Ухвала

іменем україни

6 травня 2015 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Дьоміної О.О.,

суддів: Гримич М.К., Мартинюка В.І.,

Колодійчука В.М., Ступак О.В.,

розглянувши в судовому засіданні справу за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Надра» до Залізничного відділу державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції, Приватного підприємства «Нива-В.Ш.», ОСОБА_3, третя особа - ОСОБА_4, про визнання аукціону недійсним, за касаційною скаргою Публічного акціонерного товариства комерційного банку «Надра» на рішення Залізничного районного суду м. Львова від

1 серпня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Львівської області від

16 грудня 2014 року.

в с т а н о в и л а:

У травні 2014 року Публічне акціонерне товариство комерційний банк (далі - ПАТ КБ) «Надра» звернулось до суду з указаним позовом, обґрунтувавши свої вимоги тим, що під час виконання виконавчого листа

№ 2-5401/10, виданого Шевченківським районним судом м. Києва

від 29 січня 2013 року про стягнення з ОСОБА_4 на користь

ПАТ КБ «Надра» заборгованості в розмірі 59 898,72 грн, відбувся

аукціон з продажу майна боржника з порушенням норм чинного законодавства, а саме проведено після спливу шестимісячного строку

дії звіту про оцінку, передбаченого ст. 58 Закону України «Про

виконавче провадження».

Посилаючись на те, що реалізація майна відбулася за звітом про оцінку майна, що втратив чинність на дату проведення аукціону, позивач просив задовольнити позов.

Рішенням Залізничного районного суду м. Львова від 1 серпня

2014 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Львівської області від 16 грудня 2014 року, в задоволенні позовних вимог ПАТ КБ «Надра» відмовлено.

У касаційній скарзі ПАТ КБ «Надра» просить скасувати судові рішення та передати справу на новий розгляд до суду першої інстанції, посилаючись на порушення судами норм процесуального права та неправильне застосуванням норм матеріального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно зі ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; 6) як розподілити між сторонами судові витрати; 7) чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; 8) чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог ПАТ КБ «Надра», суд першої інстанції, з висновком якого погодився і апеляційний суд, виходив з того, що посилання позивача на порушення правил проведення аукціону після спливу шестимісячного строку дії звіту про оцінку не заслуговують на увагу, оскільки державний виконавець передав на реалізацію майно в межах шестимісячного строку з дня підписання звіту про оцінку майна та в нього були відсутні підстави для повторної оцінки майна через те, що майно вже було передано на реалізацію і аукціон проводився не за оцінкою автомобіля, вказаної у експертному висновку, а за стартовою ціною, визначеною в повторному акті переоцінки.

Однак висновки судів першої та апеляційної інстанції не відповідають вимогам матеріального закону та зроблені при неповному з'ясуванні обставин справи.

Судами встановлено, що на виконанні у Залізничному

ВДВС Львівського МУЮ знаходився виконавчий лист № 2-5401/10, виданий 29 січня 2013 року Шевченківським районним судом м. Києва про стягнення з ОСОБА_4 на користь ПАТ КБ «Надра» заборгованості в розмірі

59 898,72 грн, за яким відкрито виконавче провадження.

12 червня 2013 року державним виконавцем складено акт опису та арешту, належного ОСОБА_4, автомобіля ВАЗ 21101, номерний знак

НОМЕР_1, 2007 року випуску.

Згідно із висновком про вартість арештованого майна від

8 серпня 2013 року, ринкова вартість автомобіля ВАЗ 21101 становила

33 800 грн (а.с. 11).

Аукціон з реалізації вказаного арештованого майна вперше був призначений ПП «Нива - В.Ш.» на 9 січня 2014 року за стартовою ціною

33 800 грн, однак, не відбувся у зв'язку з відсутністю купівельного попиту.

21 січня 2014 року державним виконавцем складено акт про уцінку арештованого автомобіля, що на час проведення повторних торгів становила 25 350 грн.

18 лютого 2014 року державним виконавцем був призначений повторний аукціон, який також не відбувся у зв'язку з відсутністю купівельного попиту та проведено повторну уцінку майна, про що було складено акт, відповідно до якого вартість арештованого майна була визначена в сумі 16 900 грн.

24 березня 2014 року на третіх прилюдних торгах арештоване майно було реалізовано ОСОБА_3 за ціною 17 тис. грн, згідно із протоколом від 24 березня 2014 року № 1413472-1, відповідно до якого державним виконавцем Залізничного ВДВС Львівського МУЮ 10 червня 2014 року було складено акт про реалізацію арештованого рухомого майна (а.с. 85).

Примусова реалізація заставленого майна як стадія виконавчого провадження є сукупністю правовідносин (урегульованих ЦК України, Законом України «Про виконавче провадження» та іншими нормативно-правовими актами), що в процесі примусового виконання виникають і реалізуються між органами й посадовими особами, які здійснюють примусову реалізацію судових рішень, та особами, які беруть участь у виконавчому провадженні чи залучаються до проведення виконавчих дій відповідно до Закону.

Загальний перелік способів захисту цивільних прав та інтересів (закріплених законом матеріально-правових заходів примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на порушника) визначений у статті

16 ЦК України, згідно з пунктом 2 частини другої якої одним із таких способів є визнання правочину недійсним.

Ураховуючи те, що відчуження майна з прилюдних торгів відноситься до угод купівлі-продажу, така угода може визнаватись недійсною в судовому порядку з підстав недодержання в момент її вчинення вимог, які встановлені частинами першою - третьою та шостою статті 203 ЦК України (частина перша статті 215 цього Кодексу).

При цьому підставою для визнання прилюдних торгів недійсними є порушення встановлених законодавством правил проведення торгів, визначених Тимчасовим положенням, а саме: правил, які визначають процедуру підготовки, проведення торгів (опублікування інформаційного повідомлення певного змісту про реалізацію нерухомого майна; направлення письмового повідомлення державному виконавцю, стягувачу та боржнику про дату, час, місце проведення прилюдних торгів, а також стартову ціну реалізації майна тощо) (розділ 3); правил, які регулюють сам порядок проведення торгів (розділ 4); правил, які стосуються оформлення кінцевих результатів торгів (розділ 6).

Частиною третьою статті 62 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що майно передається на реалізацію за ціною та в порядку, визначеними статтею 58 цього Закону.

Частинами другою - четвертою статті 58 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено право сторін виконавчого провадження оскаржити результати оцінки майна та порядок їх оскарження до передачі майна на реалізацію.

Частинами першою та п'ятою статті 58 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що визначення вартості майна боржника проводиться державним виконавцем за ринковими цінами, що діють на день визначення вартості майна. Для проведення оцінки нерухомого майна та майна, вартість якого перевищує сто неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, державний виконавець залучає суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання, який здійснює свою діяльність відповідно до Закону України від 12 липня 2001 року № 2658-III «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні».

Звіт про оцінку майна у виконавчому провадженні вважається чинним протягом шести місяців з дня його підписання суб'єктом оціночної діяльності - суб'єктом господарювання. Після закінчення цього строку оцінка майна проводиться повторно.

Оцінка майна є дійсною впродовж шести місяців з моменту її проведення незалежно від строків передання та реалізації майна,

на яке звернуто стягнення, на прилюдних торгах. Прилюдні торги

повинні бути проведені в двомісячний строк від дня одержання спеціалізованою організацією заявки державного виконавця на їх

проведення (пункт 3.3 Тимчасового положення).

Частиною п'ятою статті 62 Закону України «Про виконавче провадження», пунктом 7.1 Тимчасового положення, абзацом третім пункту 5.12.2 Інструкції про проведення виконавчих дій, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 15 грудня 1999 року № 74/5 і зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 15 грудня 1999 року за

№ 865/4158, передбачено підстави й порядок призначення повторних прилюдних торгів, а також порядок уцінки нереалізованого майна. Так, у разі відсутності покупців або наявності тільки одного покупця та з інших визначених Тимчасовим положенням причин прилюдні торги вважаються такими, що не відбулися. У такому разі призначаються повторні прилюдні торги, на яких стартова ціна лота може бути зменшена, але не більше ніж на 30 відсотків. Уцінка майна проводиться державним виконавцем у десятиденний строк з дня визнання прилюдних торгів такими, що не відбулися, після чого реалізація майна за вказаною ціною повинна бути проведена впродовж місяця з дня проведення уцінки.

За правилами проведення прилюдних торгів спеціалізована організація проводить прилюдні торги за заявкою державного виконавця, в якій зазначається початкова вартість майна, що виставляється на торги, за експертною оцінкою та інші відомості. Уповноважені особи спеціалізованої організації складають інформаційні картки на кожний лот із зазначенням стартової ціни. При цьому визначення стартової ціни лота здійснюється на підставі початкової вартості майна за результатами проведеної оцінки майна незалежним суб'єктом оціночної діяльності (пункти 2.6, 3.2, 3.4 Тимчасового положення). Тобто на момент проведення прилюдних торгів, у тому числі повторних торгів, для визначення вартості об'єкта оцінки звіт про оцінку майна повинен бути дійсним.

Таким чином, повторні прилюдні торги повинні відбутись у межах шестимісячного строку з моменту підписання звіту про оцінку майна. Після збігу цього шестимісячного строку обов'язковою умовою призначення й проведення прилюдних торгів є отримання нового звіту про оцінку майна. Проведення прилюдних торгів із реалізації майна за ціною, визначеною звітом про оцінку майна, який утратив чинність, є порушенням установлених законодавством правил про порядок реалізації майна на прилюдних торгах, у тому числі правил про визначення стартової ціни реалізації майна, а саме: частини

п'ятої статті 58 Закону України «Про виконавче провадження»; пунктів

3.2, 3.4 Тимчасового положення.

Згідно із висновком про вартість майна від 8 серпня 2013 року ринкова вартість автомобіля ВАЗ 21101, 2007 року виготовлення, на дату оцінки склала 33 800 грн, в якому було також вказано термін дії цього висновку саме до 8 лютого 2014 року (а.с. 11), проте другі і треті прилюдні торги з реалізації арештованого майна від 18 лютого 2014 року та 24 березня 2014 року були призначені вже після спливу терміну дії вказаного висновку про вартість майна.

Отже, судами не було враховано, що після збігу шестимісячного строку з моменту підписання висновку (звіту) про оцінку майна обов'язковою умовою призначення й проведення прилюдних торгів є отримання нового висновку (звіту) про оцінку майна.

Окрім того, апеляційний суд, погодившись із висновком суду першої інстанції, дійшов передчасно висновку про те, що сплив строку оцінки майна не вплинув на результати торгів, оскільки вказані доводи суду не підтверджені належними і допустимими доказами у справі.

Отже, враховуючи викладене, суд першої та апеляційної інстанції на порушення вимог ч. 4 ст. 10, ч. 1 ст. 31, ч. 1 ст. 137 ЦПК України не сприяли всебічному і повному з'ясуванню обставин справи, чим допустили порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права.

Відповідно до викладених обставин судові рішення не можуть залишатися в силі, оскільки ухвалені з неправильним застосуванням

норм матеріального права та порушенням норм процесуального

права, що призвело до неправильного вирішення справи, а тому згідно з

ч. 2 ст. 338 ЦПК України підлягають скасування з направленням справи

на новий судовий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись статтями 336, 338 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства комерційного банку «Надра» задовольнити.

Рішення Залізничного районного суду м. Львова від 1 серпня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Львівської області від 16 грудня 2014 року скасувати.

Справу передати на новий розгляд до Залізничного районного суду

м. Львова.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий О.О. Дьоміна
Судді: М.К. Гримич В.М. Колодійчук В.І. Мартинюк О.В. Ступак