Справа №490/403/15-ц 16.06.2015 16.06.2015 16.06.2015
Провадження №22-ц/784/1386/15
Головуючий першої інстанції: Мамаєва О.В.
Категорія: 27 Суддя-доповідач апеляційного суду: ОСОБА_1
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 червня 2015 року м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Миколаївської області в складі

головуючого Коломієць В.В.

суддів Довжук Т.С., Шолох З.Л.,

при секретарі Горенко Ю.В.,

за участю представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою публічного акціонерного товариства комерційний банк ПРИВАТБАНК на рішення Центрального районного суду м. Миколаєва від 16 квітня 2015 року у справі за позовом публічного акціонерного товариства комерційний банк ПРИВАТБАНК (далі - ПАТ КБ ПРИВАТБАНК) до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И Л А :

У січні 2015 року ПАТ КБ ПРИВАТБАНК звернулось до суду з позовом до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Позивач зазначав, що відповідно до укладеного 02 вересня 2008 року договору б/н ОСОБА_3 отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку в розмірі 7000 грн. 00 коп. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. У звязку з неналежним виконанням відповідачкою умов договору станом на 30 листопада 2014 року утворилась заборгованість у загальному розмірі 26 048грн. 46коп., яка складається з: заборгованості за кредитом - 6734грн. 04коп.; заборгованості по процентам 16322грн. 13коп.; заборгованості по комісії 2992грн. 29коп.

Згодом позивач уточнив позовні вимоги та просив стягнути з відповідачки на їх користь заборгованість з відрахуванням стягнутих рішенням Центрального районного суду м. Миколаєва від 18 травня 2012 року сум, а саме: заборгованість по процентам 8 688грн. 49коп. та заборгованість по комісії - 2162грн. 20коп., всього - 10 850грн. 78коп.

Представник відповідача позов не визнав, посилаючись на нікчемність кредитного договору, оскільки, на його думку, не дотримано письмової форми договору. Крім того, просив застосувати наслідки спливу позовної давності.

Рішенням Центрального районного суду м. Миколаєва від 16 квітня 2015 року в задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ПАТ КБ ПРИВАТБАНК, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, просило скасувати рішення та ухвалити нове, яким позов задовольнити.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника відповідача, перевіривши наведені в скарзі доводи та дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 02 вересня 2008 року між ЗАТ КБ ПриватБанк(правонаступником якого є ПАТ КБ ПРИВАТБАНК), та ОСОБА_3 було укладено кредитний договір № б/н, відповідно до умов якого остання отримала кредит у розмірі 7000 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% річних на суму залишку заборгованості за кредитом. За умовами цього договору строк дії кредитного лімту відповідає строку дії картки (а.с. 10).

Згідно зі ст. ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону.

За змістом ст. ст. 610, 612 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом.

Відповідно до ч. ч. 1, 4 ст. 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов'язки відповідно до договору. Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору.

Згідно з ч. 5 ст. 261 ЦК України за зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання.

Статтею 257 ЦК України встановлено загальну позовну давність тривалістю у три роки.

Таким чином, перебіг позовної давності (ст. 257 ЦК України) щодо місячних платежів починається після несплати чергового платежу, а щодо повернення кредиту в повному обсязі - зі спливом останнього дня місяця дії картки (ст. 261 ЦК України).

За змістом пункту 5.4 Правил користування платіжної карткою, які є складовою укладеного сторонами кредитного договору, за платіжними картками без установленого мінімального обов'язкового платежу строк погашення кредиту (кредитний ліміт, кредитна лінія) проводиться наступним чином: строк погашення процентів за кредитом - щомісячно за попередній місяць; строк погашення кредиту - в повному обсязі, не пізніше останнього дня місяця вказаного на платіжній карті (в полі MONTH). Відповідно до пункту 3.1.1 зазначених Правил строк дії картки вказано з її лицьового боку (місяць і рік). Картка дійсна до останнього календарного дня зазначеного місяця.

Згідно виписки з особового рахунку відповідачки останній платіж на погашення кредитної заборгованості нею був сплачений 6 жовтня 2009 року (а.с. 49-56).

