Справа № 2-436/10
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«6» жовтня 2010 року Малиновський районний суд м. Одеси в складі:

головуючого судді Целуха А.П.,

при секретарі судового засідання Корнієнко Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Одесі заяву ОСОБА_1 від 01.06.2010 року про перегляд заочного рішення у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення матеріальної та моральної шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Малиновського районного суду м. Одеси знаходилася цивільна справа за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення матеріальної та моральної шкоди.

Як вбачається з матеріалів справи рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 1 березня 2010 року, ухваленим у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення матеріальної та моральної шкоди позовні вимоги позивачки задоволені частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 компенсацію завданої матеріальної шкоди 11 946 грн., моральної шкоди 2 000 грн. та стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судові витрати по сплаті державного мита в сумі 120 грн. та витрати на інформаційно технічне забезпечення розгляду справи у сумі 30, 00 грн. (а.с. 90 91).

Не погоджуючись з прийнятим рішенням ОСОБА_1 1 червня 2010 року звернувся до суду із заявою про перегляд заочного рішення, посилаючись на те, що повідомлення про виклик до суду на 01.03.2010 року де буде розглядатися справа по суті і було винесено рішення йому відомо не було, оскільки він не отримував судової повістки, в звязку з чим він не мав змоги бути присутнім у судовому засіданні, він має бажання захистити свої права та брати участь у судовому засіданні (а.с. 94).

Заявник в судовому засіданні подану заяву підтримав та просив її задовольнити. ОСОБА_2 та її представник у судовому засіданні проти задоволення заяви про перегляд заочного рішення заперечували посилаючись на безпідставність її подання.

Суд вислухавши думку осіб, які беруть участь у справі, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що в задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд рішення слід відмовити з наступних підстав.

Відповідно до п.2 ч.3 ст. 231 ЦПК України суд може своєю ухвалою за результатами розгляду заяви про перегляд заочного рішення скасувати заочне рішення і призначити справу до розгляду в загальному порядку. При цьому згідно зі ст. 232 ЦПК України заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з'явився в судове засідання та не повідомив про причини неявки з поважних причин і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи. Таким чином, підставою для скасування заочного рішення є тільки сукупність юридичних фактів, передбачена диспозицією статті не повідомлення про причини неявки з поважних причин, і істотність доказів, які надаються заявником для правильності вирішення справи.

Відповідач згідно з вимогами ст. 232 ЦПК України повинен був довести дві обставини що він не з'явився в судове засідання та не повідомив про причини неявки з поважних причин і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

З матеріалів справи, а саме а.с. 85 вбачається, що судова повістка про час та місце розгляду справи на 01.03.2010 року була вручена дружині, тобто тоді, коли судом було прийнято заочне рішення.

У відповідності до п. 3 ст. 76 ЦПК України якщо особу, якій адресовано судову повістку, не виявлено в місці проживання, повістку під розписку вручають будь кому з повнолітніх членів сім'ї, які проживають разом з нею, а за їх відсутності відповідній житлово-експлуатаційній організації або виконавчому органу місцевого самоврядування.

Таким чином, відомості про неповідомлення судом про час та місце проведення судового засідання не відповідає дійсності.

При цьому з матеріалів справи вбачається, що відповідач неодноразово за поштою не зявляється, через що поштова кореспонденція поверталася до суду. Така ситуація виникла з врученням заочного рішення, копія якого була повернута до суду.

Таким чином, відсутні поважні причини щодо неповідомлення суду про причини неявки відповідача. Щодо надання нових доказів, то суд виходе з того, що незважаючи на тривалий час перегляду заочного рішення, відповідачем не було надано жодного нового доказу, який би вплинув на надану судом кваліфікацію спірних правовідносин.

Відповідно до ст. 232 ЦПК України заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не зявився в судове засідання та не повідомив про причини неявки з поважних причин і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Таким чином відсутні підстави для перегляду прийнятого судом заочного рішення.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 231, 232 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Відмовити в задоволенні заяви ОСОБА_1 від 01.06.2010 року про перегляд заочного рішення в цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення матеріальної та моральної шкоди.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Заочне рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області через суд першої інстанції у порядку та строки, передбачені статтями 294, 296 ЦПК України.

Строк, протягом якого розглядалася заява про скасування заочного рішення, не включається до строку на апеляційне оскарження рішення.

ГОЛОВУЮЧИЙ А.П. ЦЕЛУХ