АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 квітня 2015 року м. Дніпропетровськ

21 квітня 2015 року колегія суддів Судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого

суддів:

при секретарі

ОСОБА_2

ОСОБА_3, ОСОБА_4

ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську цивільну справу по апеляційній скарзі ОСОБА_6 на ухвалу судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 17 грудня 2014 року по справі за позовом ОСОБА_7 до ОСОБА_8, ОСОБА_6 про стягнення боргу, за зустрічним позовом ОСОБА_8 до ОСОБА_7 про визнання договору позики недійсним, -

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 10 жовтня 2014 року відкрито провадження по цивільній справі за позовом ОСОБА_7 до ОСОБА_8, ОСОБА_6 про солідарне стягнення з відповідачів боргу в розмірі 53000,0 доларів США, що еквівалентно 711526,27 грн.

Ухвалою судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 17 грудня 2014 року, до вирішення спору по суті, заборонено будь-яким особам відчуження 1/8 частки домоволодіння №63 по вул. Карла Лібкнехта в м. Дніпропетровську, право власності на яке зареєстровано за ОСОБА_6.

В апеляційній скарзі ОСОБА_6 посилається на порушення норм процесуального права, у звязку з чим ставить питання про скасування оскаржуваної ухвали.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали судді в межах доводів апеляційної скарги, заявлених вимог, колегія суддів не знаходить підстав для задоволення скарги та скасування оскаржуваної ухвали, виходячи з наступного.

Згідно ст. 151 ЦПК України забезпечення позову за заявою осіб, які беруть участь у справі, допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Відповідно до пунктів 1, 2 ч.1 ст. 152 ЦПК позов може бути забезпечено, зокрема, шляхом накладення арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб; забороною вчиняти певні дії, тощо.

Крім цього, Пленум Верховного Суду України у пункті 4 своєї постанови від 22 грудня 2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розяснив, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суддя має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; зясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв»язку із застосуванням відповідних заходів.

Виходячи з викладеного, враховуючи зміст позовних вимог та коло відповідачів, до яких входить і власник нерухомого майна ОСОБА_6; приймаючи до уваги встановлення судом наявності реальної загрози невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, колегія дійшла висновку, що оскаржувана ухвала місцевого суду прийнята у відповідності з вимогами процесуального права, з дотриманням принципу співмірності заявленого позову і вжитих заходів його забезпечення, тому підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 209, 218, 303, 307, 312, 315 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 відхилити.

Ухвалу судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 17 грудня 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, оскарженню не підлягає, оскільки не перешкоджає провадженню у справі.

Головуючий

Судді