Строк дії останньої платіжної картки, що видавалась відповідачці, встановлено до вересня 2010 року (а.с. 84). Отже, вона була дійсна до 30 вересня 2010 року. Нову картку відповідачка не отримувала.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив із того, що Банк, звернувшись до суду з даним позовом 14 січня 2015 року, пропустив трирічний строк позовної давності, який, враховуючи дату звернення до суду ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК" до ОСОБА_3 із попереднім позовом 24 жовтня 2011 року та вимоги ст. 264 ЦК України - сплив 24 жовтня 2014 року.

Разом з тим судом першої інстанції також було встановлено, що станом на 30 листопада 2014 року ОСОБА_3 має кредитну заборгованість у загальному розмірі 26 048грн. 46коп., яка складається з: заборгованості за кредитом - 6734грн. 04коп.; заборгованості по процентам 16322грн. 13коп.; заборгованості по комісії 2992грн. 29коп., частина якої була стягнута з відповідачки на користь Банку рішенням Центрального районного суду м. Миколаєва від 18 травня 2012 року. Отже, відмовляючи в задоволенні позову ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК" за пропуском строку позовної давності, суд першої інстанції фактично погодився з доводами позивача про обґрунтованість вимог щодо стягнення процентів за користування кредитними коштами та комісії, нарахованих за період після ухвалення Центрального районним судом м. Миколаєва вищевказаного рішення, тобто, після спливу строку договору.

Проте з такими висновками суду погодитись не можна.

Згідно зі ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ст. 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов'язки відповідно до договору. Згідно з ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Отже, виходячи з положень ч. 1 ст. 1050, ст. 1048 ЦК України, стягнення процентів є платою (винагородою) за користування грошовими коштами Тоді як заходи цивільно-правової відповідальністі за порушення грошового зобов'язання передбачені ч. 2 ст. 625 ЦК України.

З огляду на викладене, вимоги Банку про стягнення процентів за користування кредитними коштами після спливу строку дії договору не ґрунтується на вимогах закону.

Вимог щодо стягнення з відповідачки передбачених ст. 625 ЦК України сум позивачем не було заявлено.

Згідно Довідки про умови кредитування з використанням картки «Універсальна Gold Mini» щомісячна комісія за кредитне обслуговування не нараховується, а встановлена тільки комісія за зняття готівки по банкоматній карті. Вказана Довідка підписана відповідачкою особисто, що свідчить про узгодження сторонами саме таких умов нарахування комісії (а.с. 85).

За такого, оскільки позивач просить стягнути з відповідачки комісію за період після закінчення строку дії картки, згідно виписки з особового рахунку ОСОБА_3 остання готівки зі свого рахунку В ЦЕЙ ПЕРІОД не знімала, то у ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК" були відсутні підстави для нарахування комісії.

Отже, вимоги Банку про стягнення комісії також є необґрунтованими.

Надані Банком до суду апеляційної інстанції Тарифи та умови обслуговування кредитних карт GoldКлубу відповідно до вимог ч. 2 ст. 303 ЦПК України не можуть бути прийняті до уваги апеляційним судом, до того ж вони не містять підпису позичальника ОСОБА_3

Відповідно до ч.3 ст. 303 ЦПК України апеляційний суд не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення.

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку, що позивачем не доведено наявність правових підстав для стягнення з відповідачки процентів та комісії, нарахованих Банком після закінченням строку дії договору, а тому у задоволенні позову слід відмовити саме з підстави недоведеності позовних вимог.

Відповідно до розяснень, викладених у п. 11 Постанови Пленуму Верховний Суд України N 14 від 18.12.2009р. «Про судове рішення у цивільній справі», встановивши, що строк для звернення з позовом пропущено без поважної причини, суд у рішенні зазначає про відмову в позові з цих підстав, якщо про застосування позовної давності заявлено стороною у спорі, зробленою до ухвалення ним рішення, крім випадків, коли позов не доведено, що є самостійною підставою для цього.

За таких обставин, відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 309 ЦПК України рішення суду першої інстанції про відмову у задоволенні позову за пропуском строку позовної давності - підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позову ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» з інших підстав - за безпідставністю позовних вимог.

Керуючись статтями 303, 309, 316 ЦПК України, колегія суддів

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПРИВАТБАНК» - задовольнити частково.

Рішення Центрального районного суду м. Миколаєва від 16 квітня 2015 року - скасувати та ухвалити нове рішення.

В задоволенні позову публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовити за безпідставністю позовних вимог.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржено в касаційному порядку протягом двадцяти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий Судді