Ухвалаіменем україни
27 травня 2015 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних справ в складі:

Парінової І.К.,Коротуна В.М.,Ступак О.В.,
розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» в особі Хмельницької обласної дирекції до ОСОБА_5 та ОСОБА_6, третя особа - ОСОБА_7, про звернення стягнення, за касаційною скаргою ОСОБА_5 та ОСОБА_6 на рішення Кам'янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 04 листопада 2014 року та ухвалу апеляційного суду Хмельницької області від 28 січня 2015 року,

в с т а н о в и л а :

У липні 2014 року публічне акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль» в особі Хмельницької обласної дирекції (далі - ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» в особі Хмельницької обласної дирекції) звернулося до суду з позовом до ОСОБА_5 та ОСОБА_6, обґрунтовуючи вимоги тим, що 29 вересня 2006 року між банком та ОСОБА_7 було укладено договір № 014/8711/74/13551, згідно з умовами якого останній отримав кредит у вигляді не відновлювальної кредитної лінії з лімітом 140 000 доларів США зі сплатою 14 % річних за користування кредитними коштами строком до 28 вересня 2026 року. На забезпечення виконання зобов'язань за вказаним кредитним договором між банком та ОСОБА_5 і ОСОБА_8 було укладено договір застави нежитлової будівлі - ринку, загальною площею 404,7 кв. м по АДРЕСА_1. У зв'язку з неналежним виконанням позичальником та відповідачами взятих на себе зобов'язань станом на 19 травня 2014 року виникла заборгованість у розмірі 604 200 доларів 59 центів США, що відповідно до курсу НБУ на дату розрахунку еквівалентно 7 100 599 грн 76 коп., яку позивач просив стягнути на свою користь шляхом звернення стягнення на предмет застави.

Рішенням Кам'янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 04 листопада 2014 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Хмельницької області від 28 січня 2015 року, позов задоволено частково. В рахунок погашення заборгованості за кредитним договором від 28 вересня 2006 року № 014/8711/74/13551 у розмірі 2 154 774 грн 01 коп., з якої: 150 947 доларів 80 центів США, що за курсом НБУ на дату розгляду справи еквівалентно 1 954 774 грн 01 коп. - заборгованість за кредитом та процентами, 200 000 грн - пеня, звернуто стягнення на предмет застави, а саме: нежитлову будівлю - ринок, загальною площею 404,7 кв. м по АДРЕСА_1, що належить ОСОБА_9 та ОСОБА_5 на праві спільної часткової власності по Ѕ частці кожному на підставі договору дарування, посвідченого 13 квітня 2005 року приватним нотаріусом Кам'янець-Подільського нотаріального округу Ткачук O.A. за реєстраційним № 500 на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» в особі Хмельницької обласної дирекції шляхом продажу на прилюдних торгах, встановивши початкову ціну на рівні не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності (незалежним експертом) на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій. У решті позову відмовлено. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У касаційній скарзі ОСОБА_5 та ОСОБА_6 просять скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалу апеляційного суду, посилаючись на порушення судами норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, і ухвалити нове рішення про відмову в позові.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції, з висновками якого погодився й апеляційний суд з дотриманням вимог ст. ст. 213, 214 ЦПК України дослідивши докази у справі й давши їм належну оцінку в силу вимог ст. ст. 212, 303, 315 ЦПК України, з урахуванням встановлених фактичних обставин справи й вимог ст. ст. 10, 60 ЦПК України дійшов обґрунтованого висновку про часткове задоволення позову відповідно до вимог ст. ст. 257, 261, 526, 551, 616 ЦК України з урахуванням роз'яснень, викладених у постанові пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року № 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин».

Доводи касаційної скарги висновків судів першої та апеляційної інстанцій не спростовують та не дають підстав вважати, що при розгляді справи судами допущено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення спору, тому колегія суддів вважає за необхідне касаційну скаргу відхилити.

Керуючись ст. ст. 332, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_5 та ОСОБА_6 відхилити.

Рішення Кам'янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 04 листопада 2014 року та ухвалу апеляційного суду Хмельницької області від 28 січня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів:

І.К. ПаріноваВ.М. КоротунО.В. Ступак