Справа № 573/1192/15-ц
Номер провадження 2/573/337/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(повний текст рішення)

16 червня 2015 року м. Білопілля

Білопільський районний суд Сумської області в складі:

головуючої судді: Свиргуненко Ю. М.,

за участю секретаря: Федорченко Г. В.,

прокурора: Глущенко Г. О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Білопілля цивільну справу за позовом прокурора Білопільського району Сумської області в інтересах Держави в особі Департаменту фінансів Сумської обласної державної адміністрації до ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про стягнення коштів, витрачених на лікування особи, потерпілої від злочину,

ВСТАНОВИВ:

28 травня 2015 року прокурор Білопільського району Сумської області в інтересах Держави в особі Департаменту фінансів Сумської обласної державної адміністрації звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про стягнення коштів, витрачених на лікування особи, потерпілої від злочину. Свої вимоги мотивував тим, що ухвалою Білопільського районного суду від 24 квітня 2015 року ОСОБА_1 звільнено від кримінальної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 286 КК України, у зв'язку із застосуванням до нього заходів виховного характеру, а провадження у справі закрито. Посилаючись на те, що при ухваленні рішення судом не було вирішено питання про відшкодування коштів в сумі 5 377 грн. 68 коп., витрачених на стаціонарне лікування потерпілих ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у Комунальному закладі «Сумська обласна клінічна лікарня», прокурор просив стягнути вказану суму з ОСОБА_1, а в разі відсутності у останнього майна, достатнього для відшкодування шкоди, в солідарному порядку з його батьків - ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь Департаменту фінансів Сумської обласної державної адміністрації.

У судовому засіданні прокурор Глущенко Г. О. позов підтримала.

Представник позивача - Департаменту фінансів Сумської обласної державної адміністрації у судове засідання не з'явився. Начальник управління листом повідомив, що позов прокурора підтримує, просив розглянути справу без участі їх представника.

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з'явився, подав письмову заяву про розгляд справи в його відсутність, з позовом згодний.

Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в судовому засіданні позов визнали повністю.

Заслухавши прокурора, відповідачів, повно, всебічно і об'єктивно дослідивши матеріали цивільної справи і матеріали кримінального провадження №573/793/15-к за підозрою ОСОБА_1 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, та оцінивши їх у сукупності, суд приходить до наступних висновків.

За приписами ч. 7 ст. 128 КПК України особа, яка не пред'явила цивільний позов у кримінальному провадженні, а також особа, цивільний позов якої залишено без розгляду, має право пред'явити його в порядку цивільного судочинства.

У відповідності до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ст. 1206 ЦК України особа, яка вчинила злочин, зобов'язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров'я на лікування потерпілого від цього злочину, крім випадку завдання шкоди при перевищенні меж необхідної оборони або у стані сильного душевного хвилювання, що виникло раптово внаслідок насильства або тяжкої образи з боку потерпілого.

Якщо злочин вчинено малолітньою або неповнолітньою особою, витрати на лікування потерпілого відшкодовуються особами, визначені статтями 1178 і 1179 цього Кодексу.

Якщо лікування проводилось закладом охорони здоров'я, що є у державній власності, у власності Автономної Республіки Крим або територіальної громади, кошти на відшкодування витрат на лікування зараховуються до відповідного бюджету.

За приписами ч. ч. 1, 2 ст. 1179 ЦК України, неповнолітня особа (у віці від 14 до 18 років) відповідає за завдану нею шкоду самостійно на загальних підставах.

У разі відсутності у неповнолітньої особи майна, достатнього для відшкодування завданої нею шкоди, ця шкода відшкодовується в частці, якої не вистачає, або в повному обсязі її батьками, якщо вони не доведуть, що шкоди було завдано не з їхньої вини.

У відповідності до п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину, та судових витрат» №11 від 07 липня 1995 року (з подальшими змінами та доповненнями), питання про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого вирішується згідно з Порядком обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров'я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України №545 від 16 липня1993 року.

Як передбачено цим Порядком, сума коштів, що підлягає відшкодуванню, визначається закладом охорони здоров'я, в якому перебував на лікуванні потерпілий, з урахуванням кількості ліжко-днів, проведених ним у стаціонарі, та щоденної вартості його лікування.

Термін і обґрунтованість перебування потерпілого від кримінального правопорушення на стаціонарному лікуванні визначається на підставі даних лікувального закладу, де він перебував на лікуванні. До справи має бути приєднана довідка - розрахунок бухгалтерії цього закладу із записом про вартість одного ліжко-дня та загальну суму фактичних витрат на лікування потерпілого.

Витрачені на стаціонарне лікування кошти підлягають відшкодуванню у повному обсязі і зараховуються до відповідного державного бюджету залежно від джерел фінансування закладу охорони здоров'я або на рахунок юридичної особи, якій належить останній.

Згідно з абз. 2 п. 3 Порядку обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров'я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №545 від 16 липня1993 року, в разі коли при ухваленні вироку сума коштів, витрачених на стаціонарне лікування потерпілого, ще не була визначена і рішення про їх відшкодування не було прийнято, стягнення провадиться в порядку цивільного судочинства за позовом закладу охорони здоров'я, або прокурора.

Пунктом 6 вищевказаної Постанови Пленуму Верховного Суду України визначено, що відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого від злочину можливе лише тоді, коли є причинний зв'язок між злочинними діями чи бездіяльністю винної особи та перебуванням потерпілого на такому лікування.

Відповідно до ч. 1 ст. 1190 ЦК України, особи, спільними діями або бездіяльністю яких було завдано шкоди, несуть солідарну відповідальність перед потерпілим.

Судом встановлено, що ухвалою Білопільського районного суду від 24 квітня 2015 року до неповнолітнього ОСОБА_1 застосовано примусові заходи виховного характеру у виді передачі його під нагляд батьків ОСОБА_3 та ОСОБА_2 строком на один рік.

Кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань 17 червня 2014 року за №0000296, відносно неповнолітнього ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 286 КК закрите.

Зі змісту вказаної вище ухвали вбачається, що 16 червня 2014 року близько 22 години ОСОБА_1, знаходячись на мопеді марки «Дельта» без державного реєстраційного номеру на узбіччі дороги по вулиці Григорія Кулака в с. Вири Білопільського району Сумської області, вирішив розвернутися та поїхати у протилежному напрямку вулиці.

Розпочавши маневр, ОСОБА_1 виїхав на мопеді «Дельта», який є транспортним засобом, на проїзну частину дороги зі швидкістю 20 км/год., в цей час проявив неувавжність та допустив зіткнення з мопедом марки «Вайпер» без державного реєстраційного номеру під керуванням ОСОБА_4, який рухався з пасажиром ОСОБА_6

В результаті зазначеної дорожньо-транспортної пригоди водій мопеду «Вайпер» ОСОБА_4 отримав наступні тілесні ушкодження у виді поєднаної краніоскелетної травми, закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, забійної рани тім'яної ділянки зліва, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров'я більше 6 днів, але не більше 21 дня; закритого уламкового перелому лівої ключиці зі зміщенням, який відноситься до категорії середньої тяжкості тілесних ушкоджень по ознаку тривалого розладу здоров'я більше 21 дня.

Пасажир мопеду «Вайпер» ОСОБА_6 отримав наступні тілесні ушкодження: поєднана краніоскелетна травма, закрита черепно-мозкова травма, струс головного мозку, забійна рана тім'яної ділянки зліва, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров'я більше 6 днів, але не більше 21 дня; закритий перелом лівої ключиці зі зміщенням, закритий перелом променевої кістки лівого передпліччя зі зміщенням, які відносяться до категорії середньої тяжкості тілесних ушкоджень по ознаку тривалого розладу здоров'я більше 21 дня.

Згідно з висновком судової автотехнічної експертизи №231 від 25 грудня 2014 року ОСОБА_1 порушив вимоги пунктів 10.1 та 10.4 Правил дорожнього руху України, а саме:

п. 10.1 - перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху;

п. 10.4 - перед поворотом праворуч, ліворуч або розворотом водій має завчасно зайняти відповідне крайнє положення на проїзній частині, призначеній для руху в цьому напрямку, крім випадків, коли здійснюється поворот у разі в'їзду на перехрестя, де організовано круговий рух, напрямок руху визначено дорожніми знаками чи дорожньою розміткою або рух можливий лише в одному напрямку, встановленому конфігурацією проїзної частини, дорожніми знаками чи розміткою. Водій, що виконує розворот ліворуч або розворот поза перехрестям з відповідного крайнього положення на проїзній частині даного напрямку, повинен дати дорогу зустрічним транспортним засобам. А при виконанні цих маневрів не з крайнього лівого положення на проїзній частині - і попутнім транспортним засобам.

Порушення ОСОБА_1 пунктів 10.1 та 10.4 Правил дорожнього руху України знаходяться у прямому причинному зв'язку з дорожньо-транспортною пригодою та наслідками, що настали (а. с. 9-10).

У відповідності до ч. 4 ст. 61 ЦПК України вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкова для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

Звільнення ОСОБА_1 від кримінальної відповідальності, не звільняє його від відповідальності за шкоду, завдану внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно з довідками Комунального закладу Сумської обласної ради «Сумська обласна клінічна лікарня» від 01 квітня 2015 року №29 та №30 потерпілі ОСОБА_5 та ОСОБА_4 перебували у нейрохірургічному відділенні вказаного Комунального закладу з 17 по 24 червня 2014 року. Сума витрат на їх лікування становить по 2 688 грн. 84 коп. на кожного (а. с. 5-6).

Комунальний заклад «Сумська обласна клінічна лікарня» фінансується за рахунок місцевого бюджету, а тому Департамент фінансів Сумської обласної державної адміністрації є належним позивачем у справі.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог прокурора Білопільського району Сумської області і стягнення з відповідача ОСОБА_1 5 377 грн. 68 коп., витрачених на лікування потерпілих від злочину ОСОБА_5 та ОСОБА_4 В разі відсутності у неповнолітнього ОСОБА_1 майна, достатнього для відшкодування завданої ним шкоди, ця шкода відшкодовується в частці, якої не вистачає, або в повному обсязі його батьками - ОСОБА_2 та ОСОБА_3 у солідарному порядку. Обов'язок ОСОБА_2 та ОСОБА_3 відшкодувати шкоду припиняється після досягнення ОСОБА_1 повноліття.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України стягненню з відповідача ОСОБА_1 на користь держави підлягає судовий збір у розмірі 243 грн. 60 коп. В разі відсутності у неповнолітнього ОСОБА_1 майна, достатнього для сплати судового збору, вказана сума відшкодовується в частці, якої не вистачає, або в повному обсязі його батьками - ОСОБА_2 та ОСОБА_3 у солідарному порядку до досягнення ОСОБА_1 повноліття.

На підставі викладеного, керуючись ч. 1 ст. 1166, ч. ч. 1, 2 ст. 1179, ч. 1 ст. 1990 ЦК України, ч. 7 ст. 128 КПК України, п. п. 3, 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину, та судових витрат» №11 від 07 липня 1995 року (з подальшими змінами та доповненнями), Порядком обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров'я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України №545 від 16 липня1993 року, ст. ст. 4, 10, 57, 58, 60, 61, 64, 81, 88, 209, 213, 215 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов прокурора Білопільського району Сумської області в інтересах Держави в особі Департаменту фінансів Сумської обласної державної адміністрації до ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про стягнення коштів, витрачених на лікування особи, потерпілої від злочину, задовольнити.

Стягнути з неповнолітнього ОСОБА_1 на користь Департаменту фінансів Сумської обласної державної адміністрації 5 377 (п'ять тисяч триста сімдесят сім) гривень 68 копійок, витрачених на лікування осіб, потерпілих від злочину.

У разі відсутності у неповнолітнього ОСОБА_1 майна, достатнього для відшкодування завданої ним шкоди, до досягнення ним повноліття, стягнути вказану шкоду в частці, якої не вистачає, або в повному обсязі солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_3.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 243 (двісті сорок три) гривні 60 копійок.

У разі відсутності у неповнолітнього ОСОБА_1 майна, достатнього для сплати зазначеного розміру судового збору, до досягнення ним повноліття, стягнути вказану суму в частці, якої не вистачає, або в повному обсязі солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_3.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Сумської області через Білопільський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя:

Справа № 573/1192/15-ц

Номер провадження 2/573/337/15

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(вступна і резолютивна частина)

16 червня 2015 року м. Білопілля

Білопільський районний суд Сумської області в складі:

головуючої судді: Свиргуненко Ю. М.,

за участю секретаря: Федорченко Г. В.,

прокурора: Глущенко Г. О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Білопілля цивільну справу за позовом прокурора Білопільського району Сумської області в інтересах Держави в особі Департаменту фінансів Сумської обласної державної адміністрації до ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про стягнення коштів, витрачених на лікування особи, потерпілої від злочину,

ВСТАНОВИВ:

Зважаючи на складність справи, для складання повного тексту рішення необхідний тривалий час, а тому суд вирішив проголосити його вступну та резолютивну частину.

Повний текст рішення буде виготовлений протягом п'яти днів з дня проголошення вступної і резолютивної частини рішення.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 209, 212-215 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов прокурора Білопільського району Сумської області в інтересах Держави в особі Департаменту фінансів Сумської обласної державної адміністрації до ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про стягнення коштів, витрачених на лікування особи, потерпілої від злочину, задовольнити.

Стягнути з неповнолітнього ОСОБА_1 на користь Департаменту фінансів Сумської обласної державної адміністрації 5 377 (п'ять тисяч триста сімдесят сім) гривень 68 копійок, витрачених на лікування осіб, потерпілих від злочину.

У разі відсутності у неповнолітнього ОСОБА_1 майна, достатнього для відшкодування завданої ним шкоди, до досягнення ним повноліття, стягнути вказану шкоду в частці, якої не вистачає, або в повному обсязі солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_3.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 243 (двісті сорок три) гривні 60 копійок.

У разі відсутності у неповнолітнього ОСОБА_1 майна, достатнього для сплати зазначеного розміру судового збору, до досягнення ним повноліття, стягнути вказану суму в частці, якої не вистачає, або в повному обсязі солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_3.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Сумської області через Білопільський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: