АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 листопада 2015 року колегія суддів Судової палати в цивільних справах апеляційного суду м. Києва в складі:

Головуючого - Шиманського В.Й.

Суддів - Семенюк Т.А., Кравець В.А.

при секретарі - Крічфалуши С.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 в інтересах Приватного акціонерного товариства «Українська охоронно-страхова компанія» на рішення Солом'янського районного суду міста Києва від 21 вересня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_3 до Приватного акціонерного товариства «Українська охоронно-страхова компанія», ОСОБА_4 про стягнення страхового відшкодування та моральної шкоди,-

В С Т А Н О В И Л А:

Із вказаним позовом до суду позивач звернувся в липні 2015 року.

Зазначав, що 05.02.2015 року по вул. Набережно-Хрещатицька в м. Києві сталася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу марки «Хюндай», д.н.з. НОМЕР_1, під керуванням ОСОБА_4 та транспортного засобу «КІА», д.н.з. НОМЕР_2, який належить позивачу, внаслідок чого автомобілі зазнали механічних пошкоджень.

Враховуючи що цивільно-правова відповідальність ОСОБА_4 застрахована в ПрАТ «Українська охоронно-страхова компанія», позивач звернувся до відповідача з заявою про виплату йому страхового відшкодування згідно договору стархування, проте до теперішнього часу сума страхового відшкодування відповідачем не виплачена.

На підставі викладеного, з урахуванням уточнених позовних вимог, позивач просив суд стягнути з ПрАТ «Українська охоронно-страхова компанія» на його користь суму страхового відшкодування у розмірі 23 230,50 грн. та стягнути з ОСОБА_4 на його користь моральну шкоду в розмірі 2 500,00 грн.

Рішенням Солом'янського районного суду міста Києва від 21 вересня 2015 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ПрАТ «Українська охоронно-страхова компанія» на користь позивача суму страхового відшкодування в розмірі 20 230,50 грн. та стягнуто з ОСОБА_4 на користь позивача моральну шкоду у розмірі 300 грн.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі, з посиланням на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення судом норм процесуального права, ставить питання про скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового про часткове задоволення позовних вимог та стягнення з ПрАТ «Українська охоронно-страхова компанія» на користь позивача суму страхового відшкодування в розмірі 7 813,55 грн.

Рішення суду першої інстанції в частині стягнення з ОСОБА_4 на користь позивача моральної шкоди сторонами не оскаржено, тому, у відповідності до положень ч.1 ст.303 ЦПК України, колегія суддів перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги.

Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників процесу, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню у зв'язку з наступним.

Судом першої інстанції вірно встановлено, що 05.02.2015 року о 18 год 10 хв. ОСОБА_4, керуючи автомобілем «Хюндай», д.н.з.НОМЕР_1, в м. Києві на вул. Набережно-Хрещатицька, не дотримався безпечної дистанції, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем «КІА», д.н.з.НОМЕР_2, що призвело до пошкодження транспортних засобів, завдавши матеріальних збитків.

Постановою Подільського районного суду м. Києва від 17.02.2015 року ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 340,00 грн.

Відповідно до полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності №АІ/6084990 цивільна-правова відповідальність ОСОБА_5 на момент ДТП була застрахована у ПрАТ «Українська охоронно - страхова компанія».

24.03.2015 ОСОБА_3 подала до ПрАТ «Українська охоронно-страхова компанія» заяву про страхове відшкодування.

У зв'язку з невиплатою страхового відшкодування, позивач звернувся до суду за захистом свого порушеного права та просила стягнути з страхової компанії на свою користь страхове відшкодування в розмірі 20 230,50 грн. на підставі рахунку-фактури ТОВ «Автоцентр на Харківському» № від 05.06.2015 року.

Ухвалюючи оскаржуване рішення суд першої інстанції визнав обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню вимоги позовної заяви щодо стягнення з ПрАТ «Українська охоронно-страхова компанія» на користь позивача страхового відшкодування в розмірі 20 230,50 грн.

Проте колегія суддів не може повною мірою погодитись з висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Згідно ст. 979 ЦК України, за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальнику) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Відповідно до ст. 988 ЦК України страховик зобов'язаний протягом двох робочих днів, як тільки стане відомо про настання страхового випадку, вжити заходів щодо оформлення всіх необхідних документів для своєчасного здійснення страхової виплати страхувальникові, а також у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором.

Згідно зі ст.22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при настанні страхового випадку страховик, відповідно до лімітів відповідальності страховика, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Стаття 990 ЦК України, стаття 25 Закону України «Про страхування» передбачають, що здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування або законодавством на підставі заяви страхувальника.

Згідно з абз. 3 ч. 1 ст. 988 ЦК України та ч. 17 ст. 9 Закону України «Про страхування» страхова виплата за договором майнового страхування (страхове відшкодування) не може перевищувати розміру реальних збитків (прямого збитку), якого зазнав страхувальник.

Реальними збитками є витрати, яких особа зазнала у зв'язку із знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права( ст. 22 ЦК України).

Звертаючись до суду позивач просила стягнути з відповідача на користь позивача страхове відшкодування в розмірі 20 230,50 грн. на підставі рахунку-фактури ТОВ «Автоцентр на Харківському» № від 05.06.2015 року.

Проте всупереч вимогам ст. 10,60 ЦПК України позивачем до позовної заяви не долучено доказів на підтвердження реально понесених збитків, а саме оплати зазначеного рахунку фактури, а тому суд першої інстанції прийшов до передчасного висновку про повне задоволення позовних вимог в цій частині.

Крім того колегія суддів враховує, що вказаний рахунок-фактура був зроблений позивачем після спливу 4-х місяців після дати ДТП.

З досліджених доказів вбачається, що відповідальність винного у ДТП, яка сталася 05.02.2015 року, ОСОБА_4, за шкоду, заподіяну третім особам, була застрахована ПрАТ «Українська охоронно-страхова компанія».

06.02.2015 року ОСОБА_6 звернувся до відповідача з заявою про дорожньо-транспортну пригоду, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування.

Відповідно до п. 34.2 ст. 34 Закону «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»,протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду страховик зобов'язаний направити свого представника на місце настання страхового випадку та/або до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків.

Якщо представник страховика не з'явиться у визначений строк, потерпілий має право самостійно обрати аварійного комісара або експерта для визначення розміру шкоди. У такому разі страховик зобов'язаний відшкодувати потерпілому витрати на проведення експертизи, дослідження (п. 34.3 ст. 34 Закону).

Так, 19.02.2015 року на виконання вказаної норми Закону був проведений огляд транспортного засобу у присутності представника ПрАТ «Українська охоронно-страхова компанія» та ОСОБА_7

Згідно Звіту оцінки транспортного засобу №3699 від 19.03.2015 року вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля «КІА», д.н.з. НОМЕР_2, з урахуванням фізичного зносу, складає 13 785,25 грн., в тому числі ПДВ 1 971,70 грн.

Згідно ч. 1 ст. 12 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» розмір франшизи при відшкодуванні шкоди, заподіяної майну потерпілих, встановлюється при укладанні договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності і не може перевищувати 2 відсотки від ліміту відповідальності страховика, в межах якого відшкодовується збиток, заподіяний майну потерпілих. Страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту.

Відповідно до ст. 36.2. Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість. При цьому доплата в розмірі, що не перевищує суми податку, здійснюється за умови отримання страховиком документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту.

На підставі страхового акту №17301, затвердженим Генеральним директором АТ «УОСК» ОСОБА_8 26.06.2015 року, до сплати підлягає сума страхового відшкодування в розмірі 10 813,55 грн. (13 785,25 грн.- 1000,00 грн. франшиза - 1 971,70 грн. ПДВ).

Оскільки під час розгляду справи не встановлено понесення позивачем фактичних витрат на відновлення свого автомобіля, колегія суддів вважає, що сума страхового відшкодування, яка підлягає стягнення з ПрАТ «Українська охоронно-страхова компанія» на користь ОСОБА_3 складає 10 813,55 грн.

Під час розгляду справи також встановлено та сторонами не заперечується, що ПрАТ «Українська охоронно-страхова компанія» вже сплатило позивачу 3 000,00 грн. страхового відшкодування, а тому сума що підлягає стягненню становить 7 813,55 грн.

Відповідно до вимог ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує чи мали місце обставини, якими обгрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин.

Згідно положень ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Апеляційний суд не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення.

Колегія суддів враховує, що у відповідності до вимог ст. 12 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» на ПрАТ «Українська охоронно-страхова компанія» не покладається обов'язок по відшкодуванню суми франшизи, натомість на підставі ст. 1194 ЦК України вказаний обов'язок покладається на винну особу.

Врахорвуючи що на підставі постанови Подільського районного суду м. Києва від 17.02.2015 року винною особою визнано ОСОБА_4, з останнього на користь позивача підлягає стягненню розмір франшизи в сумі 1 000,00 грн.

У відповідності з вимогами ст. 309 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є: неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права тощо.

Враховуючи зазначене, апеляційна скарга ОСОБА_2 в інтересах ПрАТ «Українська охоронно-страхова компанія» підлягає частковому задоволенню, а рішення суду першої інстанції в частині стягнення з відповідача суми страхового відшкодування -зміні, шляхом зменшення суми яка підлягає стягненню, з 20 230,50 грн. до 7 813,55 грн., а також стягнення з ОСОБА_4 на користь позивача 1 000,00 грн.

Керуючись ст. ст.303, 307, 309 ЦПК України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 в інтересах Приватного акціонерного товариства «Українська охоронно-страхова компанія» - задовольнити частково.

Рішення Солом'янського районного суду міста Києва від 21 вересня 2015 року в частині стягнення з Приватного акціонерного товариства «Українська охоронно-страхова компанія» на користь ОСОБА_3 суми страхового відшкодування в розмірі 20 230,50 грн. змінити, шляхом зменшення суми що підлягає стягненню, з 20 230,50 грн. до 7 813,55 грн.

Стягнути з ОСОБА_4 (ідентифікаційний код НОМЕР_5) на користь ОСОБА_3 (ідентифікаційний код НОМЕР_6) суму франшизи в розмірі 1 000,00 грн.

В решті рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: