Дата документу Справа №
Апеляційний суд Запорізької області
Справа № 22-ц/778/9/15 Головуючий у 1 інстанції: Холод Р.С.
Єдиний унікальний № 2-41/11 Суддя-доповідач: Крилова О.В.
РІШЕННЯ

Іменем України

17 червня 2015 року м. Запоріжжя.

Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Запорізької області у складі:

Головуючого: Крилової О.В.

суддів: Дзярук М.П.

Трофимової Д.А.

При секретарі: Семенчук О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 09 листопада 2012 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Українсько-німецьке спільне підприємство «РІФ» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості та судових витрат,

В С Т А Н О В И Л А:

У червні 2008 року TOB «Українсько-німецьке спільне підприємство «РІФ» звернулось до суду з позовом, який було уточнено в ході судового розгляду, до ОСОБА_3 про стягнення сум по договорах купівлі-продажу.

В позові зазначало, що між товариством та ОСОБА_3 були укладені біржові угоди купівлі-продажу транспортних засобів № 080507 від 29.02.2008 p., № 080508 від 29.02.2008 p., № 080509 від 29.02.2008 p., № 080612 від 01.03.2008 p., № 080611 від 01.03.2008 р. та № 080613 від 01.03.2008 р. TOB «Українсько-німецьке спільне підприємство «РІФ» передало, а ОСОБА_3 прийняв та зобов'язався оплатити транспортні засоби загальною вартістю 168 650 грн.

17.06.2008 року Товариство направило вимогу ОСОБА_3 про виконання зобов'язань за біржовими угодами щодо оплати транспортних засобів, однак відповідач кошти не перерахував.

Уточнивши свої позовні вимоги, Товариство просило суд стягнути з відповідача суму у розмірі 168 650 грн. на виконання договорів (біржових угод) купівлі-продажу № 080507 від 29.02.2008 p., № 080508 від 29.02.2008 p., № 080509 від 29.02.2008 p., № 080612 від 01.03.2008 р. та № 080613 від 01.03.2008 р.

Рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 09 листопада 2012 року позовні вимоги задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ТОВ Українсько-німецьке спільне підприємство «РІФ» борг по договорах купівлі-продажу автотранспортних засобів № 080507 від 29.02.2008 p., № 080508 від 29.02.2008 p., № 080509 від 29.02.2008 p., № 080612 від 01.03.2008 р. та № 080613 від 01.03.2008 р. у сумі 168 650 грн., судові витрати у сумі 1 730 грн., з яких 1 700 грн. судовий збір, 30 грн. витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.

Не погоджуючись з рішенням районного суду ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить рішення районного суду скасувати та ухвали нове рішення, яким у задоволені позову відмовити.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю-доповідача, пояснення учасників апеляційного розгляду, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції послався на те, що відповідач не розрахувався за біржовими угодами купівлі-продажу транспортних засобів.

Так, з матеріалів справи вбачається, що відповідно до договору (біржової угоди) купівлі-продажу транспортного засобу № 080507 від 29 лютого 2008 року ТОВ "Українсько-Німецьке спільне підприємство "РІФ" продало, а відповідач купив за 35 200 грн причеп LOHR C2J02JC, 2000 року випуску.

Згідно з договором (біржовою угодою) купівлі-продажу транспортного засобу № 080508 від 29 лютого 2008 року ТОВ "Українсько-Німецьке спільне підприємство "РІФ" продало, а відповідач купив за 57 600 грн вантажний сідельний тягач RENAULT PREMIUM, 2000 року випуску.

Згідно з договором (біржовою угодою) купівлі-продажу транспортного засобу № 080509 від 29 лютого 2008 року ТОВ "Українсько-Німецьке спільне підприємство "РІФ" продало, а відповідач купив за 35 800 грн вантажний сідельний тягач RENAULT PREMIUM, 1999 року випуску.

Згідно з договором (біржовою угодою) купівлі-продажу транспортного засобу № 080612 від 1 березня 2008 року ТОВ "Українсько-Німецьке спільне підприємство "РІФ" продало, а відповідач купив за 10 400 грн вантажний сідельний тягач IVECO MAGIRUS 440EN, 1997 року випуску.

Згідно з договором (біржовою угодою) купівлі-продажу транспортного засобу № 080613 від 1 березня 2008 року ТОВ "Українсько-Німецьке спільне підприємство "РІФ" продало, а відповідач купив за 29 600 грн вантажний сідельний тягач RENAULT PREMIUM, 2000 року випуску.

З усіх біржових угод, які стали підставою для заявлення позову, вбачається, що форма та строки розрахунків були визначені за домовленістю сторін. Тобто сторонами не визначалося ані строків оплати транспортних засобів, ані порядку внесення грошових коштів.

З огляду на такі положення договорів купівлі-продажу, посилання позивача на те, що сума боргу не сплачена має ґрунтуватися на дослідженні всіх можливих способів оплати за весь час після укладення договорів.

За матеріалами справи вантажний сідельний тягач IVECO MAGIRUS 440EN, 1997 року випуску, придбано відповідачем у 2005 році за договором № 18/07/05 купівлі-продажу від 18 травня 2005 року, що підтверджується матеріалами справи.

Відповідно до п. 4.1.2 вказаного договору покупець протягом десяти банківських днів з моменту зарахування суми передплати на розрахунковий рахунок позивача здійснює оплату залишку вартості товару у розмірі 90 тис. грн.

З банківської виписки від 18 липня 2005 року та відповіді ВАТ "СЕБ Банк" від 14 листопада 2008 року № 2-11/453, якою до відповідача доведено інформацію, що кредитні кошти у сумі 90 тис. грн перераховані позивачу в якості сплати за авто згідно договору від 18 липня 2005 року вбачається, що відповідач розрахувався з позивачем на вказаним договором купівлі-продажу сплативши 90 тис. грн.

Крім того, в матеріалах справи міститься квитанція до прибуткового касового ордера № 58 від 11 березня 2008 року на 78 650 грн, згідно якої відповідачем здійснено оплату за транспортні засоби згідно з біржовими угодами (договорами) купівлі-продажу транспортного засобу: № 080507 від 29 лютого 2008 року; № 080508 від 29 лютого 2008 року; № 080509 від 29 лютого 2008 року; № 080612 від 1 березня 2008 року; № 080613 від 1 березня 2008 року.

Зазначена квитанція свідчить про прийняття до каси підприємства позивача від відповідача грошових коштів в сумі 78 650 грн, в якості підстави плати зазначено: "Доплата за транспортні засоби згідно біржових угод № 080507 від 29 лютого 2008 року; № 080508 від 29 лютого 2008 року; № 080509 від 29 лютого 2008 року; № 080612 від 1 березня 2008 року № 080613 від 1 березня 2008 року". Також дана квитанція містить відбиток печатки підприємства позивача.

Зазначена квитанція, яка була надана відповідачем досліджувалася на предмет її дійсності шляхом проведення судової фізико-хімічної експертизи.

За висновками експертизи давність виконання підпису на наданій квитанції до прибуткового касового ордеру не відповідає вказаній в документі даті, а виконаний пізніше у період червень 2012 року - січень 2013 року.

Але позивачем не надано доказів на підтвердження того, що запізнє підписання квитанції свідчить про її недійсність.

Крім того, зазначеною експертизою не встановлено ознак монтажу документа; послідовність нанесення реквізитів ( текст -печатка - підпис) не дає підстав вважати, що документ був змонтований.

Разом з тим, за ст. 10 ЦПК цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Аналогічним чином питання обов'язків доказування і подання доказів регулює ст. 60 ЦПК, за якою кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Заявляючи позов, позивач не надав доказів на підтвердження того, що грошові суми, які мали бути сплачені за договорами купівлі-продажу відповідачем фактично не надходили на підприємство.

З огляду на положення договорів про вільну форму оплати та час оплати, позивач не надав документів, які свідчили б про ненадходження цих грошових сум до каси або на розрахунковий рахунок підприємства.

Так, за висновками судово-економічної експертизи документально дослідити та підтвердити відображення в бухгалтерському обліку позивача внесення відповідачем грошових коштів за транспортні засоби неможливо за відсутністю документів бухгалтерського обліку.

За поясненнями ліквідатора позивача, ними підтримується позов, який був заявлений позивачем, а висновок про ненадходження грошових коштів зроблений лише на підставі того, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Українсько-німецьке спільне підприємство «РІФ» заявило такий позов та підтримувало його, що дає підстав вважити, що вони не отримали коштів за договорами. Наразі бухгалтерські документи відсутні та надати їх немає можливості .

З огляду на викладене, позивачем не надано достатніх доказів на підтвердження того, що грошові суми за договорами купівлі-продажу не були отримані позивачем, а тому підстави для задоволення позову відсутні.

Таким чином, апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції скасуванню з ухваленням нового про відмову у задоволені позову. Судові витрати, зроблені сторонами не відшкодовуються з огляду на те, що представник відповідача заявив, що не наполягає на стягнення судових витрат з позивача, в тому числі витрат на проведення експертизи.

Керуючись ст.ст. 309, 314, 316 ЦПК України, колегія суддів,

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 09 листопада 2012 року в цій справі скасувати.

Ухвалити нове рішення.

В задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Українсько-німецьке спільне підприємство «РІФ» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості та судових витрат відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня проголошення.

Головуючий:

Судді: