Справа № 1814/1053/2012
Провадження № 2-р/584/1/15
УХВАЛА

09.06.2015 року Путивльський районний суд Сумської області

у складі головуючого - судді Данік Я.І.

з участю секретаря - Чебакова О.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву старшого державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Путивльського районного управління юстиції ОСОБА_1 про розяснення рішення Путивльського районного суду Сумської області від 12 лютого 2014 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором; за зустрічним позовом ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» про визнання кредитного договору недійсним,

в с т а н о в и в :

02 червня 2015 року старший державний виконавець ВДВС Путивльського РУЮ ОСОБА_1 звернувся до суду з зазначеною заявою, яку обґрунтовує тим, що під час проведення виконання рішення суду від 12 лютого 2014 року про стягнення з ОСОБА_2 на користь ТОВ «Кредитні ініціативи» 63464 грн. 16 коп. заборгованості за кредитним договором про відкриття кредитної лінії №49, укладеного 08 травня 2008 року між ВАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» та ОСОБА_2, від стягувача надійшли копії іпотечного договору, укладеного на забезпечення виконання кредитного договору ОСОБА_2, у звязку з чим він просить розяснити рішення Путивльського районного суду Сумської області № 1814/1053/2012 від 12 лютого 2014 року, а саме вказати як саме виконувати судове рішення на загальних умовах чи з дотриманням вимог закону України «Про іпотеку».

Заслухавши пояснення заявника, який вказав, що зміст рішення суду йому зрозумілий, але у звязку з тим, що за положеннями Законів України «Про виконавче провадження» та «Про іпотеку» примусове звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється лише на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотеко держателя, просив розяснити, чи можливо звернути стягнення на предмет іпотеки за відсутності наведених у ч.3 ст.33 Закону України «Про іпотеку» підстав, суд вважає, що заява про розяснення рішення суду задоволенню не підлягає.

Рішенням Путивльського районного суду Сумської області від 12 лютого 2014 року позов ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» задоволено та стягнуто з ОСОБА_2 на користь ТОВ «Кредитні ініціативи» 63464 грн.18 коп. заборгованості за кредитним договором про відкриття кредитної лінії №49, укладеного 08 травня 2008 року між ВАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» та ОСОБА_2 А також у задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2 відмовлено.

Як вбачається з матеріалів справи, 08 травня 2008 року між ЗАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» та ОСОБА_2 укладено договір іпотеки для забезпечення кредитного договору №49 від 08 травня 2008 року, укладеного між ЗАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» та ОСОБА_2 Предметом даного договору є нежитлова будівля, магазин загальною площею 304,5 кв.м, розташований по вул. Матющенко, 62 у с. Волокитине Путивльського району.

Згідно з ч. 1 ст. 598, ст. 599 ЦК України зобовязання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Зобовязання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обовязковим для виконання сторонами.

Згідно з ч.5 ст.3 Закону України «Про іпотеку» іпотека має похідний характер від основного зобов'язання і є дійсною до припинення основного зобов'язання або до закінчення строку дії іпотечного договору.

Крім того ч.1 ст.12 Закону України «Про іпотеку» встановлено, що у разі порушення іпотекодавцем обов'язків, встановлених іпотечним договором, іпотекодержатель має право вимагати дострокового виконання основного зобов'язання, а в разі його невиконання - звернути стягнення на предмет іпотеки

Статтею 33 Закону України Про іпотеку передбачено, що у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобовязання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобовязанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду.

Верховний Суд України, розглянувши 04 вересня 2013 року справу 6-73цс13 про звернення стягнення на предмет іпотеки, зробив правовий висновок про те, що наявність рішення суду про стягнення заборгованості за кредитним договором, яке не виконане, не може бути перешкодою для звернення стягнення на майно, передане в іпотеку з метою забезпечення виконання зобовязання позичальника за кредитним договором.

Отже, наявність судового рішення про стягнення із ОСОБА_2 на користь ТОВ «Кредитні ініціативи» заборгованості за кредитним договором не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобовязання та не позбавляє кредитора права на отримання сум шляхом звернення стягнення на передане ОСОБА_2 в іпотеку нерухоме майно.

Зважаючи на те, що заява старшого державного виконавця ВДВС Путивльського РУЮ ОСОБА_1 за своїм змістом є фактично заявою про розяснення порядку виконання рішення суду, що не передбачено діючим цивільним процесуальним законодавством, у задоволенні заяви слід відмовити.

Керуючись ст.221 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

Відмовити у задоволенні заяви старшого державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Путивльського РУЮ ОСОБА_1.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Сумської області через Путивльський районний суд Сумської області протягом пяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу суду було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя /підпис/

Копія вірна:

Суддя

Путивльського районного суду ОСОБА_3