Провадження № 2/470/210/15
Справа № 470/554/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 листопада 2015 року смт. Березнегувате

Березнегуватський районний суд Миколаївської області у складі:

головуючого судді Міщенка Г.В.,

при секретарі Шелестюк І.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину за законом та державного акту на земельну ділянку, визнання права власності на земельну ділянку, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, ОСОБА_3,

В С Т А Н О В И В:

19 червня 2015 року ОСОБА_1 звернулася до суду із зазначеним позовом до ОСОБА_2

В позовній заяві вказала, що ІНФОРМАЦІЯ_2 року померла її мати ОСОБА_4, після смерті якої відкрилася спадщина на право на земельну частку ( пай ) у землі, яка перебувала у КСП «Червона зірка» села Червонопілля Березнегуватського району Миколаївської області розміром 11,22 умовних кадастрових гектара та житловий будинок в цьому ж селі, в якому вона проживала разом з матір'ю, а тому вважає себе такою, що прийняла спадщину. Проте відповідач, який приходиться їй братом, всупереч домовленостям між ними, потайки прийняв спадщину та отримав свідоцтво про право на спадщину за законом від 25.07.2002 року та 03.08.2007 року отримав державний акт серії НОМЕР_1 на право власності на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 9,84 га.

Посилаючись на своє порушене право та на ст.549 ЦК Української РСР від 18 липня 1963 року, позивачка просила визнати недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом, видане відповідачу 25.07.2002 року Березнегуватською державною нотаріальною конторою на право на земельну частку ( пай ) в розмірі 11,22 умовних кадастрових гектара та державний акт серії НОМЕР_1 на право власності на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 9,84 га, виданого відповідачу 03.08.2007 року Березнегуватським районним відділом земельних ресурсів, визнати за нею право власності на цю земельну ділянку.

У судовому засіданні позивачка ОСОБА_1 свої позовні вимоги підтримала в повному обсязі, а її представник за договором ОСОБА_5 вважав, що є всі підстави для задоволення позову.

Відповідач ОСОБА_2 до суду не з'явився, але проти позову заперечував, посилаючись на його безпідставність, про що надав письмову заяву, а справу просив розглянути без його участі.

Ухвалою Березнегуватського районного суду Миколаївської області від 03 листопада 2015 року до участі в справі залучено ОСОБА_3 в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, який в судовому засіданні вважав, що позов підлягає задоволенню.

Суд, вислухавши пояснення позивачки та її представника, пояснення третьої особи, перевіривши матеріали справи, витребувавши додаткові та дослідивши наявні в ній докази, доходить наступного.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 року померла ОСОБА_4, що підтверджується копією свідоцтва про її смерть ( а. с. 9 ), після смерті якої відкрилася спадщина на право на земельну частку ( пай ) у землі, яка перебувала у колективній власності колективного сільськогосподарського підприємства «Червона зірка» села Черновопілля Березнегуватського району Миколаївської області розміром 11,22 умовних кадастрових гектара без визначення меж цієї земельної ділянки, що належала померлій на підставі сертифікату на право на земельну частку ( пай ) серії НОМЕР_2 виданого Березнегуватською районною держадміністрацією 28 листопада 1997 року, зареєстрованого в Книзі реєстрації сертифікатів за № 45 ( а. с. 5 ).

У відповідності з ч.1 ст.529 ЦК УРСР ( у редакції Закону 1963 р. ) при спадкуванні за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти ( у тому числі усиновлені ), дружина і батьки ( усиновителі ) померлого.

Відповідно до ч.1 ст.549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини.

Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Відповідач по справі як син спадкодавця, що вбачається із копії свідоцтва про його народження ( а. с. 68 ), звернувся в Березнегуватську державну нотаріальну контору із заявою про прийняття спадщини як такого, що фактично вступив в управління та володіння спадковим майном, про що свідчить копія наданого ним сертифікату на право на земельну частку ( пай ), яка міститься в матеріалах спадкової справи ( а. с. 69 ), та отримав свідоцтво про право на спадщину за законом на це майно від 25 липня 2002 року ( а. с. 73 ).

Вказане узгоджується із довідкою Березнегуватської селищної ради від 13 жовтня 2015 року № 2172/04-09, яка була витребувана судом, про те, що згідно по господарської книги № 3 на 2001-2005 роки, ОСОБА_4 разом з сином ОСОБА_2 проживали разом АДРЕСА_1 ( а. с. 43 ).

03 серпня 2007 року відповідач отримав державний акт серії НОМЕР_1 на право власності на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 9,84 га, що розташована в межах території Березнегуватської селищної ради Березнегуватського району Миколаївської області, виданого Березнегуватським районним відділом земельних ресурсів та зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за № НОМЕР_3 ( а. с. 77 ), що відповідало положенням чинної на той час редакції ч.1 ст.126 ЗК України, зі змісту якої слідувало, що право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом, крім випадків, визначених частиною другою цієї статті.

Довідка Березнегуватської селищної ради від 24 грудня 2014 року № 4229, яка міститься в матеріалах спадкової справи за заявою ОСОБА_1, про те, що позивачка як дочка спадкодавця проживала та була зареєстрована по день смерті останньої в будинку АДРЕСА_1 Миколаївської області ( а. с. 52 ), не може свідчити про встановлення факту вступу позивачки в управління та володіння цим будинком, адже він не входить до спадкової маси померлої, оскільки не належав їй на праві власності, що вбачається із інформаційної довідки з Державного реєстру прав власності на нерухоме майно ( а. с. 63 ).

Доказів іншого позивачка суду не надала, хоча саме на неї покладається обов'язок доводити ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог, що передбачено ч.1 ст.60 ЦПК України, а, оскільки, до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини у встановлений законом шестимісячний строк вона також не звернулася, то, відповідно, в задоволенні її позовних вимог слід відмовити як заявлених безпідставно.

Керуючись ст.ст.10, 11, 209, 212, 214-215, 218 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину за законом та державного акту на земельну ділянку, визнання права власності на земельну ділянку - в і д м о в и т и.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Миколаївської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня його проголошення апеляційної скарги, а особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Г. В. Міщенко