Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

15 червня 2015 року м. Київ

Солом'янський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Коробенко С.В.

при секретарі Семененко А.Д.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,

В С Т А Н О В И В :

Позивачі в жовтні 2014 року звернулися до суду та з урахуванням уточненої редакції позовної заяви (а.с. 16-19, 36) просили:

· визнати ОСОБА_3 таким, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1;

· визнати реєстрацію місця проживання ОСОБА_5, ОСОБА_3 в квартирі АДРЕСА_1, внесену до Єдиного державного демографічного реєстру такою, що не відповідає вимогам ст. 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні»;

· зобов'язати Солом'янський районний відділ Державної міграційної служби України в м. Києві зняти Відповідачів з реєстраційного обліку за місцем проживання в АДРЕСА_1.

Ухвалою суду від 15 червня 2015 року провадження в частині позовних вимог про визнання реєстрації Відповідачів такою, що не відповідає вимогам Закону, та зобов'язання Солом'янського РВ ДМС в м. Києві вчинити дії, пов'язані зі зняттям Відповідачів з реєстрації, було закрито.

На підтвердження своїх позовних вимог Позивач послався на наступні обставини.

Позивачі є співвласниками квартири АДРЕСА_1, іншими зареєстрованими співвласниками є їх доньки ОСОБА_7, ОСОБА_5 та онука ОСОБА_3 ОСОБА_6. Крім того, як зазначають Позивачі зареєстрованим у квартирі також значиться чоловік доньки - ОСОБА_3.

Позивачі зазначають, що Відповідач, ОСОБА_5 та онука ОСОБА_3 ОСОБА_6 зареєстровані у вказаній квартирі, проте вже протягом 21 року у ній не проживають, мешкають постійно в Перу.

У зв'язку з цим Позивачі вважають, що Відповідач ОСОБА_3 може бути визнаний таким, що втратив право користування квартирою, в якій він досі зареєстрований.

Як зазначають Позивачі, вони вимушені сплачувати комунальні послуги, які нараховуються на усіх зареєстрованих в квартирі осіб, що значним чином впливає на їх розмір.

Позивачі та їх представник у судове засідання не з'явились, подали заяву про розгляд справи у їх відсутність, просили суд позов задовольнити.

Відповідач про слухання справи повідомлений шляхом направлення судової повістки за місцем реєстрації згідно з вимогами цивільно-процесуального законодавства. У судове засідання з невідомих причин вони не з'явився. Суд відповідно до ст.169 ЦПК України ухвалив розглядати справу на підставі наявних матеріалів у відсутність Відповідача, оскільки його неявка не перешкоджає ухваленню заочного рішення.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що відповідно до Свідоцтва про право власності від 30.12.1993р. Позивачі а також ОСОБА_7, ОСОБА_5 та ОСОБА_3 ОСОБА_6 є співвласником квартири АДРЕСА_1. (а.с. 6)

Згідно з довідкою за формою №3 Відповідач ОСОБА_3 зареєстрований у квартирі 03 жовтня 1991 року.

З пояснень Позивачів, підтверджених Актами, складеними іншими мешканцями будинку, ОСОБА_3 не проживає у квартирі АДРЕСА_1 протягом останніх 20 років.

Згідно зі ст. 405 Цивільного кодексу України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Відповідно до ст.321 Цивільного кодексу України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні окрім випадків і в порядку, встановлених законом.

Враховуючи, що на сьогодні Позивачі є співвласниками квартири, підстав для відмови у задоволенні позову суд не має.

Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Таким чином, з Відповідача ОСОБА_3 на користь Позивача ОСОБА_1 підлягає стягненню сума сплаченого ним судового збору в розмірі 243 гривень 60 копійок.

Керуючись ст. 405 Цивільного Кодексу України, статтями 57-60, 88, 169, 208, 209, 212-215, 218, 223 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Визнати ОСОБА_3 таким, що втратив право користування квартирою АДРЕСА_1.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 судові витрати в розмірі 243,60 гривень.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, який його постановив, за письмовою заявою відповідача, яка має бути подана протягом 10 днів з дня отримання ним його копії.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: