АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Доповідач-Чобіток А.О.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 листопада 2015 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого -Чобіток А.О.

суддів - Немировської О.В.,Ящук Т.І.

при секретарі - Сірій О.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Святошинського районного суду м. Києва від 25 вересня 2015 року в справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про поділ спільного майна подружжя,-

в с т а н о в и л а:

В квітні 2015 року позивач пред»явив вказаний позов до відповідача та зазначав, що за час шлюбу зі ОСОБА_3 було придбано автомобіль марки «KIA Sportage»,державний знак НОМЕР_1.

Посилаючись на те, що після розірвання шлюбу відповідач вказаний автомобіль приховала, просив в порядку поділу вказаного автомобіля стягнути з неї Ѕ частину його вартості.

В подальшому позивач уточнив позовні вимоги і просив в порядку поділу майна подружжя визнати за ним право власності на Ѕ частину спірного автомобіля.

Рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 25 вересня 2015 року в задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким задовольнити його позов. Зазначає, що судом безпідставно не прийнято до уваги інформацію з Інтернет сайту «AvtoRia» щодо ринкової вартості автомобіля «KIA Sportage»,1995 року випуску приблизно з такою ж технічною характеристикою як спірний автомобіль, яка становить 130 000 грн.,з якою погодилась відповідач,оскільки не заявляла клопотання про призначення по справі судової авто-товарознавчої експертизи.

Вислухавши доповідь судді, пояснення осіб, що з»явилися в судове засідання,обговоривши доводи апеляційної скарги,обставини справи,колегія суддів,приходить до наступного.

Встановлено, що сторони перебували у шлюбі з 1991 року по 2013 рік. В період шлюбу в 2007 році ними було придбано автомобіль марки «KIA Sportage», державний знак НОМЕР_1, який зареєстрований на ОСОБА_3 і як вбачається зі свідоцтва про реєстрацію вказаного транспортного засобу ОСОБА_2 має керувати ним.

Посилаючись на те, що спірний автомобіль перебуває у колишньої дружини і нею створено умови за яких він позбавлений можливості ним користуватися, після уточнення позовних вимог ,позивач просив в порядку поділу майна подружжя визнати за ним право власності на Ѕ частину спірного автомобіля.

Відповідно до ч. 2, 3 ст. 213 ЦПК України, законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що сторони не погодили вартість спірного автомобіля та не надали доказів у підтвердження його вартості, а також не надали доказів кому на день пред»явлення позову цей автомобіль належить.

Проте колегія суддів не може погодитися з таким висновком суду, оскільки він не відповідає обставинам справи та вимогам закону,який регулює правовідносини між сторонами.

Згідно із ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб,поданим відповідно до цього Кодексу,в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб,які беруть участь у справі.

Як вбачається з матеріалів справи позивач, уточнюючи свої вимоги просив в порядку поділу майна подружжя визнати за ним право власності на Ѕ його частину, тобто визнати його ідеальну частку у майні подружжя. При цьому ним надано інформацію з Інтернет сайту «AvtoRia» щодо ринкової вартості автомобіля «KIA Sportage»,1995 року випуску приблизно з такою ж технічною характеристикою як спірний автомобіль, яка становить 130 000 грн..

Ні суду першої інстанції,ні суду апеляційної інстанції доказів на спростування зазначеної позивачем вартості спірного автомобіля відповідачем не надано,як і не спростовано його право власності на Ѕ частину автомобіля.

Відповідно до ч.1 ст.70 СК України у разі поділу майна, що є об»єктом спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини і чоловіка є рівними, якщо інакше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

В зв»язку з зазначеним колегія суддів вважає, що судом не обґрунтована в рішенні відмова у визнанні за позивачем права власності на ідеальну частку спірного автомобіля, незважаючи на наявність всіх підстав для задоволення позовних вимог в цій частині та судового захисту порушеного права позивача діями відповідача.

Пославшись у рішенні на постанову Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», суд першої інстанції не звернув уваги на роз»яснення, яке міститься в п.25 про те, що « Вирішуючи питання про поділ майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, зокрема неподільної речі, суди мають застосовувати положення частин 4, 5 ст. 71 СКщодо обов'язкової згоди одного з подружжя на отримання грошової компенсації та попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду.

За відсутності такої згоди присудження грошової компенсації може мати місце з підстав, передбачених ст. 365 ЦК, за умови звернення подружжя (одного з них) до суду з таким позовом (ст. 11 ЦК) та попереднього внесення на депозитний рахунок суду відповідної грошової суми.

У разі коли жоден із подружжя не вчинив таких дій, а неподільні речі не можуть бути реально поділені між ними відповідно до їх часток, суд визнає ідеальні частки подружжя в цьому майні без його реального поділу і залишає майно у їх спільній частковій власності.»

За таких обставин колегія суддів вважає рішення суду таким, що постановлено з порушенням норм матеріального та процесуального права, в зв»зку з чим підлягає скасуванню з постановленням нового рішення про задоволення частково позовних вимог та в порядку поділу майна подружжя визнання за позивачем права власності на Ѕ частину спірного автомобіля, а також з вирішенням питання про розподіл судових витрат у відповідності до ст. 88 ЦПК України, враховуючи, що позивач має пільги щодо сплати судового збору.

Керуючись ст.ст.88,304,307,309,313,314,316 ЦПК України,колегія суддів,-

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Рішення Святошинського районного суду м,Києва від 25 вересня 2015 року скасувати та ухвалити нове наступного змісту.

Позов ОСОБА_2 задовольнити частково.

В порядку поділу майна подружжя: визнати право власності на Ѕ частину автомобіля марки «KIA Sportage», державний знак НОМЕР_1 за ОСОБА_2.

Визнати право власності на Ѕ частину автомобіля марки «KIA Sportage», державний знак НОМЕР_1 за ОСОБА_3.

Стягнути зі ОСОБА_3 на користь держави судовий збір у розмірі 650 грн. 00 коп..

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржено в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий - Судді -