Номер провадження: 22-ц/785/4227/15
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач Фальчук В. П.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.06.2015 року м. Одеса

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області у складі:

головуючого - Фальчука В.П.,

суддів Троїцької Л.Л., Таварткіладзе О.М.,

секретаря Швець В.Ф.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 18 березня 2015 року, в цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, яка виступає в своїх інтересах та як законний представник ОСОБА_6, за участю третьої особи на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Департаменту державного архітектурно-будівельного контролю в Одеській області про зобовязання знести самовільно зведену споруду, -

встановила;

20.10.2014 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом, в якому просив зобовязати відповідачів за власний рахунок знести самовільно зведену споруду за адресою м. Одеса вул. Нежданової 9, у звязку з тим, що будівництво сараю (літ. И) проводиться самочинно, без належного дозволу та відповідного проекту, і не відповідає санітарним та протипожежним нормам і правилам, та порушує його право користування будинком №11-А на вул. Нежданової у м. Одесі, який належить йому на праві приватної власності.

ОСОБА_3, який діяв від свого імені та імені інших відповідачів у справі, позовні вимоги не визнав у повному обсязі вказуючи, що в серпні 2014 року він провів реставрацію сараю (літ.И) в межах, які вказані в паспорті технічної інвентаризації, і який його сімя придбала за договором купівлі-продажу, що був посвідчений нотаріально. Проведеною реконструкцією не порушено жодних прав позивача, так як сарай розташований не на земельній ділянці ОСОБА_2, а на земельній ділянці, що знаходиться у їх користуванні.

Рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 18.03.2015 року в задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 відмовлено у повному обсязі, так як заявлені ним вимоги не доведені у встановленому законом порядку.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить рішення суду скасувати у звязку з порушенням судом норм матеріального і процесуального права, та ухвалити нове рішення, яким його позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

За правилами ч.1ст.303 ЦПК України, апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції.

Колегія суддів заслухавши суддю-доповідача, який доповів зміст рішення, що оскаржене, доводи апеляційної скарги, межі, в яких повинні проводитися перевірка рішення, встановлюватися обставини і досліджуватися докази вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, за наступних підстав;

Приписами ст.308 ЦПК України визначено, що апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 суд першої інстанції виходив з того, що позивач не довів у встановленому законом порядку, що проведені відповідачами роботи з реставрації сараю (літ.И) порушують його права володіння та користування будинком №11-А вул. Нежданової у м. Одесі, який належить йому на праві приватної власності.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, так як вони відповідають обставинам справи та нормам матеріального і процесуального права.

Згідно ч.1ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до вимог ч.3ст.10, ч.1ст.60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Судом першої інстанції законно та обґрунтовано встановлено, що відповідачі 22.09.2004 року за нотаріально посвідченим договором купівлі-продажу придбали у рівних частках 19/25 частин домоволодіння №9 на вул. Нежданової у м. Одесі, яке в цілому складається з двох житлових будинків (літ.А і літ.Ж) та господарчих споруд вбиральні (літ.Д), сараїв (літ.И, К), огорожі і мостіння.

В серпні 2014 року відповідачі без відповідного проекту та дозволу державних органів самовільно провели реконструкцію сараю під літ.И (в плані технічної інвентаризації домоволодіння №9).

З технічного паспорту, виготовленого за результатами технічної інвентаризації домоволодіння №9 від 29.01.2009 року видно, що сарай під літ. И був побудований у 1958 році, та має такі технічні характеристики та геометричні параметри: загальна площа 14,8 кв. метрів, висота 1,97 метри, обєм 29 куб. метрів. (а.с.45).

З технічного паспорту, виготовленого за результатами технічної інвентаризації домоволодіння №9 від 24.10.2009 року видно, що спірний сарай після його реконструкції залишився з тими ж технічними параметрами та геометричними параметрами, які були і до його реконструкції, а саме: висота 1,97 метри, обєм 29 куб. метрів, загальна площа 14,8 кв. метри (а.с.24).

Отже, реконструкція спірного сараю проведена відповідачами без порушення його геометричних розмірів залишається їх спільною частково власністю відповідно до умов вказаного вище договору купівлі-продажу цього майна.

ОСОБА_2 є власником житлового будинку №11-А на вул. Неждановій у м. Одесі. Його житловий будинок межує з 19/25 частинами домоволодіння №9 на вул. Нежданової у м. Одесі, в тому числі і з сараєм під літ.И.

Звертаючись до суду з вимогами про приведення спірного сараю до попереднього стану позивач посилався у якості доказу на листа Департаменту ДАБІ в Одеській області від 31.12.2014 року за №01/11-2626, яким, на його думку, встановлений факт проведення реконструкції сараю зі збільшенням висоти його даху.

Суд першої інстанції не приймаючи до уваги цей доказ правомірно послався на те, що у листі департаменту взагалі відсутні відомості про геометричні розміри сараю, що є лише припущенням працівника цього Департаменту.

Суд першої інстанції також не прийняв до уваги фотографії, надані позивачем на підтвердження своїх вимог, оскільки в них також відсутня інформація про порушення прав ОСОБА_2 проведеною реконструкцією спірного сараю.

В суді першої інстанції позивачу було розяснене право забезпечити докази на підтвердження його позовних вимог шляхом подачі до суду заяви про призначення судової будівельно-технічної експертизи.

ОСОБА_2 подав до суду таке клопотання (а.с.30), але в подальшому відмовився від проведення цієї експертизи, та більше таких клопотань в суді першої та апеляційної інстанціях не заявляв.

Як зазначено в п.п.23,24 Постанови Пленуму ВССУ за №6 від 30.03.2012 року Про практику застосування судами статті 376 Цивільного Кодексу України (про правовий режим самочинного будівництва), при вирішенні питання про те, чи є відхилення від проекту істотним і таким, що суперечить суспільним інтересам або порушує права інших осіб, суди повинні в кожному випадку зясовувати, зокрема, наскільки збудована будівля за розміром відповідає площі, поверховості, розміщенню та іншим умовам, передбаченим проектом; як впливає допущене порушення з урахуванням місцевих правил забудови, громадських і приватних інтересів на планування, забудову, благоустрій вулиці, на зручність суміжних ділянок, тощо. У необхідних випадках для зясування питань, що виникають при розгляді таких справ і потребують спеціальних знань, суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може призначити відповідну експертизу згідно з вимогами ст.143 ЦПК України.

Відсутність відповідної експертизи у разі необхідності її проведення може бути підставою для відмови в позові. При цьому факт відхилення від проекту та порушення будівельних норм і правил має довести особа, яка предявила позов про знесення самочинного будівництва (частина сьома статті 376 ЦК України, частина перша статті 60 ЦПК України).

Знесення нерухомості, збудованої з істотним відхиленням від проекту, що суперечить суспільним інтересам або порушує права інших осіб, істотним порушенням будівельних норм і правил (у тому числі за відсутності проекту), можливе лише за умови, що неможлива перебудова нерухомості відповідно до проекту або відповідно до норм і правил, визначених державними правилами і санітарними нормами, або якщо особа, яка здійснила (здійснює) будівництво, відмовляється від такої перебудови.

Отже, відмовляючи позивачу у задоволенні позовних вимог у повному обсязі суд першої інстанції правомірно виходив з того, що заявлені ним вимоги про знесення самовільно зведеного відповідачами сараю (літ.И) не доведені ним у встановленому законом порядку, та спростовуються доказами, наданими ОСОБА_3 про те, що спірний сарай був придбаний ними за нотаріально-посвідченим договором купівлі продажу і був реконструйований в тих же геометричних розмірах.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_2 висновків суду першої інстанції не спростовують, та не містять правових підстав, передбачених ст.309 ЦПК України, для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення про задоволення позовних вимог апелянта у повному обсязі. Апелянтом не спростовані доводи суду першої інстанції про те, що проведена відповідачами реконструкція сараю під літ. И порушує його права на користування житловим будинком, який належить йому на праві приватної власності. Заявлені апелянтом клопотання в суді апеляційної інстанції про витребування доказів судом відхилені, оскільки не мають значення для розгляду справи, так як не обґрунтовують доводів апеляційної скарги та заявлених ним позовних вимог. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Інші доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції також не спростовують.

Керуючись ст.304, п.1ч.1ст.307,ст.308 ЦПК України, колегія суддів Судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області, -

ухвалила;

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 18 березня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, на протязі двадцяти днів, з дня набрання законної сили.

Судді апеляційного суду Одеської області: В.П.Фальчук

ОСОБА_7

ОСОБА_8