Єдиний унікальний номер 741/807/15
Провадження № 2/741/246/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Носівка 24 червня 2015 року

Носівський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого судді Киреєва О.В.,

з участю секретаря Драбиноги С.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до територіальної громади с. Червоні Партизани в особі Червонопартизанської сільської ради Носівського району Чернігівської області про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування,

встановив:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, зазначивши, що 29 лютого 1996 року померла її мати ОСОБА_2, після смерті якої залишилося спадкове майно, зокрема, право на земельну частку (пай), розміром 4,32 в умовних кадастрових гектарах. Вона (позивач) та її батько (чоловік померлої) ОСОБА_3 в силу ст. 549 ЦК УРСР прийняли спадщину після смерті ОСОБА_2, оскільки фактично вступили в управління та володіння спадковим майном. 20 травня 2006 року помер ОСОБА_3 Вона (позивач) прийняла спадщину після смерті батька, так як постійно проживала разом із спадкодавцем на момент його смерті. Отримати свідоцтво про право на спадщину на право на земельну частку (пай) в нотаріальній конторі вона (позивач) не може тому, що сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ЧН № 0293719 виданий на імя ОСОБА_2 після її смерті.

ОСОБА_1 просила суд визнати за нею право на земельну частку (пай), розміром 4,32 в умовних кадастрових гектарах, яке на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ЧН № 0293719 належало ОСОБА_2, в порядку спадкування після смерті ОСОБА_2 (1/2 частина) та ОСОБА_3 (1/2 частина).

В судове засідання позивач не зявилася, представник позивача ОСОБА_4 подав до суду заяву, в якій зазначив, що позовні вимоги підтримує, просив задовольнити, розгляд справи провести без його участі та участі позивача.

В судове засідання представник Червонопартизанської сільської ради Носівського району Чернігівської області не з'явився, сільський голова подав до суду заяву, в якій просив розгляд справи провести без участі представника сільської ради.

Суд розглядає справу у відсутності сторін за наявними у справі доказами.

Вивчивши і дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_2 за життя набула право на земельну частку (пай), розміром 4,32 в умовних кадастрових гектарах, як член колишнього КСП імені Крапивянського.

З матеріалів справи вбачається, що 14 грудня 1996 року на імя ОСОБА_2 на підставі рішення Носівської райдержадміністрації № 153 від 1 липня 1996 року було видано сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ЧН № 0293719, який зареєстровано в Книзі реєстрації сертифікатів за № 589 від 14 грудня 1996 року (а.с. 8).

29 лютого 1996 року ОСОБА_2 померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 4).

Відповідно до п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом.

З інформаційних довідок зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину; заповіти/спадкові договори) (а.с. 20-21) вбачається, що спадкова справа після смерті ОСОБА_2 не заводилася, остання за життя заповіту не складала.

В судовому засіданні встановлено, що в силу ст. 549 ЦК УРСР спадщину після смерті ОСОБА_2 прийняли ОСОБА_3, як чоловік, та ОСОБА_1, як дочка, оскільки після смерті останньої фактично вступили в управління та володіння спадковим майном, що підтверджується копіями свідоцтв про одруження, народження і укладення шлюбу (а.с. 6-7) та копією довідки Червонопартизанської сільської ради № 1668 від 4 грудня 2014 року (а.с. 10).

Відповідно до ч. 2 ст. 548 ЦК УРСР прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

Таким чином, ОСОБА_3 та ОСОБА_1 успадкували після смерті ОСОБА_2 по 1/2 частині права на земельну частку (пай), яке посвідчене сертифікатом серії ЧН № 0293719, але в установленому порядку не зареєстрували це право за собою.

20 травня 2006 року помер ОСОБА_3, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 5).

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_3 за життя склав заповіт, яким все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося, заповів ОСОБА_1, що підтверджується його копією (а.с. 26).

Відповідно до ст. 1223 ЦК України позивач, як особа визначена у заповіті, має право на спадкування після смерті ОСОБА_3

З матеріалів спадкової справи № 246/2014 до майна померлого ОСОБА_3 вбачається, що ОСОБА_1 спадщину прийняла, так як постійно проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Відповідно до п. 11 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» при вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай).

В судовому засіданні встановлено, що позивач не має можливості отримати в нотаріальній конторі свідоцтво про право на спадщину на право на земельну частку (пай) в звязку з тим, що сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ЧН № 0293719 від 14 грудня 1996 року виданий на імя ОСОБА_2 після її смерті, що підтверджується копією постанови державного нотаріуса Носівської районної державної нотаріальної контори № 661/02-14 від 12 травня 2015 року (а.с. 11).

Відповідно до ст. 2 ЗУ «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» одним із документів, що посвідчують право на земельну частку (пай) є рішення суду про визнання права на земельну частку (пай).

За таких обставин, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані на законі та підлягають задоволенню в повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 529, 548, 549 ЦК УРСР, ст.ст. 1223, 1268 ЦК України, ст. 2 ЗУ «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)», ст.ст. 213, 215 ЦПК України, суд,

вирішив:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1, право на 1/2 частину земельної частки (паю), розміром 4,32 в умовних кадастрових гектарах, на яку 14 грудня 1996 року на імя ОСОБА_2 було видано сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ЧН № 0293719, зареєстрований в Книзі реєстрації сертифікатів за № 589 від 14 грудня 1996 року, в порядку спадкування після смерті ОСОБА_2, яка померла 29 лютого 1996 року.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1, право на 1/2 частину земельної частки (паю), розміром 4,32 в умовних кадастрових гектарах, на яку 14 грудня 1996 року на імя ОСОБА_2 було видано сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ЧН № 0293719, зареєстрований в Книзі реєстрації сертифікатів за № 589 від 14 грудня 1996 року, в порядку спадкування після смерті ОСОБА_3, який помер 20 травня 2006 року.

На рішення може бути подана апеляційна скарга протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя О.В.Киреєв