Провадження № 2/521/4746/15
29 жовтня 2015 року м. Одеса
Малиновський районний суд м. Одеси, у складі:
головуючого судді Леонова О.С.,
при секретарі Малиш О.Л.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів, -
14.07.2015 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом про стягнення з ОСОБА_2 грошових коштів.
В обґрунтування своїх позовних вимог зазначила, що 08.01.2007 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 було укладено договір позики, за умовами якого позичав передав відповідачу грошову суму у розмірі 1000 000 гривень строком до 08.01.2015 року, на підтвердження чого відповідачем було надано розписку.
10.08.2007 року між позивачем та відповідачем було укладено Додаткову угоду №1 до договору позики від 08.01.2007 року, згідно до якої забезпеченням виконання позичальником зобовязань за цим договором виступає належні їй нежилі приміщення першого поверху № 503, загальною площею 173,3 кв.м., що складається в цілому з нежилих приміщень першого поверху, що розташовані у житловому будинку під номером 11 у провулку Книжному у м. Одесі.
Відповідач зобовязалась повернути позивачу грошову суму готівкою до 08.01.2015 року, однак у встановлений строк відповідач борг не повернув і станом на 01.04.2015 року борг залишається непогашеним в повному обсязі.
В добровільному порядку відповідач борг повернути відмовляється.
Просить суд стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 грошові кошти в сумі 1000000,00 грн., а також витрати по сплаті судового збору у розмірі 3441,00 грн.
Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не зявилась, про час та місце судового розгляду повідомлялась належним чином.
Відповідач в судове засідання не зявилася з невідомих суду причин, хоча про час та місце розгляду справи сповіщена належним чином. Суд, у звязку з неявкою відповідача та неповідомленням про поважні причини такої неявки в судове засідання, в порядку статті 169 ЦПК України, зі згоди позивача ухвалює рішення про заочний розгляд справи та прийняття по справі заочного рішення, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.
Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.
Відповідно до договору позики від 08.01.2007 року ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 надала ОСОБА_2 безвідсоткову позику в розмірі 1 000 000 грн., а ОСОБА_2 отримала та зобовязалась повернути зазначену суму грошових коштів у порядку і в строки, визначені даним договором (а.с. 5-6).
За договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками (ст. 1046 ЦК України).
Встановлено, що свої зобов'язання за договором позики ОСОБА_3 виконала у повному обсязі і передала у власність відповідача зазначену у договорі суму грошових коштів, про що свідчить власноручно складена ОСОБА_2 розписка про отримання позики від 08.01.2007 р. (а.с. 9).
10.08.2007 року ОСОБА_3 та ОСОБА_2 уклали додаткову угоду про внесення зміни до Договору позики від 08.01.2007 року, доповнивши договір пунктом 13 відповідно до якого, забезпеченням виконання позичальником зобовязань за договором виступають належні йому нежитлові приміщення першого поверху №503, загальною площею 173,3 кв.м., що складаються в цілому з нежилих приміщень першого поверху, що розташовані у житловому будинку під номером 11 (одинадцять) у провулку Книжному у м. Одесі. Вказана нерухомість може бути витребувана позикодавцем у випадку неповернення суми позики позичальником (а.с. 7).
Однак позичальник належним чином не виконав свої обов'язки за договором позики та не повернув зазначену суму в строк до 08.01.2015 року.
Відповідно до свідоцтва про зміну імені (серія І-ЖД № 007880) ОСОБА_3 27.03.1960 р. змінила прізвище на ОСОБА_1, про що Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Приморському районі реєстраційної служби Одеського міського управління юстриції складено відповідний актовий запис № 2 від 08.01.2014 р.
Згідно ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти в такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
У відповідності зі ст. 625 ч.1 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання їм грошового зобов'язання.
За правилами ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обігу або інших вимог, що звичайно ставляться.
Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.
За таких обставин, суд приходить до висновку, що оскільки відповідач, як позичальник, не виконав умови договору щодо своєчасного повернення позики, тому позов підлягає задоволенню і з відповідача на користь позивача слід стягнути борг в розмірі 1 000 000 гривень.
Крім цього відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача належить стягнути пропорційно до суми задоволеного позову судовий сбір у розмірі 3441 грн.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст.3, 10, 14, 60, 88, 154, 213 ЦПК України, суд,-
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 (ІПН НОМЕР_1) на користь ОСОБА_1 грошові кошти в сумі 1 000 000 (один мільйон) грн.
Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 (ІПН НОМЕР_1) на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 3 441 (три тисячі чотириста сорок одну) грн.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії, позивачем в загальному порядку, тобто рішення суду позивачем може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.
Відповідно до статей 231, 232 ЦПК України оскарження заочного рішення відповідачем в апеляційному порядку може мати місце лише в разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення та в разі ухвалення повторного заочного рішення судом першої інстанції. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Суддя: