Апеляційний суд Житомирської області
Справа №294/2075/13-ц Головуючий у 1-й інст. Мельничук О. О.
Категорія 30 Доповідач Кочетов Л. Г.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 червня 2015 року суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Житомирської області в складі:

головуючого-судді: Кочетова Л.Г.,

суддів: Товянської О.В., Гансецької І.А.,

при секретарі: Ковальській Я.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Житомирі справу за позовом ОСОБА_1 в своїх інтересах та інтересах малолітнього ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про відшкодування моральної шкоди за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на заочне рішення Чуднівського районного суду Житомирської області від 21 травня 2014 року, -

в с т а н о в и л а :

У листопаді 2013 року ОСОБА_1 звернулася до суду з вказаним позовом та в обгрунтування позовних вимог зазначила, що 07.12.2009 року близько 11 год. 15 хв. ОСОБА_3, керуючи автомобілем НОМЕР_1, рухаючись по автодорозі Вінниця-Немирів зі сторони м. Вінниця по вул. Немирівське шосе почав здійснювати маневр лівого повороту, при цьому не впевнившись перед початком зміни руху, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху та не надав дорогу автомобілем НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_4, який рухався в напрямку м. Вінниця, внаслідок чого сталося зіткнення.

У результаті ДТП вона, як пасажир автомобіля Ланос, отримала тяжкі тілесні ушкодження, повязані із знівеченням обличчя. Також в результаті ДТП її сину ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 завдано легких тілесних ушкоджень. Тим самим діями відповідача ій та її сину було завдано моральної шкоди, яка полягає в тому, що внаслідок ДТП вона пережила сильний переляк за власне життя та здоровя, за життя та здоровя своїх близьких, які отримали під час ДТП різного ступеню тілесні ушкодження, перенесла сильний фізичний біль, на даний час її обличчя знівечне, внаслідок чого вона має душевні переживаня, змінилися її житєві плани. Просила стягнути з відповідача на свою користь завдану моральну шкоду в сумі 7450.00 грн., та на свою користь в інтересах малолітнього сина ОСОБА_2 2450.00 грн. моральної шкоди, а також витрати понесені на правову допомогу в сумі 2000.00 грн.

Заочним рішенням Чуднівського районного суду Житомирської області від 21 травня 2014 року позов задоволено частково. Стягнуто з відповідача на користь позивача 7450.00 грн. моральної шкоди та 2000.00 грн. в порядку відшкодування витрат на надання допомоги адвокатом. В задоволенні позову в інтересах малолітнього ОСОБА_2 відмовлено.

В апеляційній скарзі відповідач просить рішення суду скасувати, постановити нове про відмову в задоволенні позову, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, невідповідністю висновків суду обставинам справи. Зазначає, що шкода у повному обсязі відшкодована страховою компанією, розмір моральної шкоди позивачем не доведений, груба необережність позивача сприяла виникненню шкоди, судові витрати на надання юридичної допомоги стягнуто безпідставно.

Розглянувши справу в межах, визначених ст. 303 ЦПК України, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, виходячи з наступного.

Вироком Вінницького районного суду Вінницької області від 24.05.2011 року, ухвалою Aпеляційного суду Вінницької області від 25.08.2011 року та Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 10.04.2012 року встановлено, що 07.12.2009 року близько 11 год. на 50 км а/д «Вінниця-Немирів" ОСОБА_3, цивільно-правова відповідальність якого була застрахована у встановленому порядку ПрАТ СК "Провідна" відповідно до страхового полісу № ВВ/6398050 від 19.12.2008 року, керуючи автомобілем "Мерседес-Бенц Е200" н.з. АВ5076ВВ, порушивши "Правила дорожнього руху України"', при повороті ліворуч, не впевнившись в тому, що при зміні руху він створює перешкоду іншому учаснику дорожнього руху, не надав дорогу автомобілю НОМЕР_3, яким керував ОСОБА_4, внаслідок чого здійснив зіткнення і вказаним автомобілем, через що пасажир авто ОСОБА_1 згідно висновку судово-медичної експертизи від 17.02.2010 року № 112 отримала легке тілесне ушкодження з короткочасним розладом здоров"я у вигляді струсу головного мозку, забійної рани лобної ділянки обличчя, синців на обличчі справа та правій гомілці, а також на її обличчі виник рубець та порушення міміки обличчя, що є невиправним та відноситься до тяжкого тілесного ушкодження (а.с. 16-20, 21-23, 102-105).

У відповідності до вимог ст. 61 ЦПК України, вирок у кримінальному провадженні, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

Згідно п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин, до яких належить стан здоров'я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, тощо. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

За таких обставин, враховуючи сам факт спричинення шкоди здоров»ю, тривалість лікування, перенесенння позивачем внаслідок травми фізичного болю, наслідки цієї травми, суд першої інстанції дійшов обгрунтованого висновку, про те, що діями відповідача позивачу спричинена моральна шкода.

З урахуванням характеру та ступеню отриманих тілесних ушкоджень, тривалості лікування, наставших наслідків та з урахуванням меж заявлених позовних вимог, суд першої інстанції правильно визначив розмір відшкодування моральної шкоди.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що посилання відповідача на те, що спричинення моральної шкоди та її розмір не доведені, є надуманим та не грунтується на матеріалах справи.

Посилання апелянта на те, що груба необережність потерпілої сприяла виникненню шкоди, є надуманим, та будь-якими доказами не підтверджується.

Із зазначеного вище вироку вбачається, що цивільна відповідальність ОСОБА_3 була застрахована ПАТ СК «Провідна», з якої в свою чергу здійснено стягнення матеріальної та моральної шкоди в межах ліміту відповідальності.

Оскільки судове рішення в частині стягнення відшкодування матеріальної та моральної шкоди із страхової компанії є чинним, апелянтом не надано будь-яких доказів того, що ліміт відповідальності страховика є більшим, ніж визначено вказаним вироком, колегія суддів вважає, що твердження ОСОБА_3 про те, що належним відповідачем є лише страхова компанія, не може бути взято до уваги.

Під час слухання кримінальної справи, позивач отримувала правову допомогу адвоката щодо оформлення позовної заяви та участі в розгляді кримінальної справи, в ході якої розглядався цивільний позов, та оплатила вказані послуги в розмірі 2000.00 грн., що підтверджується квитанцією (а.с. 106).

Вказані витрати підлягають стягненню з відповідача на користь ОСОБА_1 на підставі ст. ст. 92-93 КПК України (в редакції чинній на час рогляду кримінальної справи).

Оскільки цивільні позови у кримінальній справі залишені без розгляду у зв»язку з застосуванням до відповідача акту амністії, суд не мав можливості стягнення цих втрат в порядку кримінального судочинства.

Посилання відповідача, що ці витрати не можуть бути стягнуті у даній справі не грунтуються на законі.

Викладені в апеляційній скарзі доводи, висновків суду першої інстанції не спростовують, а тому колегія суддів приходить до висновку, що підстави для скасування рішення відсутні.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 308, 313-315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Заочне рішення Чуднівського районного суду Житомирської області від 21 травня 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий Судді