Провадження №2/522/7728/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 листопада 2015 року Приморський районний суд м. Одеси

у складі: головуючого судді Загороднюка В.І.

при секретарі Міневич Д.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 до Авіакомпанії «Тюркіш Ейрланз Інк.» про захист прав споживачів та стягнення компенсації, -

ВСТАНОВИВ:

Позивачі звернулися до суду з позовом в якому просить стягнути з відповідача на свою користь, у якості компенсації за відмову у перевезенні проти їх волі, суму у розмірі 6055,42 грн. на кожного, а також витрати на правову допомогу.

При цьому посилаються на те, що між ОСОБА_7, ОСОБА_5, ОСОБА_3, ОСОБА_1, ОСОБА_8, ОСОБА_6 та авіакомпанією «Турецькі авіалінії» було укладено договір на перевезення авіатранспортом пасажирів та багажу, що підтверджується електронними квитками ЕТКТ 252 (код бронювання в системі Амадеус 7V6CNM, код бронювання в системі відповідача NR/SWCZSW), ЕТКТ 749 (код бронювання в системі Амадеус 7VIY6D, код бронювання в системі відповідача TK/T4VY3U), ЕТКТ 743 (код бронювання в системі Амадеус 7UUIUP, код бронювання в системі відповідача TK/RLGI2S), ЕТКТ 742 (код бронювання в системі Амадеус 7UUIUP, код бронювання в системі відповідача TK/RLGI2S), ЕТКТ 744 (код бронювання в системі Амадеус 7UUIUP, код бронювання в системі відповідача TK/RLGI2S), ЕТКТ 748 (код бронювання в системі Амадеус 7VIY6D, код бронювання в системі відповідача NR/T4VY3U).

Вказані електронні квитки були придбані позивачами у агента відповідача № 2002 TOB «ТРАНСКО» (м. Одеса, вул. Щепкіна, 7) 19 грудня 2014 року.

Згідно вказаних електронних квитків відповідач прийняв на себе зобов'язання виконати безпечне перевезення пасажирів та багажу з м. Одеса до м. Тбілісі за маршрутом «Одеса-Стамбул-Тбілісі». З Міжнародного аеропорту «Одеса» позивачі повинні були вилетіти 12 січня 2015 року об 10 год. 05 хв. рейсом ТК 466, прибувши до Міжнародного аеропорту ім. Ататюрка (м. Стамбул) об 11 год. 35 хв. З міжнародного аеропорту ім. Ататюрка (м. Стамбул) позивачі повинні були вилетіти 12 січня 2015 року о 13 год. 10 хв. рейсом ТК 382, прибувши до Міжнародного аеропорту Тбілісі об 17 год. 25 хв.

Позивачі вчасно пройшли реєстрацію та здійснили посадку на рейс Одеса-Стамбул ТК 466 з Міжнародного аеропорту «Одеса». Однак, вказаний рейс був затриманий щонайменше на 40 хвилин без поважних причин. Затримка рейсу Одеса-Стамбул визнана відповідачем у листі №35 від 06.02.2015 р. У вказаному листі відповідач свою вину визнав, за вказаний факт просив вибачення.

Прибувши до Міжнародного аеропорту ім. Ататюрка позивачі одразу прибули до воріт 207 для посадки на рейс Стамбул-Тбілісі ТК 382. О 13:35 позивачі працівниками відповідача на посадкових воротах було відірвано посадкові талони. Проте позивачам було відмовлено у посадці працівниками відповідача попри те, що посадочний рукав було все ще приєднано, а посадкові ворота закрили лише о 13:40. Таким чином після відриву посадкових талонів за відкритих посадкових воріт та приєднаному посадковому рукаву працівники відповідача не забезпечили посадку клієнтів, які є позивачами по справі, на літак Стамбул-Тбілісі ТК 382 проти їхньої волі, маючи фактичну можливість здійснити її.

23 січня 2015 року відповідачу було направлено лист з вимогою дати оцінку вказаним обставинам та виплати компенсації.

Листом № 26 від 03.02.2015 р. відповідач пояснив причини затримки рейсу Одеса-Стамбул ТК 466 несприятливими метеорологічними умовами, направивши додатково запит до Управління компанії по роботі з клієнтами.

Листом № 35 від 06.02.2015 р. за результатами розгляду скарги Управлінням відповідача по роботі з клієнтами знову підтверджено факт затримки рейсу Одеса-Стамбул ТК 466, визнано факт внесення відповідачем в односторонньому порядку зміни до бронювання квитків позивачів, та факт забезпечення їх подальшого перельоту лише 13.01.2015 року рейсом Стамбул-Тбілісі ТК 386.

Представниками представництва авіакомпанії «Тюркіш Ерлайнз Інк.» у місті Одеса Юридичною компанією «Козаков і Партнери» представникам позивача було надіслано лист від 02.03.2015 р., у якому визнається факт того, що посадкові ворота на яких відбувалася посадка на рейс Стамбул-Тбілісі були закриті о 13:40 та не оспорюється факт прибуттяп до моменту їх закриття, вказано, що позивачі надали для перевірки посадкові талони. Факт представництва інтересів відповідача Юридичною компанією «Козаков і Партнери» і підтримка позиції, вказаної у листі від 02.03.2015 р., підтверджується у листі № 106 від 07.04.2015 р.

Час прибуття позивачів на реєстрацію на рейс Стамбул-Тбілісі ТК 382 повністю залежав від часу прибуття рейсу Одеса-Стамбул ТК 466, що був затриманий з вини відповідача без поважних на те причин. Попри невиправдану його затримку, позивачі не запізнилися на посадку та встигли пройти реєстрацію на рейс Стамбул-Тбілісі ТК 382 до її закінчення та до закриття посадкових воріт. Таким чином позивачі належно виконали свої обов'язки пасажирів, зокрема і зі своєчасного прибуття на реєстрацію на рейс Стамбул-Тбілісі ТК 382, а відповідач не виконав належно свій обов'язок зі здійснення посадки позивачів на вказаний рейс, що і зумовлює необхідність подання даного позову.

Представник позивача ОСОБА_4 - ОСОБА_10 у судовому засіданні підтримав позовні вимоги, просив задовольнити.

Інші позивачі у судове засідання не з'явилися про час та місце проведення повідомлялися належним чином, згідно поданої до суду письмової заяви просять справу розглядати у їх відсутності.

Представник відповідача - ОСОБА_11 у судовому засіданні заперечував проти задоволення позовних вимог, посилаючись на їх безпідставність та необґрунтованість, просив відмовити у їх задоволенні.

Вислухавши пояснення присутніх у судовому засіданні представників сторін, оголосивши та дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд вважає, що позов задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Судом встановлено, що 19 грудня 2014 року між ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_3, ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_6 та авіакомпанією «Тюркіш Ейрлайнз Інк.» було укладено договір на перевезення авіатранспортом пасажирів та багажу, що підтверджується електронними квитками ЕТКТ 252 (код бронювання в системі Амадеус 7V6CNM, код бронювання в системі відповідача NR/SWCZSW), ЕТКТ 749 (код бронювання в системі Амадеус 7VIY6D, код бронювання в системі відповідача TK/T4VY3U), ЕТКТ 743 (код бронювання в системі Амадеус 7UUIUP, код бронювання в системі відповідача TK/RLGI2S), ЕТКТ 742 (код бронювання в системі Амадеус 7UUIUP, код бронювання в системі відповідача TK/RLGI2S), ЕТКТ 744 (код бронювання в системі Амадеус 7UUIUP, код бронювання в системі відповідача TK/RLGI2S), ЕТКТ 748 (код бронювання в системі Амадеус 7VIY6D, код бронювання в системі відповідача NR/T4VY3U. Дані електронні квитки були придбані позивачами у агента відповідача № 2002 TOB «ТРАНСКО» (м. Одеса, вул. Щепкіна, 7) 19 грудня 2014 року.

Згідно вказаних електронних квитків відповідач прийняв на себе зобов'язання виконати перевезення пасажирів та їх багажу з м. Одеса до м. Тбілісі за маршрутом «Одеса-Стамбул-Тбілісі». З Міжнародного аеропорту «Одеса» позивачі повинні були вилетіти 12 січня 2015 року о 10 год. 05 хв. рейсом ТК 466, прибувши до Міжнародного аеропорту ім. Ататюрка (м. Стамбул) об 11 год. 35 хв. З міжнародного аеропорту ім. Ататюрка (м. Стамбул) позивачі повинні були вилетіти 12 січня 2015 року о 13 год. 10 хв. рейсом ТК 382, прибувши до Міжнародного аеропорту Тбілісі о 17 год. 25 хв.

12 січня 2015 року позивачі пройшли реєстрацію та здійснили посадку на рейс Одеса-Стамбул ТК з Міжнародного аеропорту «Одеса». Однак, вказаний рейс було затримано.

Позивачі зазначають, що прибувши до Міжнародного аеропорту ім. Ататюрка у м. Стамбул для посадки на рейс Стамбул-Тбілісі, відповідач неправомірно відмовив у посадці позивачів проти їх волі. Так, позивачі о 13:35 год. прибули до посадкових воріт, а працівниками відповідача було відірвано посадкові талони, однак у перевезення було відмовлено проти їх волі, незважаючи на те, що посадковий рукав було приєднано. Однак, на думку позивачів, їх спізнення на рейс ТК 382 Стамбул-Тбілісі повністю залежало від своєчасного відправлення та прибуття до м. Стамбул рейсу ТК466 Одеса-Стамбул. Позивачі обґрунтовують свою позиція тим, що затримка повітряного судна з м. Одеса до м. Стамбул повністю зумовлена виною відповідача.

Однак суд не може погодитися з даною позицією позивачів виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 922 Цивільного кодексу України визначено, що за затримку у відправленні транспортного засобу, що перевозить пасажира, або запізнення у прибутті такого транспортного засобу до пункту призначення перевізник сплачує пасажирові штраф у розмірі, встановленому за домовленістю сторін, транспортними кодексами (статутами), якщо перевізник не доведе, що ці порушення сталися внаслідок непереборної сили, усунення несправності транспортного засобу, яка загрожувала життю або здоров'ю пасажирів, або інших обставин, що не залежали від перевізника.

За вимогами ст. 19 Монреальської Конвенції (Конвенція про уніфікації деяких правил міжнародних повітряних перевезень, прийнята 28 травня 1999 p.), ст. 20 Варшавської Конвенції (Конвенція для уніфікації деяких правил, що стосуються міжнародних повітряних перевезень від 12 жовтня 1929 p.), ратифікована Українською PCP від 14 серпня 1959 р. за № 995J81; Гаазький Протокол 1955 р. («Протокол про поправки до Конвенції для уніфікації деяких правил, що стосуються міжнародних повітряних перевезень, яка підписана у Варшаві 12 жовтня 1929 p.»), ратифікована УРСР 11 квітня 1960 p., та є чинною в Україні на підставі Закону України «Про правонаступництво») перевізник не несе відповідальності за порушення строку доставки пасажира до пункту призначення, якщо це порушення сталося внаслідок непереборної сили, усунення несправності транспортного засобу, яка загрожувала життю або здоров'ю пасажирів чи за інших обставин, що не залежали від перевізника.

Як вбачається із ч. 3 ст. 105 Повітряного кодексу України перевізник не зобов'язаний виплачувати компенсацію, передбачену частинами п'ятою і шостою статті 104 цього Кодексу, якщо він може надати підтвердження того, що причиною скасування рейсу була дія непереборної сили або надзвичайна ситуація, якій не можна було запобігти, навіть якби було вжито усіх заходів.

Частиною 4 Розділу І Правил перевезення пасажирів, багажу повітряним транспортом, затверджених наказом Міністерства інфраструктури України від 30.11.2012 р. № 735, встановлено, що надзвичайні обставини - обставини, які призводять до тривалої затримки або скасування одного або більше рейсів, навіть якщо відповідним авіаперевізником було вжито всіх розумних заходів, щоб запобігти затримкам або скасуванням. Надзвичайними обставинами є, зокрема, але не виключно, військові дії, масові безлади, диверсія, ембарго, пожежі, паводки чи інші стихійні лиха, вибухи, дії чи бездіяльність державних органів, страйки, технічні перешкоди, що виникли внаслідок відмови та збоїв, несправностей систем електропостачання, зв'язку, комунікацій, обладнання, програмного забезпечення.

Згідно п. 1 Розділу XV вищезазначених Правил перевізник може затримати або скасувати рейс як з комерційних причин, так і з причин, які не залежать від нього. У разі дії надзвичайних обставин перевізник має право без повідомлення пасажира скасувати чи затримати рейс або анулювати раніше підтверджене бронювання.

Так, згідно Загальних умов перевезень пасажирів і багажу, встановлених Міжнародною асоціацією повітряного транспорту («General Conditions of Carriage» (passenger and paggage)») y розділі 10 в пункті 11 встановлено, що у випадку виникнення незалежних від перевізника обставин (в тому числі, але не виключно несприятливих метеорологічних умов, надзвичайних ситуацій в управління повітряним транспортом, певних механічних несправностей, стихійного лиха, мітингів, воєнних дій, інших масових безпорядків) перевізник має право без попередження скасувати або затримати рейс.

Як вбачається з листа від 03.02.2015 року №26 компанія «Тюркіш Ерлайнз Інк.» повідомляла представника позивачів, що затримка 12.01.2015 року рейсу ТК466 Одеса-Стамбул відбулася з незалежних від перевізника причин, а саме - внаслідок несприятливих метеорологічних умов в Аеропорті Стамбула, що створювало істотні перешкоди для безпечного польоту та як наслідок цього створювало загрозу для життя та здоров'я пасажирів.

Як вбачається з наданого представником відповідача даних метеорологічного зведення Головного метеорологічного центру Аеропорта ім. Ататюрка в м. Стамбул, 12.01.2015 року (понеділок) з 06:00 UTC (універсальний час по Грінвічу, відповідно місцевий час у м. Стамбул визначається + 2 год.) очікується середня швидкість вітру північного та північно-східного напрямків (350-050), яка сягатиме 20 вузлів, швидкість вітру з поривами 25-35 вузлів, період активного шторму - 11.01.2015, час: між 18:00 і 12.01.2015, 06:00 UTC.

Окрім цього, з електроного листа від 12.02.2015 р., диспетчер Аеропорта ім. Ататюрка в м. Стамбул п. Сехер Нілай Чошкун повідомив інформацію щодо причин затримки 12.01.2015 р. рейсу ТК465 Стамбул - Одеса, а саме - при перегляді документації METAR випливає, що між часом закриття воріт рейсу (05:56 UTC) та часом прибирання шасі (07:00 UTC) було виявлено зміну руху вітру з південно-західного напрямку (210 градусів) на північно-західний (350 градусів). Внаслідок зміни злітної смуги, яка була пов'язана з раптовою зміною напрямку вітру, зліт літака було можливо виконати через 1 годину 4 хвилини після закінчення посадки на рейс,

Таким чином, згідно даних програмного комплексу диспетчерської служби, літак рейсу ТК465 Стамбул - Одеса прибув до м. Одеси - 12.01.2015 року о 10:08 год.

Ця інформація також підтверджується програмним комплексом «ACARS (Aircraft Communications Addressing and Reporting System») у вигляді спеціального інформаційного повідомлення у формі MVA - Aircraft Initiated Movement Message - система інформаційного повідомлення диспетчерської служби відповідного аеропорта про час відправлення, прибуття, затримки повітряного судна, яке відправляється безпосередньо командиром повітряного судна. Години і хвилини у такому інформаційному повідомленні вказуються у форматі UTC (універсальний час по Грінвічу). Визначення місцевого часу у м. Стамбул та м. Одеса відбувається за формулою UTC + 2 год. З урахування викладеного та згідно даних MVA рейс ТК465 Стамбул - Одеса прибув до м. Одеси - 12.01.2015 року о 08:08 по Грінвічу, що означає 10:08 год. по місцевому часу м. Одеси.

Внаслідок затримки рейсу ТК465 Стамбул - Одеса через несприятливі погодні умови, відбулася затримка рейсу ТК466 Одеса - Стамбул, на який позивачами було придбано квитки.

Таким чином, враховуючи вищезазначене суд вважає, що посилання позивачів на те, що затримка літака відбулася з вини відповідача, спростовується письмовими доказами наданими відповідачем.

При цьому суд повинен зазначити, що суд не може брати до уваги твердження сторони позивачів про той факт, що відповідач у своєму листі №26 від 03.02.2015 р. та листі №50 від 17.02.2015 р. визнав свою вину у затримці рейсу Одеса-Стамбул ТК 466, оскільки дослідивши листи які направлялися представництвом «Туркіш Ерлайнз Інк.» Юридично-Консалтинговій компанії «Де-Юре», що представляє позивачів, суд прийшов до висновку, що у жодному з них відповідач не зазначав свою вину у затримці рейсу ТК466 Одеса - Стамбул, а лише інформував, що затримка рейсу відбулася внаслідок несприятливих метеорологічних умов: «затримка рейсу, що відбулася з причин, не залежних від компанії «Тюркіш Ерлайнз Інк», а саме внаслідок різкої зміни напрямку вітру на взлітній смузі аеропорту в м. Стамбул».

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що затримка рейсу ТК 465 Стамбул- Одеса та відповідно рейсу ТК 466 Одеса-Стамбул зумовлені надзвичайними погодними умовами.

Як чинне законодавство України, так і міжнародно-правові документи у сфері повітряних перевезень чітко встановлюються, що зоною відповідальності перевізника за скасування чи затримку відповідного рейсу є випадки, які виникають з вини такого перевізника. Натомість, ситуації, які пов'язані із певними форс-мажорними обставинами, в тому числі несприятливими метеорологічними умовами, є обставинами звільнення перевізника від відповідальності.

Крім того, обґрунтовуючи позовні вимоги позивачі зазначають, що прибули до воріт 207 Міжнародного аеропорту ім. Ататюрка для посадки на рейс Стамбул-Тбілісі ТК 382 о 13:35, працівниками компанії було відірвано посадкові талони, однак на посадку пасажирів допущено не було.

Пунктом 5 Глави 1 Розділу VIII Правил перевезення пасажирів, багажу повітряним транспортом, затверджених наказом Міністерства інфраструктури України від 30.11.2012 р. № 735, встановлено положення, що час закінчення посадки пасажирів у повітряне судно встановлюється перевізником, але цей час не може закінчуватися раніше ніж за 10 хвилин до часу вильоту рейсу, що зазначений у квитку.

Час закінчення посадки у повітряне судно залежить від обставин відправлення рейсу і встановлюється перевізником, про що пасажири інформуються безпосередньо в аеропорту відправлення. Незважаючи на спосіб забезпечення посадки пасажирів у повітряне судно (транспортування автобусом, телескопічним трапом або рукавом тощо) та місцезнаходження стоянки повітряного судна, час закінчення посадки пасажирів у повітряне судно не може закінчуватися раніше ніж за 10 хвилин до часу відправлення рейсу. У разі запізнення пасажира на посадку в повітряне судно перевізник має право не приймати такого пасажира до перевезення і не зобов'язаний затримувати рейс (п.8 Розділу X Глави 3 Правил).

З аналізу вищезазначеного вбачається, що перевізник має право не допускати пасажира для перевезення, якщо фактично до відправлення рейсу залишається менше 10 хвилин.

Під час судового засідання представник відповідача зазначив, що літак рейсу ТК382 Стамбул - Тбілісі в 13:44 покинув посадкові ворота - фактично почав рухатися по взлітній смузі і саме в цілях безпеки життя і здоров'я пасажирів, працівники перевізника не могли діяти всупереч своїх службових обов'язків і правил та допустити пасажирів на посадку літака. Відповідно ж працівники Компанії «Тюркіш Ерлайнз Інк» не могли затримати відправлення літака Стамбул - Тбілісі. Компанія «Тюркіш Ерлайнз Інк» завжди дотримується принципів та пріоритетів забезпечення в першу чергу життя і здоров'я пасажирів та безпеки польотів.

Згідно даних програмного комплексу диспетчерської служби, наданих відповідачем, судом встановлено, що літак рейсу ТК382 Стамбул - Тбілісі дійсно фактично в 13:44 год. - почав рухатися по злітній смузі, оскільки покинув посадкові ворота, а в 14:04 взлетів.

Згідно Загальних умов перевезень пасажирів і багажу, встановлених Міжнародною асоціацією повітряного транспорту («General Conditions of Carriage (passenger and paggage)») y розділі 7 встановлено, що з метою своєчасного проведення усіх формальностей, пов'язаних із вильотом літака пасажир повинен прибути на місце для реєстрації та до посадочного виходу перевізника не пізніше часу, який вказується таким перевізником. Якщо пасажир не прибуває своєчасно до посадочного виходу перевізника, то у такому випадку перевізник не зобов'язаний затримувати рейс.

З урахуванням вищевикладеного та з огляду на те, що позивачами не надається жодних письмових доказів, які б підтверджували ту обставину, що вони прибули до посадкових воріт на рейс ТК382 Стамбул-Тбілісі саме о 13:35 год., та те, що працівниками відповідача було відірвано посадкові талони, суд вважає дані обставини не доведеними, у зв'язку з чим не може брати їх до уваги.

У випадку затримки рейсу з незалежних від Компанії причин, в тому числі внаслідок несприятливих метеорологічних умов перевізник, з урахуванням вимог передбачених розділом 10 Загальних умов перевезень пасажирів і багажу, встановлених Міжнародною асоціацією повітряного транспорту («General Conditions of Carriage (passenger and рaggage)»), забезпечує клієнтам, які не встигли на пересадочний рейс прибуття - до кінцевого пункту призначення за тим же квитком і без додаткових витрат.

Судом враховано той факт, що Компанія «Тюркіш Ерлайнз Інк.» забезпечила позивачів за свій рахунок альтернативним маршрутом ТК 386 Стамбул - Тбілісі (13.01.2015 року). Так, згідно даних відповідача літак рейсу ТК 386 Стамбул-Тбілісі вилетів з міста Стамбул 13.01.2015 року за місцевим часом - 00:19 год. (22:19 по Грінвічу - UTC) та прибув до м. Тбілісі - 13.01.2015 року о 04:22 год. за місцевим часом (00:22 по Грінвічу - UTC ).

Таким чином, під час дослідження матеріалів справи та наданих доказів, судом встановлено, що позивачами не доведено порушення відповідачем своїх обов'язків щодо здійснення посадки пасажирів на рейс, а відтак вини в діях відповідача судом не встановлено, у зв'язку з чим правових підстав для стягнення з відповідача на користь позивачів суми у розмірі 6055,42 грн. на кожного, у якості компенсації за відмову у перевезенні проти їх волі, у суду відсутні.

Керуючись ст.ст. 11, 60, 88, 209, 212-215 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволені позову ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 до Авіакомпанії «Тюркіш Ейрланз Інк.» про захист прав споживачів та стягнення компенсації - відмовити.

Рішення може бути оскаржено, про що протягом десяти днів з дня проголошення подається апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу потягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя

24.11.2015