У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 червня 2015 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Луспеника Д.Д., Гулька Б.І., Черненко В.А.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 до ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9 про відшкодування майнової та моральної шкоди за касаційною скаргою ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, поданою їх представником - ОСОБА_10, на рішення апеляційного суду Закарпатської області від 30 січня 2015 року та касаційною скаргою ОСОБА_7 на рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 18 листопада 2014 року та рішення апеляційного суду Закарпатської області від 30 січня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У березні 2012 року ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 звернулись до суду з указаним вище позовом, посилаючись на те, що 30 листопада 2011 року з вини ОСОБА_7, якій належить квартира АДРЕСА_1, була затоплена належна їм квартира АДРЕСА_2, внаслідок чого пошкоджено стелю та стіни в кухні, ванній кімнаті та санвузлі загальною площею близько 23 кв. м. Згідно зі звітом про оцінку збитків їм завдано майнову шкоду в розмірі 5 922 грн. Відповідач не бажає відшкодовувати завдану їм шкоду.

Ураховуючи викладене, позивачі просили суд стягнути з ОСОБА_7 на їхню користь 5 922 грн на відшкодування майнової шкоди, 5 тис. грн на відшкодування моральної шкоди та судові витрати.

Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 1 жовтня 2014 року за клопотанням представника позивачів до участі в справі в якості співвідповідачів залучено ОСОБА_8 та ОСОБА_9, які є співвласниками квартири АДРЕСА_1.

Рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 18 листопада 2014 року позов задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_7 на користь позивачів 5 922 грн на відшкодування майнової шкоди, 5 тис. грн на відшкодування моральної шкоди, витрати на виготовлення звіту про оцінку в розмірі 360 грн, витрати на правову допомогу в розмірі 1 500 грн та 214 грн на відшкодування сплаченого судового збору. У решті позову відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Закарпатської області від 30 січня 2015 року рішення суду першої інстанції в частині задоволення позовних вимог про відшкодування моральної шкоди скасовано, ухвалено нове рішення, яким у задоволенні позову в цій частині відмовлено. У решті - рішення суду залишено без змін.

У касаційній скарзі ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 в особі представника - ОСОБА_10, просять рішення апеляційного суду в частині відмови в задоволенні позову скасувати, посилаючись на порушення судом норм матеріального й процесуального права, та передати справу на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

У касаційній скарзі ОСОБА_7 просить оскаржувані судові рішення скасувати, посилаючись на порушення судами норм матеріального й процесуального права, та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Встановлено й це вбачається з матеріалів справи, що рішення суду першої інстанції у нескасованій частині та рішення апеляційного суду ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, а доводи скарг цих висновків не спростовують.

Задовольняючи частково позов, суди, на підставі належним чином оцінених доказів, поданих сторонами (ст. 212 ЦПК України), дійшли до правильного висновку про необхідність відшкодування майнової шкоди, що була завдана позивачам, саме з ОСОБА_7, у користуванні якої була квартира, оскільки інші співвласники з 2000 року не проживають в Україні.

Крім того, у даному випадку діє презумпція завдавача шкоди й позивачі надали докази завданої їм шкоди, а ОСОБА_7 ці докази не спростувала (ст. ст. 10, 60 ЦПК України).

Ураховуючи викладене та положення ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів вважає за необхідне відхилити касаційну скаргу і залишити рішення суду першої інстанції у нескасованій частині та рішення апеляційного суду без змін.

Керуючись ст. ст. 332, 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційні скарги ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, поданою їх представником - ОСОБА_10, та ОСОБА_7 відхилити.

Рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 18 листопада 2014 року в нескасованій частині та рішення апеляційного суду Закарпатської області від 30 січня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: Д.Д. Луспеник
Б.І. Гулько В.А. Черненко