РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 564/2370/15-ц

23 листопада 2015 року

Костопільський районний суд Рівненської області в складі:

головуючий суддя Цвіркун О. С.

з участю секретаря Федас І. О.

позивача ОСОБА_1, представника позивача ОСОБА_2, відповідача ОСОБА_3, представника відповідача ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Костопіль цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на час навчання повнолітньої дитини

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до відповідача ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина ОСОБА_5, який продовжує навчання, в розмірі 600 гривень щомісячно, починаючи з 14 вересня 2015 року та до 28 лютого 2017 року.

В обґрунтування своїх вимог позивач покликається на те, що з відповідачем перебувала в зареєстрованому шлюбі. Від спільного життя вони мають двоє дітей, а саме сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 та доньку ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2, які на даний час проживають разом із позивачем. Син ОСОБА_6 навчається на другому курсі денного відділення у Костопільському будівельно-технологічному коледжі НУВГП. У зв'язку з навчанням син потребує матеріальної допомоги, оскільки стипендії не отримує і знаходиться на повному утриманні позивача. Відповідач є фізично здоровою людиною, який сплачує згідно рішення суду аліменти на користь позивача на утримання доньки ОСОБА_7 у розмірі 1/3 частину свого доходу, інших утриманців немає. А тому ОСОБА_5 спроможній сплачувати аліменти на утримання повнолітнього сина у зазначеній сумі.

В судовому засіданні позивач та її представник підтримали позовні вимоги на підставах викладених у ньому, однак змінили прохальну частину позовної заяви, та просили суд стягувати із відповідача на користь позивача аліменти на утримання повнолітнього сина ОСОБА_6 в частці від заробітку, а саме в розмірі 1/4 частки, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідач та його представник в судовому засіданні заперечували стосовно позовних вимог позивача, посилаючись, що не має законних підстав для стягнення із ОСОБА_8 аліментів на утримання повнолітнього сина ОСОБА_6, який продовжує навчатись.

Заслухавши позицію сторін та їх представників, пояснення свідка, всебічно та обєктивно дослідивши матеріали справи, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими частково.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Встановлено, що сторони з 02 квітня 1995 року до 18 травня 2015 року перебували у зареєстрованому шлюбі (а.с.6,7). Від подружнього життя сторони мають двох дітей: сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с.8-9). Діти сторін на даний час проживають із позивачем окремо від відповідача.

Повнолітній син сторін ОСОБА_5 навчається в Костопільському будівельно-технічному коледжі НУВГП (І-ІІ р.а.) з 01.09.2014 року на другому курсі денної форми навчання за спеціальністю «Будівництво та експлуатація будівель і споруд». Даний навчальний заклад закінчить 28.02.2017 року. Навчання ОСОБА_5 здійснюється за державні кошти. (а.с.10, 24, 43).

Вказані вище обставини, визнані сторонами, які беруть участь у справі та доказуванню не підлягають у відповідності до ч.1 ст. 61 ЦПК України.

Відповідно до ст.57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експерта.

Так, із пояснень свідка ОСОБА_5 судом встановлено, що з серпня 2015 року він проживає разом з позивачем, відповідач з цього часу будь-якої матеріальної допомоги не надає. Стипендії в навчальному закладі він не отримує, адже не дотягує успішності по навчанню до потрібного середнього балу. У звязку із навчанням він затрачає кошти на купівлю зошитів, ручок, олівців, та підручників з деяких предметів, а також значні кошти затрачаються для купівлі ватманів для креслень на курсові роботи та інші допоміжні інструменти. Крім того, свідок зазначив, що одяг та харчування йому забезпечує з серпня 2015 року лише його матір, позивач по справі.

Із довідки про доходи сина сторін ОСОБА_5, видної 10.11.2015 року Костопільським будівельно-технічним коледжем НУВГП за № 473, вбачається що загальна сума доходу за період з серпня 2015 року по жовтень 2015 року за винятком аліментів становить нуль гривень (а.с.25).

У відповідності до ч. 1 ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

Згідно ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Встановлено, що відповідач є працездатною особою, працевлаштований на посаді охоронника Рівненській філії ТОВ «ЕКСПАНСІЯ», і його сума доходу за період з 01.08.2015 року по 31.2015 року за виключенням аліментів становить 6870 грн. 56 коп. (а.с.33), інших видів доходу не має, сплачує аліменти на утримання доньки ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_4, у розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (а.с.35-37), інших осіб на утримані не має.

Встановлено, що позивач працездатна, працевлаштована на посаді головного бухгалтера Костопільського районного територіального центру соціального обслуговування пенсіонерів та одиноких непрацездатних громадян, її сума доходів складається: із заробітної плати, яка за період з 01.10.2015 року по 31.10.2015 року нарахована в сумі 33381 грн. 59 коп., з яких до видачі становить 1720 грн. 15 коп., та додаткової соціальної допомоги, яка з 08.05.2015 року становить 949 грн., на її утриманні знаходиться донька ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_5, яка хворіє аневризмою кістки тіла С1 (а.с.42) та син ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_6, який хворіє на хронічну ревматичну хворобу серця (а.с.26).

Факт ухилення відповідача від надання матеріальної допомоги повнолітньому сину ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_7, суд вважає доведеним, оскільки дана обставина підтверджена поясненнями свідка та не спростована відповідачем, а навпаки у його поясненнях було підтверджено, що з серпня 2015 року він сину коштів не надавав.

Враховуючи встановлені судом вищевказані факти, суд вважає, що повнолітній син сторін ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_3, у звязку із продовженням навчання потребує матеріальної допомоги і відповідач може таку матеріальну допомогу надавати.

З врахуванням того факту, що відповідач офіційно працевлаштований та отримує заробітну плату, суд приходить до висновку, що розмір аліментів повинен бути призначений у частці від заробітку (доходу) платника аліментів.

Однак, правила ч. 2 ст. 182 СК України, якою передбачено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, поширюються виключно на правовідносини щодо обовязку батьків по утриманню неповнолітніх дітей. Обовязок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у звязку з цим потребують матеріальної допомоги, передбачений главою 16 СК України, однак норми цієї глави не встановлюють мінімальний розмір аліментів на повнолітню дитину.

Разом з тим, у відповідності до ч. 1 ст. 3 СК України правовий статус дитини має особа до досягнення нею повноліття.

На підставі вищенаведеного, а також враховуючи вартість підручників, зошитів, ватманів та інших допоміжних предметів необхідних для навчання, вартість проїзду по місту до навчального закладу, вартість харчування та одягу, суд приходить до переконання, що щомісячний розмір аліментів, які підлягають стягненню з ОСОБА_3 на утримання повнолітнього сина ОСОБА_5, який продовжує навчання слід призначити у розмірі 1/6 частки від заробітку (доходу) відповідача.

Окрім того, згідно ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Таким чином з відповідача ОСОБА_3 слід стягнути у дохід держави судовий збір у розмірі 487 грн. 20 коп.

На підставі викладеного, керуючись ст. 198-201 СК України, ст. 10, 11, 57, 60, 61, 88, 212, 214-215, 224-226 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на час навчання повнолітньої дитини - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, в розмірі 1/6 частки всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з дня подачі позову до суду, а саме з 22 вересня 2015 року, і до закінчення сином навчання, але не більше ніж до досягнення ним двадцяти трьох років.

Стягнути з ОСОБА_3 в дохід держави судовий збір в розмірі 487 (чотириста вісімдесят сім) гривень 20 копійок.

В решті позовних вимог відмовити за безпідставністю.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Рівненської області через Костопільський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

СуддяОСОБА_10