Справа № 367/5974/14-ц
ІРПІНСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

з а о ч н е

18 червня 2015 року Ірпінський міський суд Київської області в складі:

головуючого судді Пархоменко О.В.

при секретарі Григорян Н.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Ірпінського міського суду справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання батьківства,

в с т а н о в и в:

Позивачка звернулася до суду із даним позовом, свої вимоги мотивувала тим, що з ОСОБА_2 вона познайомилася у 1999 році, починаючи з 2000 року з відповідачем склалися інтимні стосунки; разом вони не проживали, але зустрічалися дуже часто, відповідач познайомив її зі своєю матірю. Оскільки на той час відповідач не був налаштований на серйозні стосунки, тому через деякий час вона зустріла іншого чоловіка та вийшла за нього заміж і виїхала в інше місто, в шлюбу у них народилася донька ІНФОРМАЦІЯ_1; відповідач також одружився, вони жили окремо кожен своїм життям.

Вказує, що оскільки у неї сімейне життя не склалося, вона постійно згадувала відповідача, з надією побудувати відносини з ним вона розлучилась зі своїм чоловіком і повернулася до дому; на той час відповідач також вже був розлучений; між ними знову виникли близькі стосунки, вони почалися зустрічатися постійно, час проводили в основному в його квартирі. У 2013 році вона завагітніла, вона дуже хотіла дітей і відповідач про це знав, вони неодноразово обговорювали цю тему, але відповідач відповідав їй, що діти це тягар. Коли вона повідомила йому, що вона вагітна, він не заперечував свого батьківства, однак запропоновував їй позбавитися вагітності. 30.03.2014 року вона народила доньку ОСОБА_3, батьком дитини є відповідач, однак ним заява про реєстрацію батьківства до органів РАЦСУ подана не була, відповідно запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень був проведений в порядку, передбаченому ст. 135 Сімейного кодексу України.

Позивачка вказує, що з червня 2013 року відповідач повністю відсторонився від неї та новонародженої своєї доньки, за цей час відповідач жодного разу не прийшов до них, не надав жодної матеріальної допомоги, хоча знає, що вона дуже її потребує. Вона неодноразово зверталася до нього, пропонувала прийти до своєї новонародженої дитини, однак відповідач категорично відмовився і таким чином вона на сьогоднішній день вимушена самостійно виховувати та утримувати їх спільну з відповідачем дитину.

В звязку із викладеними обставинами позивач просила визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 батьком ОСОБА_3, народженої 30 березня 2014 року, актовий запис № 40 від 16.04.2014 року, вчинений виконавчим комітетом Коцюбинської селищної ради міста Ірпеня Київської області; зобовязати відділ реєстрації актів про народження Коцюбинської селищної ради міста Ірпеня Київської області внести зміни до актового запису № 40 від 16.04.2014 року про народження ОСОБА_3; судові витрати та витрати щодо проведення судово-генетичної експертизи покласти на відповідача.

Позивачка ОСОБА_1 та її представник в судове засідання не зявилися, представник позивача ОСОБА_4 надала суду письмову заяву, в якій просить розглядати справу в її відсутність, позов підтримує, проти заочного рішення не заперечує та надала письмове клопотання про включення до судових витрат та стягнення з відповідача вартість проведення судової генотипоскопічної експертизи у розмірі 3 158,0 гривень.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив.

В звязку із цим суд, враховуючи письмову заяву представника позивача, а також те, що відповідач належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, вважав за можливе розглянути справу у відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів.

Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України в разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З огляду на викладене фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

За відсутності заперечень позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224-226 ЦПК України.

Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи із наступного.

Так, в судовому засіданні встановлено, що позивачка ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_2 у зареєстрованому шлюбі не перебували. Від інтимних стосунків з відповідачем 30 березня 2014 року позивач народила доньку ОСОБА_3, про що виконавчим комітетом Коцюбинської селищної ради міста Ірпеня Київської області було складено відповідний актовий запис № 40 16 квітня 2014 року та видане Свідоцтво про народження серії І-ОК № 264827 від 16.04.2014 року. Відповідно до даного свідоцтва про народження батьками дитини записані: батько ОСОБА_5, мати ОСОБА_1. Згідно копії Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України від 08 серпня 2014 року, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Ірпінського міського управління юстиції у Київській області відомості про батька дитини внесені відповідно до ч.1 ст. 135 СК України.

Встановлено, що згідно висновку експерта № 28 від 15.05.2015 року, виконаного відділенням судово-медичної генетичної ідентифікації Київського міського клінічного бюро судово-медичної експертизи на підставі ухвали Ірпінського міського суду Київської області від 04 грудня 2014 року молекулярно-генетичним дослідженням встановлено: вірогідність підтвердження біологічного батьківства ОСОБА_2 відносно ОСОБА_3 складає величину не менш ніж 99,99 %; таким чином біологічне батьківство ОСОБА_2 відносно ОСОБА_3 практично доведено.

Встановлено, що позивачкою було оплачено вартість проведення судової генотипоскопічної експертизи у розмірі 3 158,0 гривень.

Зазначені вище обставини підтверджуються матеріалами справи.

У відповідності до ст. 128 СК України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Позов про визнання батьківства може бути пред'явлений матір'ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред'явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу.

Таким чином суд вважає, що оскільки вірогідність підтвердження біологічного батьківства ОСОБА_2 відносно ОСОБА_3 складає величину не менш ніж 99,99 % і таким чином біологічне батьківство ОСОБА_2 відносно ОСОБА_3 практично доведено, що підтверджується висновком експерта № 28 від 15.05.2015 року, виконаного відділенням судово-медичної генетичної ідентифікації Київського міського клінічного бюро судово-медичної експертизи на підставі ухвали Ірпінського міського суду Київської області від 04 грудня 2014 року, тому суд вважає, що позовні вимоги позивачки про визнання ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 батьком ОСОБА_3, народженої 30 березня 2014 року знайшли своє підтвердження у судовому засіданні та підлягають до задоволення.

При цьому суд, розглядаючи справу в межах заявлених позовних вимог, також вважає, що у звязку із визнанням ОСОБА_2 батьком ОСОБА_3, народженої 30 березня 2014 року, є підстави для зобовязання виконавчого комітету Коцюбинської селищної ради міста Ірпеня Київської області внести відповідні зміни до актового запису № 40 від 16.04.2014 року про народження ОСОБА_3.

Суд також вважає, що із відповідача на користь позивачки слід стягнути судові витрати за проведення судової генотипоскопічної експертизи у розмірі 3 158,0 гривень та понесені нею судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 250,80 гривень.

Керуючись ст. 128 Сімейного Кодексу України, ст.ст. 6, 10, 11, 15, 60, 61, 213, 215, 218, 224-226 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

Позов задовольнити.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 батьком ОСОБА_3, народженої 30 березня 2014 року, актовий запис № 40 від 16.04.2014 року, вчинений виконавчим комітетом Коцюбинської селищної ради міста Ірпеня Київської області.

Зобовязати виконавчий комітет Коцюбинської селищної ради міста Ірпеня Київської області внести відповідні зміни до актового запису № 40 від 16.04.2014 року про народження ОСОБА_3.

Стягнути із ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, зареєстрованого та проживаючого за адресою ІНФОРМАЦІЯ_3 на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, зареєстрованої за адресою ІНФОРМАЦІЯ_5 судові витрати за проведення судової генотипоскопічної експертизи у розмірі 3 158,0 гривень та понесені нею судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 250,80 гривень.

Копію заочного рішення направити сторонам для відома.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Київської області через Ірпінський міський суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: ОСОБА_6