Провадження № 22-ц/783/3641/15 Доповідач в 2-й інстанції: Мельничук О. Я.
Категорія справи:27
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 червня 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Львівської області у складі:

головуючого - судді Мельничук О.Я.,

суддів Копняк С.М. і Крайник Н.П.,

при секретарі Куцик І.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3, представника ОСОБА_4 на заочне рішення Сихівського районного суду міста Львова від 05 березня 2015 року по справі за позовом Публічного акціонерного товариства /ПАТ/ "Дельта Банк" до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості,-

В С Т А Н О В И Л А:

Заочним рішенням Сихівського районного суду міста Львова від 05 березня 2015 року позов Публічного акціонерного товариства /ПАТ/ "Дельта Банк" забоволено.

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь Публічного акціонерного товариства /ПАТ/ "Дельта Банк" 6954,7 грн. заборгованості за кредитним договором №010-13550-060411 від 06.04.2011 року та 243,6 грн. судового збору.

Вищезгадане рішення через свого представника - ОСОБА_3 оскаржила відповідач - ОСОБА_4. Вважає рішення суду незаконним, необгрунтованим та таким, що ухвалене з грубим порушенням норм матеріального та процесуального права. Звертає увагу, що суд першої інстанції в своєму рішенні не навів відповідний розрахунок суми, яка стягнута з відповідача та період утворення цієї суми. Також звертає увагу, що рішення суду не відповідає вимогам ст.ст. 212, 213, 303 ЦПК України. В апеляційній скарзі просить оскаржуване рішення скасувати та ухвалити нове рішення, яким у позові Публічного акціонерного товариства /ПАТ/ "Дельта Банк" відмовити.

Сторони в судове засідання не з"явилися, хоча про час і місце розгляду справи повідомлені належним чином про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_3, представника ОСОБА_4 до задоволення не підлягає із наступних підстав.

Відповідно до ст.ст.10, 60 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно ч.1 ст.303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Матеріалами справи встановлено, що 06.04.2011 року між Публічним акціонерним товариством /ПАТ/ "Дельта Банк" з однієї сторони і ОСОБА_4 з другої сторони укладено кредитний договір №010-13550-060411, згідно якого позивачем встановлено ліміт кредитної лінії на суму 100000 грн. та на день укладення кредитного договору встановлено ліміт кредитної лінії на рахунок в сумі 5000 грн.

Позивачем умови кредитного договору виконано та видано відповідачу - ОСОБА_4 кредитні кошти.

Належним чином умови кредитного відповідачем не виконувалися, а саме: допущено порушення термінів повернення кредитних коштів та згідно розрахунку станом на 11 вересня 2014 року утворилася заборгованість за кредитним договором на загальну суму 6954,70 грн., з яких 4077,88 грн. заборгованість по тілу кредиту, 912,85 грн. заборгованість по простроченому тілу кредиту та 1963,97 грн. заборгованість за комісіями.

Задовольняючи позов Публічного акціонерного товариства /ПАТ/ "Дельта Банк", суд першої інстанції виходив з тих підстав, що відповідач - ОСОБА_4 не виконала взятих за договором зобов"язань, в зв"язку з чим у неї виникла заборгованість перед банком в загальній сумі 6954,70 грн., яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Колегія суддів з таким висновком суду першої інстанції погоджується в повній мірі.

Статтею 627 ЦК України передбачено, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов"язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ч. 1 ст. 628 ЦК України).

Відповідно до ст.526 ЦК України, зобов"язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов"язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов"язується повернути кредит та сплатити проценти.

Положення ст.1048 ЦК України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.

Згідно з вимогами ст. ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону.

Відповідно до вимог ст.ст.610, 612 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом.

Відповідно до п.2.3 кредитного договору держатель сплачує Банку проценти за користування кредитною лінією та/або овердрафтом за ставками, які зазначені в Тарифах.

Згідно з п.3.6 кредитного договору держатель картки зобов"язаний щомісячно в строки, визначені Правилами, здійснювати погашення заборгованості у вигляді обов"язкового мінімального платежу (ОМП), складові якого зазначаються у Тарифах. Обов"язковими складовими ОМП є частка погашення заборгованості, Овердрафт та прострочена заборгованість попередніх періодів.

Таким чином, сторони, укладаючи зазначений договір, досягли згоди, щодо суми кредиту та усіх платежів, які підлягають до сплати за користування таким.

З матеріалів справи вбачається, що відповідач станом на жовтень 2013 року продовжує користуватися кредитом, оскільки вносить та знімає кошти на картковий рахунок.

Також, з довідки - розрахунку ціни позову вбачається, що у відповідача існує також заборгованість по пені, яка утворилася за період з червня 2012 по жовтень 2013 року в розмірі 225 грн. Однак позовна заява не містить вимоги про стягнення згаданої пені з відповідача.

Однак, як вбачається з апеляційної скарги та заяви про перегляд заочного рішення, відповідач вважає, що суд безпідставно не застосував спеціальний строк позовної давності в один рік до стягнення неустойки (штрафу, пені). В даній справі відсутні будь-які вимоги позивача щодо стягнення неустойки (штрафу, пені), а нарахування суми заборгованості за комісіями не є такою до якої слід застосовувати спеціальний строк позовної давності в один рік.

За таких обставин колегія суддів приходить до висновку, що у даному випадку мають місце порушення відповідачем прав позивача, які підлягають захисту шляхом стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості по кредитному договору, що станом на 11.09.2014 року згідно довідки розрахунку заборгованості, яка містить усі необхідні дані для правильного обчислення заборгованості, складає 6954,70 грн.

З урахуванням вищенаведеного, колегія суддів вважає, що розглядаючи спір районний суд повно і всебічно дослідив і оцінив обставини по справі, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_3, представника ОСОБА_4 жодним чином висновків суду першої інстанції не спростовують, а тому у задоволенні такої скарги апелянту слід відмовити, а рішення Сихівського районного суду міста Львова від 05 березня 2015 року залишити без змін.

Керуючись ст.ст.303, 304, п.1 ч.1 ст.307, ч.1 ст.308, ст.313, п.1 ч.1 ст.314, ст. ст.315, 317, 319, 325 ЦПК України, колегія суддів -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3, представника ОСОБА_4 - відхилити.

Заочне рішення Сихівського районного суду міста Львова від 05 березня 2015 року - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набранням ухвалою законної сили.

Головуючий: О.Я.Мельничук

Судді: С.М. Копняк

Н.П. Крайник