Справа № 408/1931/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 листопада 2015 року смт. Біловодськ

Біловодський районний суд Луганської області у складі:

головуючого Соболєва Є.О.

при секретареві Торбі Т.Є.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Райффайзен банк Аваль» до ОСОБА_1, третя особа: Приватне сільськогосподарське підприємство «Провалля», про стягнення кредитної заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся з позовом до суду до відповідача, в якому, посилаючись на те, що останній будучи поручителем за належне виконання своїх зобов'язань третьою особою перед банком за кредитним договором № 010/115-0-2/20 від 18.06.12 р., вказуючи на те, що третя особа порушила умови договору, та, у такому разі, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, просить суд стягнути з ОСОБА_1 заборгованість на загальну суму 369883,58 грн., яка складається із: заборгованості за кредитом - 234150,00 грн.; заборгованості за відсотками - 18648,60 грн.; пені - 8909,98 грн.; штрафу - 108175,00 грн..

До початку судового засідання від представника позивача надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, в якій він позов підтримав, у випадку неявки до суду відповідачки був не проти розгляду справи в заочному порядку.

Відповідач та третя особа в судове засідання не з'явились, хоча про час і місце розгляду справи їх було повідомлено належним чином через ЗМІ, про причини неявки суд не повідомили, заяв про розгляд справи за їхньої відсутності не надходило, тому суд вважав можливим розглянути справу за їх відсутності у заочному порядку.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.ст. 526, 530, 610, 611 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином в строки встановлені договором або законом. У разі невиконання, або неналежного виконання зобов'язань в односторонньому порядку, сторона винна в порушенні зобов'язання повинна нести цивільну відповідальність відповідно умов договору або закону.

Судом встановлено, що 18 червня 2012 року між позивачем та третьою особою було укладено кредитний договір № 010/115-0-2/20, згідно якого третя особа отримала кредитні кошти у формі не відновлювальної кредитної лінії з лімітом кредитування в сумі 865400,00 грн. для придбання автотранспорту зі сплатою відсотків за користування кредитом 19,0 % річних, з кінцевим терміном його повернення 17 червня 2015 року.

Відповідно до умов укладеного договору третя особа зобов'язувалась повертати кредит однаковими платежами згідно графіку, а саме по 96155,56 грн..

Із розрахунку заборгованості вбачається, що третя особа після отримання кредиту неналежним чином виконувала обов'язки по кредитному договору до грудня 2014 року, після чого перестала погашати кредит та відсотки за його використання, внаслідок чого станом на 12 травня 2015 року утворилась заборгованість на загальну суму 369883,58 грн., яка складається із: заборгованості за кредитом - 234150,00 грн.; заборгованості за відсотками - 18648,60 грн.; пені - 8909,98 грн.; штрафу - 108175,00 грн..

Частиною 2 ст. 1050 ЦК України передбачається, що у разі порушення позичальником умов кредитного договору, де встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами в разі прострочення повернення чергової частини боргу позикодавець вправі вимагати дострокового повернення позики, що залишилася зі сплатою процентів, а також вимагати розірвання цього договору.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 554 Цивільного кодексу України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Договором поруки № 12/115-0-2/20-ДП/1 від 18.06.12 р., укладеним між позивачем та відповідачем, підтверджується, що останній на добровільних засадах зобов'язувався перед позивачем в повному обсязі відповідати по зобов'язанням третьої особи, які виникають з кредитного договору.

Повідомленням укрпошти підтверджується факт, що позивач позбавлений можливості врегулювати спір у позасудовому порядку, оскільки на території проживання відповідачів та знаходження третьої особи проводиться АТО, з ними відсутній поштовий зв'язок.

За таких обставин, враховуючи, що позивач в даному випадку має право вимагати повернення кредиту як від третьої особи та відповідача разом, так від кожного з них окремо, суд вважає обґрунтованою вимогу позивача про стягнення з відповідача заборгованості за кредитом в сумі 234150,00 грн. та заборгованості за відсотками в сумі 18648,60 грн..

Що стосується стягнення пені та штрафних санкцій суд вважає необхідним зазначити таке.

Положеннями ст. 2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» передбачено, що на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, а також юридичним особам та фізичним особам - підприємцям, що провадять (провадили) свою господарську діяльність на території населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція. Банки та інші фінансові установи, а також кредитори зобов'язані скасувати зазначеним у цій статті особам пеню та/або штрафи, нараховані на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами і договорами позики у період проведення антитерористичної операції.

Відповідач мешкає у населеному пункті, внесеному до переліку, на території якого проводиться антитерористична операція (див. розпорядження КМУ №1053 від 30.10.14 р.).

Як вбачається із розрахунку заборгованості пеня та штрафні санкції відповідачу були нараховані після 14 квітня 2014 року, що не відповідає наведеній вище нормі закону, отже в їх стягненні з відповідача слід відмовити.

Враховуючи, що позов позивача задоволений частково, з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені останнім судові витрати пропорційно розміру задоволених вимог.

Керуючись ст.ст.10, 11, 60, 209, 212-215 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов Публічного акціонерного товариства «Райффайзен банк Аваль» задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Райффайзен банк Аваль» заборгованість за кредитним № 010/115-0-2/20 від 18.06.12 р. в загальній сумі 252798,60 грн., витрати позивача, пов'язані із публікацією у пресі об'яви про виклик відповідача у сумі 285,60 грн. та судовий збір в сумі 2484,72 грн., а всього - 255568,92 грн.

Заява про перегляд заочного рішення відповідачем може бути подана до Біловодського районного суду протягом 10-ти днів з дня одержання копії рішення.

Рішення може бути оскаржене позивачем до апеляційного суду Луганської області через Біловодський районний суд Луганської області протягом 10-ти днів з моменту його проголошення.

Головуючий: