Номер провадження: 22-ц/785/4046/15
Головуючий у першій інстанції Пепеляшков О. С.
Доповідач Процик М. В.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.05.2015 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі: головуючої судді Процик М.В.,

суддів Дрішлюка А.І., Сєвєрової Є.С.,

при секретарі Решетник М.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Комунального підприємства "Теплопостачання м. Одеси" до ОСОБА_2, третя особа: ОСОБА_3, про стягнення заборгованості за спожиту теплову енергію,

за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 28 січня 2015 року,-

ВСТАНОВИЛА:

У липні 2014 року Комунальне підприємство (далі КП) "Теплопостачання м. Одеси" звернулося до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості по оплаті за спожиту теплову енергію на здійснення опалення квартири та на гаряче водопостачання у сумі 19713,78 грн. Позивач та його представник посилались на належне і якісне отримання відповідачем послуг з теплопостачання, та на утворення заборгованості по оплаті відповідачем отриманих послуг за період з 2006 року.

Відповідач ОСОБА_2 позов не визнала, посилаючись на відсутність гарячого водопостачання та на необґрунтованість позовних вимог.

Третя особа: ОСОБА_3 участі у розгляді справи не приймав.

Рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 28 січня 2015 року позов КП "Теплопостачання м. Одеси" - задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь КП "Теплопостачання м. Одеси" заборгованість в розмірі 17505,63 грн., понесені судові витрати у сумі 216,27 грн., а всього стягнуто 17721,90 грн. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить рішення суду від 28 січня 2015 року скасувати і ухвалити нове рішення про відмову у позові у повному обсязі, посилаючись на неповне з'ясування судом обставин справи, на порушення судом норм матеріального і процесуального права.

Проти апеляційної скарги заперечував представник позивача.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, пояснення учасників процесу, колегія суддів дійшла до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення суду - скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову у позові до ОСОБА_2, виходячи з наступного.

За правилами ст. 309 ч.1 п.1, 4 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення є неповне з'ясування судом обставин справи, порушення або неправильне застосування норм матеріального і процесуального права.

Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позову, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач і третя особа мешкають у квартирі АДРЕСА_1, що вони є споживачами послуг з теплопостачання, що відсутність договору з позивачем не є підставою для відмови у позові, що особовий рахунок відкрито на відповідача, а тому в межах доведеності саме з відповідача слід стягнути оплату за послуги з теплопостачання у сумі 17505,63 грн..

Однак з такими висновками суду погодитись неможливо.

Статтями 213, 214 ЦПК передбачено, що рішення суду повинно бути законним та обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилались як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Під час ухвалення рішення суд вирішує, зокрема, такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Рішення суду першої інстанції зазначеним вимогам цивільно-процесуального закону не відповідає.

Дійсно згідно з п. 1 ч. 1 ст. 20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" передбачено право споживача одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору, при цьому такому праву прямо відповідає визначений п. 5 ч. 3 ст. 20 цього закону обов'язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги.

Із встановлених судом першої інстанції обставин справи вбачається, що позов ґрунтується на зобов'язальних правовідносинах з приводу надання послуг по теплопостачанню у кв. АДРЕСА_1. До позовної заяви позивачем додано тільки особовий рахунок на ім'я відповідача, за змістом якого за відповідачем обліковується заборгованість по оплаті послуг у розмірі 19713,78 грн.(а.с.4) Час та підстава відкриття особового рахунку на ім'я відповідача позивачем не надані. Які особи мешкають у спірній квартирі, чи є вони власниками, або наймачами комунального житла, в яке надходить теплопостачання, і хто насправді за законом є споживачем послуг з теплопостачання, судом першої інстанції не встановлено.

Апеляційним судом з'ясовано, що власником 2/3 частин кв. АДРЕСА_1 є ОСОБА_3, на підставі свідоцтва про право власності від 05.05.1997р.( уповноважений власник), та на підставі договору купівлі-продажу, укладеного з відповідачем ОСОБА_2 від 15.09.1999р.(а.с.93,104) Власником решти 1/3 частини вказаної квартири продовжує залишатись ОСОБА_4, припинення права власності якого не зареєстроване. (а.с.97) За наданою довідкою фактично у спірній квартирі мешкає власник ОСОБА_3 та член його сім'ї ОСОБА_2 (а. с. 101)

У відповідності зі ст. ст. 16 ч.1, 19ч.1, 29 ч.3 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" порядок надання житлово-комунальних послуг, їх якісні та кількісні показники мають відповідати умовам договору та вимогам законодавства; відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах; договір на надання послуг з централізованого опалення, послуг з централізованого постачання холодної води, послуг з централізованого постачання гарячої води, послуг з водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем) у багатоквартирному будинку укладається між власником квартири, орендарем чи квартиронаймачем та виконавцями цих послуг.

У відповідності до п. 8 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених Постановою КМУ від 21 липня 2005 р. за № 630, послуги надаються споживачеві згідно з договором, що оформляється на основі типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення (далі - договір); сторона договору є фізична або юридична особа, яка власником (наймачем, орендарем) житлового та нежитлового приміщення (будинку садибного типу, квартири, господарських та інших нежитлових приміщень) (далі - споживач).

За визначенням вищенаведених норм матеріального права споживач послуг з теплопостачання - це власник, квартиронаймач або орендар, які законом визначені бути стороною договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення.

Згідно зі ст.150 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.

Питання щодо оплатного або безоплатного користування житлом з усіма комунальними послугами, щодо порядку та розміру участі члена сім'ї власника в оплаті житлово-комунальних послуг, за змістом ст. 156 ЖК України, вирішується між самим власником та членом його сім'ї, і тільки у разі наявності спору між ними, вирішується судом.

Відтак, член сім'ї власника ОСОБА_2 не може вважатися самостійною стороною і одноособово належним відповідачем у цій справі. Апеляційним судом встановлено, що законним власником і споживачем послуг з теплопостачання та гарячого водовідведення є ОСОБА_3, з яким у позивача склалися фактичні договірні правовідносини, і до якого позивачем не було пред'явлено позов. Останній приймав участь у розгляді справи в якості третьої особи.

За правилами ст. 30 ч.1 ЦПК України сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач.

Згідно з п. 2 ч. 6 ст. 130 ЦПК України суд під час проведення попереднього судового засідання вирішує питання про склад осіб, які братимуть участь у справі, та відповідно до ч.1 ст. 33 ЦПК України за клопотанням позивача, не припиняючи розгляду справи, замінює первісного відповідача належним відповідачем, якщо позов пред'явлено не до тієї особи, яка має відповідати за позовом, або залучає до участі у справі іншу особу як співвідповідача.

Статтею 303 ЦПК України передбачено, що під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції. Апеляційний суд не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення.

Враховуючи правила ст. 303 ЦПК України, у суду апеляційного інстанції немає повноважень здійснювати заміну неналежного відповідача належним, або притягувати до участі у розгляді справи співвідповідача.

А тому, колегія суддів прийшла до висновку, що у задоволенні позову КП "Теплопостачання м. Одеси" до ОСОБА_2 слід відмовити, як до неналежного відповідача. І у зв'язку з тим, що позов пред'явлено до неналежного відповідача, доводи ОСОБА_2 щодо відсутності гарячого водопостачання з 2009 року, щодо неправомірних дій позивача перевірці в межах цієї справи не підлягають.

А тому, апеляційну скаргу ОСОБА_2 слід задовольнити частково, рішення суду першої інстанції належить скасувати і ухвалити нове рішення про відмову у позові до ОСОБА_2

Рішення апеляційного суду не перешкоджає КП "Теплопостачання м. Одеси" звернутися до суду з аналогічним позовом до належного відповідача (відповідачів).

У зв'язку зі скасуванням судового рішення, на підставі ст. 88 ЦПК України, з позивача на користь відповідача слід стягнути сплачений нею при подачі апеляційної скарги судовий збір у сумі 17 грн. та в дохід держави недоплачений судовий збір у сумі 104,80 грн.

Керуючись ст. ст. 303,307,309,313-314,316-317,319 ЦПК України, колегія суддів,-

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 28 січня 2015 року скасувати.

У задоволенні позову Комунального підприємства "Теплопостачання м. Одеси" до ОСОБА_2 повністю відмовити.

Стягнути з Комунального підприємства "Теплопостачання м. Одеси" () на користь ОСОБА_2 (ІПН НОМЕР_1) судовий збір у сумі 17 грн.

Стягнути з Комунального підприємства "Теплопостачання м. Одеси" на користь держави недоплачений при подачі апеляційної скарги судовий збір у сумі 104 грн. 80 коп.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, однак може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуюча: М.В. Процик

Судді: Є.С. Сєвєрова А.І. Дрішлюк