Єдиний унікальний номер: 448/545/15-ц
Провадження № 2/448/229/15
Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

11.06.2015 року Мостиський районний суд Львівської області в складі:

головуючого - судді Борисенко В.В.

з участю секретаря - Мриц Н.І.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні в залі суду в м.Мостиська цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Чернівської сільської ради Мостиського району Львівської області, треті особи - ОСОБА_2, ОСОБА_3, Мостиська державна нотаріальна контора, Реєстраційна служба Мостиського районного управління юстиції, про визнання права власності на спадкове майно,

В С Т А Н О В И В:

29.05.2015р. позивачка звернулася до суду із зазначеним позовом, покликаючись на те, що її свекрусі ОСОБА_4 та свекру ОСОБА_5 належав житловий будинок з господарськими спорудами АДРЕСА_1.

Стверджує, що до 1990р. дане будинковолодіння є колгоспним двором та станом на 15.04.1991р. його членами, крім свекра і свекрухи були вона (позивачка), її чоловік та її дочка, однак на частки в колгоспному дворі вони не претендують.

Вказує, що ІНФОРМАЦІЯ_2. помер її свекор ОСОБА_5, який за свого життя заповіту не склав. Спадкоємцями першої черги спадкування за законом після смерті ОСОБА_5 є його дружина ОСОБА_4 та син ОСОБА_2, який до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини не звертався і на таку не претендує.

Зазначає, ОСОБА_4 вважається такою, що прийняла спадщину, оскільки вступила в управління спадковим майном після смерті свого чоловіка ОСОБА_5, постійно проживала у будинку.

ІНФОРМАЦІЯ_3. померла ОСОБА_4, яка за свого життя склала заповіт, яким усе своє майно заповіла їй (позивачці). У встановленому законом порядку звернулась в нотаріальну контору із заявою про прийняття спадщини за заповітом, однак не може оформити своїх спадкових прав в позасудовому порядку через відсутність правовстановлюючих документів на це спадкове майно.

З огляду на наведені обставини просить суд ухвалити рішення, яким визнати за нею право власності на спірне будинковолодіння, після смерті свекрухи ОСОБА_4

Позивачка ОСОБА_1 в судове засідання не з'явилася, а надіслала заяву в якій просить суд слухати справу у її відсутності, позовні вимоги підтримує повністю.

Представник відповідача - Чернівської сільської ради Мостиського району в судове засідання не з'явився, проте подав до суду заяву, в якій проти позову не заперечує та просить суд справу розглядати у його відсутності.

Представник третьої особи - Мостиської державної нотаріальної контори в судове засідання не з'явився, не повідомив про причини своєї неявки та не надіслав клопотання про відкладення розгляду справи.

Треті особи - ОСОБА_2, ОСОБА_3 в судове засідання не з'явилися, проте подали до суду заяви, в яких проти позову не заперечують, на спадкове майно і часту в колгоспному дворі не претендують, та просять суд справу розглядати у їх відсутності.

Представник третьої особи - Реєстраційної служби Мостиського районного управління юстиції в судове засідання не з'явився, а подав заяву, в якій просить розглянути справу за його відсутності та вирішення спору покладає на розсуд суду.

Згідно ч.2 ст.197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що у відповідності до вимог ст.ст.130, 174 ЦПК України у справі можливо ухвалити рішення про задоволення позову при проведенні попереднього судового засідання.

Судом встановлено, що будинковолодіння АДРЕСА_1 відносилося до суспільної групи «колгоспний двір» та станом на 01.07.1990р. головою такого був ОСОБА_5 (свекор позивачки), а членами зазначеного двору були дружина останнього ОСОБА_4 (свекруха позивачки), син (чоловік позивачки) ОСОБА_2, онука ОСОБА_6, син ОСОБА_7 та позивачка, що підтверджується довідкою з Чернівської сільської ради Мостиського району №1713 від 05.11.2014року.

Згідно ст.120 ЦК УРСР майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності. Частиною 2 ст.123 ЦК УРСР передбачено, що розмір частки члена двору встановлюється, виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних.

Відповідно до підпункту «а» п.6 постанови Пленуму Верховного Суду України року «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» від 22.12.1995року право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15.04.1991 року не втратили право на частку в його майні.

Відповідно до роз'яснень, викладених у підпункту «г» абз.2 п.6 Постанови Пленуму Верховного суду України №20 від 22.12.1995р. «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності», з 01.07.1990 року застосовуються загальні правила щодо спадкування частки члена колгоспного двору.

Таким чином, виходячи з вимог ст.ст.120, 123 ЦК України в редакції 1963року, які регулювали власність колгоспного двору, та роз'яснень постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» від 22.12.1995 року №20, право власності на майно колгоспного двору (спірне будинковолодіння), станом на 15.04.1991р., в рівних частках мали ОСОБА_5, ОСОБА_4, ОСОБА_2, ОСОБА_6., ОСОБА_7 та позивачка., тобто кожен по 1/6 частці у вищевказаному майні, однак ОСОБА_2 і ОСОБА_6. відмовились від своєї частки у колгоспному дворі і на таку не претендують, так як не приймали участі у ведені господарства, питання про визначення частки в майні колгоспного двору, про виділ чи поділ колгоспного двору - ніким не ставились, отже ОСОБА_5, ОСОБА_4, та позивачка мали по 1/3 частці у такому.

ІНФОРМАЦІЯ_2. помер свекор позивачки ОСОБА_5 і за свого життя своїм майном не розпорядився. Спадковим майном є відповідно 1/3 частка спірного будинковолодіння. Дружина спадкодавця ОСОБА_5 - ОСОБА_4 у відповідності до вимог ст. 549 ЦК УРСР прийняла спадщину після смерті чоловіка (свекра позивача), тобто стала фактичним власником 2/3 частки спірного будинковолодіння (1/3 частки, яка належала їй як члену колгоспного двору, та 1/3 частки в порядку спадкування після смерті чоловіка).

ІНФОРМАЦІЯ_3. померла свекруха позивачки - ОСОБА_4, яка за свого життя склала заповіт, яким усе своє майно заповіла невістці (позивачці) ОСОБА_1 Спадковим майном є відповідно 2/3 частки у вищевказаному спірному будинковолодіння. Позивач у встановлений законом строк звернулась в Мостиську державну нотаріальну контору із заявою про прийняття спадщини за законом. Однак не може в позасудовому порядку оформити право власності на спірне будинковолодіння, оскільки спадкодавець за життя належним чином не оформив право власності на вказане спадкове майно.

Інші спадкоємці, - син спадкодавиці ОСОБА_2 відмовились від спадщини на користь позивача.

Вказані обставини підтверджуються заявами сторін та третіх осіб; копіями свідоцтв про смерть ОСОБА_5 та ОСОБА_4; копією заповіту спадкодавиці ОСОБА_4; заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4, зареєстрованої в Мостиській державній нотаріальній конторі 27.10.2014р.; довідкою із КП «Мостиське РБТІ» про вартість спірного будинковолодіння; листом з Мостиської державної нотаріальної контори про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину на спірне майно через відсутність правовстановлюючих документів на таке від 27.10.2014р. №02-14/802; довідками із Чернівської сільської ради від 06.03.2013р., 05.11.2014р.; виписками із погосподарстких книг Чернівської сільської ради народних депутатів за 1986-1990р.р. с.Старява, щодо господарства ОСОБА_5; копією паспорта і свідоцтва про одруження позивачки.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що є всі підстави для визнання за позивачкою права власності на спірне будинковолодіння в цілому (2/3 часток, яку позивачка успадкувала після смерті свекрухи в порядку спадкування за заповітом, 1/3 частки, яка належала їй (позивачу), як члену колгоспного двору, тобто 2/3+1/3=1).

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 120-127, 549 ЦК УРСР, ст.ст.328, 1268-1270 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 130, 174, 209, 212, 214-215 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності на житловий будинок з господарськими спорудами, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга протягом десяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Львівської області через Мостиський районний суд. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення,якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя В.В.Борисенко