Справа №705/5375/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 грудня 2015 року м. Умань

Уманський міськрайонний суд Черкаської області в складі:

головуючої судді Черниш Т.О.

при секретарі Шевчук Н.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Умань цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

В С Т А Н О В И В:

Зважаючи на складність викладення повного рішення суду, на що може бути витрачений значний час, суд вважає за необхідне проголосити його вступну та резолютивну частини.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 3, 15, 10, 11, 57-64,208, 209, 212, 213, 214, 215 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Черкаської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги, а особами, які беруть участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, протягом 10-и днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя підпис ОСОБА_3

З оригіналом вірно: Суддя:

Справа №705/5375/15-ц

2/705/2021/15

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 грудня 2015 року м. Умань

Уманський міськрайонний суд Черкаської області в складі:

головуючої судді Черниш Т.О.

при секретарі Шевчук Н.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Умань цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Уманського міськрайонного суду Черкаської області знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

Сторони зареєстрували шлюб 11 червня 1999 року у відділі реєстрації актів цивільного стану по місту Умані Уманського міськрайонного управління юстиції у Черкаській області, актовий запис № 203. Від даного шлюбу є син ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Позивач в позові вказала, що відповідач з початку спільного проживання відносився, до неї як до дружини з повагою, а потім їх сімейне життя не склалось, оскільки вони втратили почуття любові один до одного. В останній час спільного проживання їх погляди на життя стали взаємопротилежними, а тому вони фактично припинили шлюбні відносини і ведення спільного господарства з вересня 2014 року. Позивач вважає, що одруження з відповідачем виявилось невдалим, подальше збереження шлюбу не можливе та суперечить інтересам позивача.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не зявилася, будучи належним чином повідомлена відповідно до вимог ЦПК України. 15.10.2015 року позивач ОСОБА_1, надіслала на адресу суду заяву (вх..№ 20878 від 15.10.2015 року) в якій вказала, що позовні вимоги про розірвання шлюбу підтримує, просить їх задоволити та розглядати справу без її участі. Того ж таки 15.10.2015 року позивач ОСОБА_1, через канцелярію суду, надіслала письмову заяву ( вх. № 20977 від 15.10.2015 року) , в якій просила суд залишити без розгляду позовну заяву про розірвання шлюбу, оскільки вони з відповідачем змінили місце проживання та налагодила свої відносини. Крім того, позивач в заяві зазначила, що зазначені в позові телефони вже давно є недійсними, тобто зазначені помилково, за адресою по вул. Тімірязєва, 52 вони з чоловіком не проживають більше шести місяців. Позивач просила суд, особливо звернути увагу на те, що вона не надавала повноважень представляти її в суді в якості представника, будь-якій особі, яка буде намагатися представляти її інтереси, на це нею не були уповноважені. ОСОБА_1 просить позовну заяву про розірвання шлюбу між нею та ОСОБА_2 залишити без розгляду. Крім того, позивач ОСОБА_1 04.11.2015 року, через канцелярію суду подала повідомлення (вх.. № 22380 від 04.11.2015 року) в якому вказала, що ні вона, ні її чоловік ніяких позовних заяв до суду не надавали, а тим більш про розірвання шлюбу, оскільки жили, живуть і будуть жити дружньо, кому та для чого їх потрібно документально розлучити їм не відомо.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не зявився, відповідно до вимог ЦПК України, повідомлений про розгляд справи належним чином. 15 жовтня 2015 року відповідач ОСОБА_2, через канцелярію суду подав заяву (вх..№ 20928 від 15.10.2015 року) в якій вказав, що йому стало відомо, що хтось від імені його дружини ОСОБА_1 подав позов про розірвання між ними шлюбу. Тому, він вважає за необхідне повідомити суд, що у них з дружиною дійсно виникали сварки, але зараз вони живуть дружно. В заяві ОСОБА_2 просив суд, що вразі коли його дружина захоче з ним розлучитись, то таку справу розглядати тільки за особистої участі і дружини і його, бо женитися заочно та розлучатись заочно закон не дозволяє, при цьому вказав адресу за якою викликати його в суд. Того ж таки 15 жовтня 2015 року відповідач ОСОБА_2, через канцелярію суду надіслав заяву (вх.. № 20976 від 15.10.2015 року) в якій вказав, що позовні вимоги про розірвання шлюбу визнає в повному обсязі, просить їх задоволити та розглядати справу без його участі. Крім того, 16 жовтня 2015 року відповідач ОСОБА_2, через канцелярію суду надіслав заяву (вх..№ 21087 від 16.10.2015 року ) в якій вдруге вказав, що він не знає, хто хоче їх розлучити, що у них з дружиною була міцна сім?я до кінця січня 2015 року. В лютому вони дійсно трохи посварилися , але зараз змінили місце проживання і живуть дружно, наміру розлучатися у них немає. В поданій від імені його дружини позовній заяві зазначена їхня стара адреса проживання та невірно зазначені їхні телефони , бо не дорозичливці їхньої сім?ї не знають, що вони переїхали та живуть дружною сім?єю і свої нові телефони нікому не дають.

Представник позивача - адвокат ОСОБА_5 та представник позивача за дорученням ОСОБА_6 в судовому засіданні позов підтримали та просили суд його задоволити. При цьому в своїх поясненнях вказували, що заяви зі сторони позивача про залишення позову без розгляду є не правдивими.

Суд, заслухавши пояснення представників позивача по справі, беручи до уваги процесуальну позицію позивача ОСОБА_1 та відповідача ОСОБА_2, що викладена в численних заявах, що надійшли на адресу Уманського міськрайонного суду, розглянувши подані документи, повно і всебічно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Позивач за позовом ОСОБА_1 та відповідач за позовом ОСОБА_2 зареєстрували шлюб 11 червня 1999 року у відділі реєстрації актів цивільного стану по місту Умані Уманського міськрайонного управління юстиції у Черкаській області, актовий запис № 203 (оригінал свідоцтва про шлюб в судовому засіданні наданий був суду лише для огляду, питання про його приєднання до матеріалів справи представниками не ставилось).

Суд був позбавлений можливості встановити особу позивача ОСОБА_1 та відповідача ОСОБА_2 так як останні не зявились в судове засідання та відповідно їх паспорти громадян України, або належним чином завірені копії даних документів, суду надані не були.

Відповідно до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно з положеннями п. 1 ч. 1 ст. 15 ЦПК України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

Відповідно до ст.16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання.

Згідно ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя.

Згідно ст. 112 СК України, суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Згідно п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» проголошена Конституцією України охорона сім»ї державою полягає, зокрема, у тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей.. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з'ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. В п. 4 вказаної постанови зазначено, що до заяви про розірвання шлюбу додаються: свідоцтво про реєстрацію шлюбу, копії свідоцтв про народження дітей, довідки щодо розміру заробітку та інших доходів, а також усі необхідні

документи відповідно до заявлених вимог.

Відповідно до вимог ст. 213 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Відповідно до ст.214 ЦПК України, рішення має відповідати в тому числі на такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 3) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Згідно ст.57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно частини першої ст. 59 ЦПК України, суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Письмовими доказами є будь-які документи, акти, довідки, листування службового або особистого характеру або витяги з них, що містять відомості про обставини, які мають значення для справи. (ч.1 ст.64 ЦПК України).

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 10, ч. ч. 1, 4 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 ЦПК України. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. В судове засідання ні позивач, ні відповідач не зявились, документів, які б посвідчували їх особу суду надано не було; оригінал свідоцтва про одруження був наданий суду лише для огляду і питання про його приєднання до матеріалів справи в якості доказу, перед судом не ставилось; з поданих до суду письмових заяв та повідомлень (зважаючи на їх суперечність) від імені позивача та відповідача зрозуміти дійсне бажання та причини, що спонукають позивача та відповідача розірвати шлюб, чи навпаки дійти примирення, і що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить їх інтересам, не можливо.

Таким чином, при викладених обставинах, у звязку з тим, що представники позивача не довели тих обставин, на які позивач посилається в своїй позовній заяві суд вважає, що відсутні підстави для розірвання шлюбу, а тому в задоволенні позову слід відмовити.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 3, 15, 10, 11, 57-64,208, 209, 212, 213, 214, 215 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Черкаської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги, а особами, які беруть участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, протягом 10-и днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя підпис ОСОБА_3

З оригіналом вірно: Суддя: