позивачі зазначають, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку щодо неможливості поділу спадкового майна за відсутності посвідченої нотаріусом угоди між спадкоємцями. Вважають, що правило ч. 3 ст. 1267 ЦК України може бути застосовано у випадку оформлення спадщини нотаріусом. В даному випадку, нотаріус відмовив у вчиненні нотаріальної дії у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно. Позивачі дійшли згоди між собою щодо розділу спадкового майна та висловили її в позовній заяві.

Перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції, виходячи з положень ч. 1 та ч. 3 ст. 1267 ЦК України, дійшов висновку про необгрунтованість позовних вимог за відсутності письмової угоди, посвідченої нотаріусом, між спадкоємцями першої черги за законом щодо зміни розміру часток у спадщині.

Колегія суддів апеляційного суду погоджується з такими висновками, оскільки вони відповідають встановленим по справі обставинам та грунтуються на вимогах чинного законодавства.

Так, місцевим судом встановлено, що 11.11.2003 року помер батько позивачів ОСОБА_8, після смерті якого відкрилася спадщина за законом на житловий будинок, що знаходиться за адресою: с. Дзвеняче, вул. 60- річчя Жовтня, 18 Тетіївського району Київської області та право на земельну частку (пай), посвідчене Сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії КВ № 0175997, що знаходиться на території Дзвеняцької сільської ради.( а.с.- 16,18-21,59)

Родинні стосунки позивачів зі спадкодавцем підтверджуються копіями свідоцтв про їх народження. ( а.с.-6,9,10)

Із довідки № 40 від 28.04.2015 року, виданої Дзвеняцькою сільською радою Тетіївського району Київської області вбачається, що померлий ОСОБА_8 дійсно проживав і був зареєстрований в ІНФОРМАЦІЯ_1 тетіївського району Київської області та вибув із села в звязку зі смертю. На день смерті перебував у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_9, разом з померлим в будинку в с. Дзвеняче по вул. 60-річчя Жовтня, 18 була зареєстрована мати померлого ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2. У померлого є діти: ОСОБА_4,ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4. ( а.с.-59)

Крім позивачів спадкоємцями першої черги за законом є треті особи по справі дружина та мати померлого, які відмовилися від належної їм частки у спадщині. ( а.с.-23,24)

Із відповіді Тетіївської державної нотаріальної контори від 07.04.2015 року № 293/02-14 вбачається, що спадкова справа відносно майна померлого 11.11.2003 року ОСОБА_8 не заводилася. (а.с.-42)

Із копії постанови Тетіївської державної нотаріальної контори № 228/02-31 від 26.03.2015 року вбачається, що через не подані правовстановлюючі документи на спадкове майно, нотаріусом відмовлено позивачам у видачі свідоцтв про право на спадщину за законом в рівних частках.( а.с.-25)

Згідно з ч. 1 ст. 303 ЦПК України апеляційний суд перевіряє законність і обгрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляції та вимог, заявлених в суді першої інстанції.

Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна із сторін зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Однак позивачем ці вимоги закону виконані не були.

Суд в межах заявлених вимог повно та всебічно дослідив обставини справи, дав належну оцінку доказам, які надали сторони, і дійшов вірного висновку про те, що житловий будинок, що знаходиться за адресою: с. Дзвеняче, вул. 60- річчя Жовтня, 18 Тетіївського району Київської області та право на земельну частку (пай), посвідчене Сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії КВ № 0175997, що знаходиться на території Дзвеняцької сільської ради, є спадковим майном, спадкоємцями якого за законом є позивачі, як діти спадкодавця, частки у спадщині яких є рівними.

По справі також встановлено, що між спадкоємцями ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у порядку, передбаченому ч. 3 ст. 1267 ЦК України, не укладалась письмова угода, посвідчена нотаріусом, щодо зміни розміру часток у спадщині когось із них.

Доводи апеляційної скарги щодо неправильного застосування норм матеріального права судом першої інстанції колегія суддів не приймає до уваги, оскільки вони є необгрунтованими.

Колегія також не приймає доводів апелянтів що оформлення такої угоди про зміну часток у спадщини, шляхом подання позовної заяви, оскільки законом такого способу не передбачено.

Слід зазначити, що право позивачів на реальний розподіл спадкового майна є похідним від права власності позивачів на вказані об'єкти, яке належним чином не оформлене.

За таких, обставин колегія суддів вважає, що при розгляді справи вимоги матеріального і процесуального права судом першої інстанції додержано, підстав для скасування рішення немає.

Відповідно до вимог ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 303, 308, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 та ОСОБА_5 - відхилити.

Рішення Тетіївського районного суду Київської області від 29 квітня 2015 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: