Ухвала

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 червня 2015 року м. Київ
Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Юровська Г.В., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 01 серпня 2014 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 08 грудня 2014 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Дочірній Банк Сбербанку Росії», третя особа - Публічне акціонерне товариство «Державний ощадний банк України», про визнання заборгованості, повернення банківських вкладів, стягнення коштів за порушення грошового зобов'язання, стягнення пені та відшкодування збитків і моральної шкоди,

в с т а н о в и в:

У травні 2014 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом, в якому зазначав, що він має чотири ощадні книжки (рахунки НОМЕР_1, НОМЕР_2, НОМЕР_3, НОМЕР_4), видані філіалом № 6330 відділення

у м. Перемишляни Львівської області Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» (далі - ПАТ «Державний ощадний банк України»), із загальною сумою вкладів на них 28 262 грн 85 коп., які раніше перебували на рахунках Ощадного банку СРСР, які станом на травень

1991 року в перерахунку на долари США становили 43 675 доларів США.

Оскільки Російська Федерація стала спадкоємицею СРСР, а Ощадбанк Російської Федерації успадкував усі вклади Ощадбанку СРСР, ОСОБА_2 просив суд зобов'язати ПАТ «Дочірній банк Сбербанку Росії» як банк, заснований Ощадбанком Російської Федерації, виплатити йому належну йому суму вкладів в розмірі 43 675 доларів США та процентів за користування вкладом протягом 23 років, а також 3 % річних за прострочення виконання грошового зобов'язання, інфляційної складової боргу, пені та збитків у розмірі 43 675 доларів США, а також моральну шкоду, яку він оцінив у 30 тис. доларів США.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 01 серпня 2014 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду м. Києва

від 08 грудня 2014 року, у задоволенні позову ОСОБА_2 відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалу апеляційного суду, ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити, обґрунтовуючи свої вимоги порушенням судами норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

У відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити з таких підстав.

Суд першої інстанції, з яким погодився й апеляційний суд, правильно дійшов висновку про відмову у задоволенні позову, оскільки між позивачем та відповідачем відсутні будь-які договірні відносини щодо розміщення грошових вкладів. Крім того, зобов'язання держави перед громадянами України, які внаслідок знецінення втратили грошові заощадження, поміщені в період до 02 січня 1992 року в установи Ощадного банку СРСР та державного страхування СРСР, що діяли на території України, регулюються Законом України «Про державні гарантії відновлення заощаджень громадян України» від 21 листопада 1996 року № 537/96-ВР. Таким чином, законодавством України передбачений спеціальний спосіб захисту прав вказаної категорії населення.

Відповідно до пункту 5 частини 4 статті 328 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Із матеріалів касаційної скарги, оскаржуваних судових рішень вбачається, що скарга є необґрунтованою і наведені в ній доводи не дають підстав для висновків про порушення судами норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права.

Керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

Відмовити ОСОБА_2 у відкритті касаційного провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Дочірній Банк Сбербанку Росії», третя особа - Публічне акціонерне товариство «Державний ощадний банк України», про визнання заборгованості, повернення банківських вкладів, стягнення коштів за порушення грошового зобов'язання, стягнення пені та відшкодування збитків і моральної шкоди, за касаційною скаргою на рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 01 серпня 2014 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 08 грудня 2014 року.

Додані до скарги матеріали повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду цивільних

і кримінальних справ Г.В. Юровська