Справа №486/182/15-ц 18.06.2015 18.06.2015 18.06.2015
Провадження №22-ц/784/1462/15
Головуючий у першій інстанції-Волкова О.І.
Категорія 59 Доповідач апеляційної інстанції-Данилова О.О.
УХВАЛА

18 червня 2015 року м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Миколаївської області в складі:

головуючого - Данилової О.О.,

суддів - Лівінського І.В., Шаманської Н.О.,

при секретарі - Харитоновій І.В.,

за участю представника позивача - Цатуряна О.Г.,

відповідачки - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу

управління праці та соціального захисту населення

Южноукраїнської міської ради

на окрему ухвалу Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 24 квітня 2015 року у цивільній справі за позовом

управління праці та соціального захисту населення

Южноукраїнської міської ради

(далі - УПСЗН)

до ОСОБА_2

про стягнення безпідставно виплаченої державної допомоги

У С Т А Н О В И Л А:

Рішенням Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 24 квітня 2015 року відмовлено у задоволенні позову УПСЗН до ОСОБА_2 про стягнення безпідставно виплаченої державної допомоги.

Цього ж дня судом постановлено окрему ухвалу, якою повідомлено голову Южноукраїнської міської ради та керівництво Департаменту соціального захисту населення Миколаївської облдержадміністрації про порушення статей 19,32,51 Конституції та статті 8 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

УПСЗН подало апеляційну скаргу на окрему ухвалу, в якій посилаючись на відсутність в діях працівників управління порушень повноважень та прав людини, а також упередженість суду при розгляді справи, просило ухвалу скасувати.

Апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

За змістом статті 211 ЦПК України окрема ухвала суду є процесуальним засобом судового впливу на виявлені під час судового розгляду порушення законності, а також причини та умови, що цьому сприяли. Правовими підстави такого реагування є виявлені під час розгляду справи порушення матеріального чи процесуального права, а також встановлення причин та умов, що сприяли такому порушенню. За наявності цих двох підстав суд має право постановити окрему ухвалу та направити її відповідним особам чи органам для вжиття заходів реагування.

Зі змісту окремої ухвали вбачається, що порушенням законності в діях працівників УПСЗН суд вважав невиправдане втручання в сімейне життя відповідачки, а саме проведення перевірки від 29 січня 2014 року з метою встановлення участі ОСОБА_2 у вихованні сина - ОСОБА_3 й сплати нею аліментів на дитину. Крім того, суд вважав безпідставним та незаконним перерахунок державної допомоги ОСОБА_2 як на другу дитину, зроблений позивачем у лютому 2014 року.

Проте з такими висновками суду погодитись не можна.

Так, спірні правовідносини щодо умов, порядку виплати, розміру та строків виплати державної допомоги сім'ям з дітьми урегульовані Законом від 21 листопада 1992 року № 2811-ХІІ «Про державну допомогу сімя'м з дітьми» та Порядком призначення і виплати державної допомоги сім'ям з дітьми, затвердженого постановою КМУ від 27 грудня 2001 року (далі -Порядок).

Розмір державної допомоги при народженні дитини визначається з урахуванням кількості живонароджених та усиновлених дітей, які до народження дитини перебували на утриманні особи, якій призначається допомога, крім дітей, від виховання яких зазначена особа відмовилась, а також дітей, які передані на виховання іншій особі (пункт 13 Порядку).

Отже, при визначенні права на допомогу та її розміру орган, який призначає допомогу, має перевірити участь особи, якій призначається допомога, в утриманні всіх її дітей.

Відповідно до абзацу 34 пункту 13 Порядку на органи соціальної служби покладено обов'язок щодо контролю за цільовим використання допомоги і створення належних умов для утримання та виховання дітей шляхом проведення вибіркового обстеження сімей, а пунктом 48 Порядку органам, що призначають допомоги, надано право перевірки достовірності документів, поданих для призначення допомоги.

Таким чином, проведення перевірки 29 січня 2014 року щодо достовірності документів про склад сім'ї та участі ОСОБА_2 в утриманні дітей, в тому числі і сина ОСОБА_3, здійснене УПСЗН в межах обов'язків, покладених законом на ці органи, а тому дії щодо перевірки не можуть вважатись невиправданим втручанням в сімейне життя відповідачки та порушенням її прав в розумінні вимог статті 8 Європейської конвенції та положень статей 19, 32 та 51 Конституції України.

Не можна вважати законною підставою для постановлення окремої ухвали і висновок суду про неправомірність дій УПСЗН.

Обставини щодо перерахунку державної допомоги відповідачці у січні 2014 року виходять за межі заявленого позову, ці дії УПСЗН ОСОБА_2 у встановленому порядку не оскаржувала, а спір щодо неправомірності дій УПСЗН, як органу владних повноважень, є адміністративним та має розглядатись лише за правилами адміністративного судочинства.

Отже, суд першої інстанції при розгляді цивільної справи, давши оцінку законності дій УПСЗН щодо перерахунку розміру державної допомоги, вийшов за межі повноважень та підстав для постановлення окремої ухвали, передбачених статтею 211 ЦПК.

Керуючись статтями 309,316 ЦПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу управління праці та соціального захисту населення Южноукраїнської міської ради задовольнити.

Окрему ухвалу Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 24 квітня 2015 року скасувати.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий

Судді