Провадження № 22-ц/780/3716/15 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_1.
Категорія 18 18.06.2015
УХВАЛА

Іменем України

18 червня 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Київської області у складі:

головуючого Волохова Л.А.,

суддів: Суханової Є.М., Журби С.О.,

при секретарі Микитенко Д.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_2 ОСОБА_3 на ухвалу Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 12 травня 2015 року про відмову у задоволенні заяви про залишення без розгляду позовної заяви Бориспільського міжрайонного прокурора в інтересах держави в особі Регіонального відділення Фонду державного майна України в Київській області до фізичної особи підприємця ОСОБА_4, ОСОБА_2 про визнання недійсним договору,

встановила:

У провадженні Бориспільського перебуває справа за позовом Бориспільського міжрайонного прокурора в інтересах держави в особі Регіонального відділення Фонду державного майна України в Київській області до фізичної особи підприємця ОСОБА_4, ОСОБА_2 про визнання недійсним договору.

На вказаний позов представником відповідача було подано заяву про залишення без розгляду позовної заяви на підставі п.2 ч.1 ст. 207 ЦПК України.

Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 12 травня 2015 року у задоволенні заяви відмовлено.

В апеляційній скарзі представник відповідача просить ухвалу суду скасувати і постановити нову про залишення без розгляду позовної заяви прокурора.

Вважає, що висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню з наступних підстав.

Відповідно до ст.312 ЦПК України апеляційний суд відхиляє скаргу і залишає ухвалу без змін, якщо судом першої інстанції постановлено ухвалу з додержанням вимог закону.

Постановляючи ухвалу про відмову у задоволенні заяви відповідача, суд першої інстанції виходив із того, що у відповідності до ст. 45 ЦПК України прокурора має право, в межах своїх повноважень представляти інтереси держави у суді.

Колегія суддів погоджується із такими висновками суду, оскільки вони ґрунтуються на матеріалах справи та вимогах закону.

Згідно з п. 2 ст. 121 Конституції України на прокуратуру покладається представництво інтересів громадян або держави в суді у випадках, визначених законом.

Такі випадки передбачені ст. ст. 20, 33, 36-1 Закону України «Про прокуратуру» та ст. 45 ЦПК України ( в редакції статті, яка діяла на час подачі позову), відповідно до якої прокурор може звертатися до суду із заявою про захист прав, свобод та інтересів громадянина або держави і може здійснювати представництво на будь-якій стадії цивільного процесу.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 8 квітня 1999 року № 3-рп/99 (справа про представництво прокуратурою України інтересів держави в арбітражному суді) під представництвом прокуратурою інтересів держави треба розуміти правовідносини, у яких прокурор, реалізуючи визначені Конституцією України повноваження, вчиняє в суді процесуальні дії з метою захисту інтересів держави з урахуванням того, що "інтереси держави" є оціночним поняттям, у звязку з чим прокурор чи його заступник у кожному конкретному випадку самостійно визначає з посиланням на законодавство підставу позову та зазначає, в чому саме відбулося чи може відбутися порушення матеріальних або інших інтересів держави, обґрунтовує у позовній заяві необхідність їх захисту та зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах.

Поняття «орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах» означає орган, на який державою покладено обовязок щодо здійснення конкретної діяльності у відповідних правовідносинах, спрямованої на захист інтересів держави. Таким органом відповідно до вимог ст. ст. 6, 7, 13 та 143 Конституції України може виступати орган державної влади чи орган місцевого самоврядування, якому законом надано повноваження органу виконавчої влади.

Подаючи позовну заяву в інтересах держави прокурор зазначив, що інтереси держави в особі Регіонального відділення Фонду державного майна України в Київській області, Київської обласної ради порушуються через порушення основних пріоритетів та принципів приватизації державного майна, яке виражене у невиконанні вимог законодавства та умов Договору купівлі-продажу обєкту державного майна, а органом на який державою покладено обовязок щодо здійснення діяльності у спірних правовідносинах є Регіональне відділення Фонду державного майна України в Київській області.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відсутність підстав для залишення без розгляду позовної заяви прокурора.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції про повернення позову.

З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що суд постановив ухвалу з додержанням вимог закону, підстави для її скасування відсутні, а тому апеляційна скарга підлягає відхиленню.

Керуючись ст. ст. 209, 218, 312 ЦПК України, колегія суддів

ухвалила:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 ОСОБА_3 відхилити.

Ухвалу Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 12 травня 2015 рокузалишити без змін.

Судове рішення набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржене у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня його оголошення.

Головуючий Волохов Л.А.

Судді Суханова Є.М.

ОСОБА_5