Машівський районний суд Полтавської області
Справа № 540/545/15-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 червня 2015 року Машівський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді Кравець С.В.

за участю: секретаря Кольвашенко А.В.

представника позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт Машівка цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Селещинської сільської ради, третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Машівська державна нотаріальна контора про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування,

в с т а н о в и в :

у травні 2015 року позивач звернувся до суду з зазначеним позовом, посилаючись на те, що 22 червня 1993 року померла його бабуся ОСОБА_3, яка була власником будинковолодіння по вул. Гагаріна, 40 в с. Селещина Машівського району на підставі свідоцтва про право власності від 18.05.1990 виданого виконкомом Селещинської сільської ради. 23.05.2012 померла його мати ОСОБА_4, яка фактично прийняла спадщину після померлої матері, але не оформила належним чином. Позивач в установлений законом строк прийняв спадщину, однак нотаріус відмовила у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки він не надав свідоцтво про право власності на будинковолодіння. В той час, оригінал вказаного свідоцтва був втрачений при невідомих йому обставинах і Селещинська сільська рада відмовляє у видачі його дубліката, з посиланням на те, що заповненням бланків займається КП «Інвентаризатор». В свою чергу Полтавське БТІ «Інвентаризатор» не надає копію свідоцтва про право власності на будинок, оскільки в матеріалах архівної справи воно відсутнє, є тільки записи в книгах. У звязку з наведеним позивач просить визнати за ним право власності на будинковолодіння з господарськими будівлями та спорудами по вул. Гагаріна, 40 в с. Селещина Машівського району Полтавської області в цілому в порядку спадкування після померлої бабусі ОСОБА_3

В судовому засіданні представник позивача наполягає на задоволенні позову з підстав викладених у позовній заяві та зазначила, що позивач проживав з сімєю у будинку його бабусі ОСОБА_3 і коли та померла ніяких дій не вчиняв по оформленні спадщини, оскільки в сільській раді повідомили, що житло перейшло до нього. Натомість коли виникли питання реєстрації зясувалося, що позивач не є її спадкоємцем, а тому заяву про прийняття спадщини після ОСОБА_3 подала її дочка мати позивача ОСОБА_4, але не встигала оформити спадщину і померла. Таким чином, виникло питання спадкування будинку позивачем після бабусі та померлої матері.

Представники відповідача та третьої особи не зявилися, направили заяви про розгляд справи без їх участі, при прийнятті рішення покладаються на розсуд суду. Виходячи з викладеного, суд вирішив за можливе розглянути справу без участі відповідача та третьої особи.

Суд, заслухавши пояснення представника позивача та дослідивши надані докази, прийшов до наступного висновку.

Судом установлено, що 22 червня 1993 року померла ОСОБА_3 (а.с. 12).

За повідомленням ПП Полтавське БТІ «Інвентаризатор» № 3143 від 20.04.2015, право власності на домоволодіння по вул. Гагаріна, 40 в с. Селещина Машівського району Полтавської області (стара адреса: с. Селещина, вул. Гагаріна, 32, Машівського району Полтавської області) на підставі свідоцтва про право власності, виданого виконкомом Селещинської сільської Ради народних депутатів від 18.05.1990р., зареєстровано за гр. ОСОБА_3 головою колгоспного двору (а.с. 16).

Згідно Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав № 39280223 від 18.06.2015, у реєстрі відомості щодо вищевказаного будинку відсутні (а.с. 68).

Як видно з копії технічного паспорту на будинок по вул. Гагаріна, 40, в с. Селещина, він виготовлений станом на 14.04.2015 на замовлення ОСОБА_2, власником у ньому зазначена голова колгоспного двору ОСОБА_3 (а.с. 18-22).

Спадкоємцем за законом першої черги після померлої ОСОБА_3 є її дочка ОСОБА_4, яка належним чином прийняла спадщину шляхом подання заяви від 12.05.2012 до нотаріальної контори, що вбачається зі спадкової справи (а.с. 73).

23 травня 2012 року ОСОБА_4 померла, що вбачається зі свідоцтва про смерть серії І-КЕ № 219171 від 23.05.2015 (а.с. 13).

У свою чергу позивач, належним чином прийняв спадщину після померлої матері ОСОБА_4, як спадкоємець за законом першої черги згідно ст. 1261 ЦК України, шляхом подання заяви до Машівської державної нотаріальної контори, про що свідчать копія його заяви зі спадкової справи (а.с. 75). Решта спадкоємців ОСОБА_5 чоловік померлої та ОСОБА_6 дочка померлої, від своєї частки у спадщині відмовилися (а.с. 76-77).

Однак нотаріусом позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок по вул. Гагаріна, 40 в с. Селещина у звязку з неподанням правовстановлюючого документу (а.с. 43).

В газеті «Промінь» від 23 травня 2015 року опубліковане оголошення про те, що свідоцтво про право власності, видане виконкомом Селещинської сільської ради народних депутатів 18.05.1990 ОСОБА_3 втрачене (а.с. 81-82).

Відповідно до п. 4.18 Глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 № 296/5, якщо до складу спадкового майна входить нерухоме майно, що підлягає реєстрації (за винятком земельної ділянки), нотаріус виготовляє витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус розяснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку.

Пунктом 1 Глави 13 цього Порядку передбачено, що нотаріус відмовляє у вчиненні нотаріальної дії, в т.ч., якщо не подано відомості (інформацію) та документи, необхідні для вчинення нотаріальної дії.

За таких обставин, суд вважає, що у позивача існують перешкоди для отримання свідоцтва про право на спадщину на будинок в нотаріальній конторі.

Згідно ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

З урахуванням обставин справи, суд вважає, що оскільки померла 22.06.1993 ОСОБА_3, за життя була єдиним власником будинку по вул. Гагаріна, 40 в с. Селещина Машівського району Полтавської області, після неї належним чином прийняла спадщину дочка ОСОБА_4, але 23 травня 2012 року померла не встигнувши оформити спадкові права, в той час позивач, як її спадкоємець за законом першої черги, належним чином прийняв після неї спадщину, але не має змоги оформити право власності на будинок у нотаріальній конторі у звязку з втратою правовстановлюючого документу, а тому суд приходить до висновку, що позов в частині визнання за позивачем права власності на вказаний житловий будинок в порядку спадкування після померлої матері підлягає задоволенню.

Щодо вимог позивача про визнання за ним права власності не тільки на будинок, а на інші господарські будівлі та споруди, суд зазначає наступне.

Частиною 1 ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» визначено, що державна реєстрація речових прав на нерухоме майно - офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Враховуючи норми статей 186, 380, 381 ЦК, господарсько-побутові будівлі, наземні і підземні комунікації (водопостачання, очисні споруди тощо), що розташовані з житловим будинком на одній земельній ділянці і призначені для забезпечення власника необхідними засобами благоустрою, вважаються приналежністю головної речі і не є самостійними нерухомими речами, у звязку з чим право власності на такі будівлі та споруди як на окремі обєкти визнаватися не може.

Як убачається з копії державного акту на право власності на земельну ділянку серії ІV-ПЛ № 033670 від 14.08.1997, позивач є власником земельної ділянки площею 0, 4308 га, яка розташована на території Селещинської сільської ради Машівського району та призначена для обслуговування житлового будинку і ведення особистого підсобного господарства (а.с. 44).

За таких обставин, суд приходить до висновку, що з огляду на те, що господарські будівлі та споруди є приналежністю до головної речі, в даному випадку до житлового будинку № 40 по вулиці Гагаріна в с. Селещина Машівського району, який розташований на відведеній для цієї мети земельній ділянці та не можуть бути окремим обєктом права власності, а тому позов в частині визнання за позивачем права власності на ці обєкти задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 328, 1261 ЦК України, ст. ст. 10, 11, 60, 212-215, 218 ЦПК України, суд, ?

в и р і ш и в :

позов ОСОБА_2 до Селещинської сільської ради, третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Машівська державна нотаріальна контора про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування задоволити частково.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на житловий будинок № 40 по вулиці Гагаріна в с. Селещина Машівського району Полтавської області в порядку спадкування за законом після померлої 23 травня 2012 року ОСОБА_4.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Полтавської області через Машівський районний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня його проголошення апеляційної скарги, а особою, яка не була присутньою під час проголошення рішення в той же строк з дня отримання його копії.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на його оскарження, а у випадку його оскарження, після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя :