Справа №635/2765/15-ц
Провадження № 2/635/1637/2015
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 червня 2015 року селище Покотилівка

Харківський районний суд Харківської області у складі:

головуючого - судді О.М. Пілюгіної

за участю секретаря Бабенко І.К.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Мерефянської міської ради Харківського району Харківської області про визначення додаткового строку для прийняття спадщини,

ВСТАНОВИВ:

Позивач подала до суду позовну заяву та просить визначити їй додатковий строк терміном три місяці для подання заяви про прийняття спадщини, яка відкрилася після смерті матері ОСОБА_2, померлої 19 лютого 2014 року. В обґрунтування вимог посилається на те, що є уродженкою України, громадянкою ОСОБА_3 Федерації та проживає у місті Санкт-Петербург. Матері позивача ОСОБА_2 громадянці України на праві власності належить житловий будинок з надвірними будівлями за адресою: Харківська область, Харківський район, місто Мерефа, вулиця Підлісна, 12, де вона проживала разом з чоловіком та сином. Батько позивача ОСОБА_4 помер 25 квітня 2003 року; рідний брат позивача ОСОБА_5 помер 29 квітня 2010 року. Після смерті останніх, 03 червня 2010 року ОСОБА_2 виїхала на територію ОСОБА_3 Федерації та у період з червня 2010 року до лютого 2014 року постійно проживала у своєї дочки ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1, де вела спільне господарство, проходила лікування та отримувала необхідну допомогу; за період проживання громадянство ОСОБА_3 Федерації та реєстрацію в місті Санкт-Петербург не оформлювала, пільгами не користувалася. 19 лютого 2014 року ОСОБА_2 померла на території ОСОБА_3 Федерації. Після її смерті відкрилася спадщина, яка складається з житлового будинку з надвірними будівлями за адресою: Харківська область, Харківський район, місто Мерефа, вулиця Підлісна, 12. На день смерті ОСОБА_2 будь-яких спадкоємців першої черги спадкування крім позивача не залишилося, заповіт нею не складався. Представник позивача за довіреністю звернувся до нотаріальної контори з метою оформлення спадкових прав ОСОБА_1, але нотаріус відмовив у прийнятті заяви про прийняття спадщини, оскільки пропущений строк на її прийняття. В обґрунтування поважності причин пропуску вказаного строку позивач посилалася на те, що вона постійно проживає на території Росії, вїзд на територію України ускладнений та на думку позивача не є цілком безпечним.

Представник позивача ОСОБА_6, який діє на підставі нотаріально посвідченої довіреності у судове засідання не зявився, подав суду заяву в якій підтримав позовні вимоги, просив їх задовольнити, з підстав викладених у позові, також просив розглядати справу без його участі.

Представник Мерефянської міської ради Харківського району Харківської області в судове засідання не зявився, подав суду заяву, в якій проти задоволення позову не заперечував, просив розглядати справу за його відсутності.

Суд, розглянувши заяви представника позивача, представника відповідача, дослідивши докази по справі встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 померла 19 лютого 2014 року, про що свідчить довідка про смерть № 417, видана 20 лютого 2014 року відділом реєстрації актів громадянського стану про смерть 1 Комітету по справам ЗАГС Правління Санкт-Петербург. Центральний район.

Позивач є дочкою ОСОБА_2, про що свідчить свідоцтво про народження на імя ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, серії VII - УР № 0618381, що видане 19 грудня 1966 року виконавчим комітетом Мерефянської міської ради Харківського району Харківської області, де матірю записана ОСОБА_2, батьком ОСОБА_4.

Відповідно до свідоцтва про розірвання шлюбу, серії V-АК № 334568, виданого 04 березня 1993 року відділом ЗАГС міста Санкт-Петербург, прізвище дружині ОСОБА_7 (до реєстрації шлюбу ОСОБА_4) після розірвання шлюбу залишено «Бурова», про що також свідчить витяг № 4, сформований відділом державної реєстрації актів цивільного стану Харківського районного управління юстиції Харківської області 22 грудня 2010 року.

Відповідно до свідоцтва про реєстрацію шлюбу, серії VI-АК № 425810, виданого 10 квітня 1993 року відділом ЗАГС Калінінського району міста Санкт-Петербург, прізвище дружині ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, після реєстрацію шлюбу змінено на «Чеснокова».

Відповідно до листа Першої державної нотаріальної контори Харківського району Харківської області № 1372/01-16 від 19 травня 2015 року, після смерті ОСОБА_2, яка померла 19 лютого 2014 року, проживала за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2 в шестимісячний строк з дня смерті спадкодавиці до державної нотаріальної контори з заявами про прийняття та про відмову від спадщини ніхто не звертався; свідоцтва про право на спадщину після спадкодавиці держнотконтора не видавала; заповіти від імені ОСОБА_2 нотаріально не посвідчувалися.

Також суду в якості доказів надано:

свідоцтво про одруження серії І-УР № 170788, видане Мерефянським міським ЗАГС Харківського району Харківської області 30 жовтня 1959 року, відповідно до якого 30 жовтня 1959 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_2 укладено шлюб, про що в книзі записів актів громадянського стану про одруження зроблено відповідний запис від 30 жовтня 1959 року;

свідоцтво про смерть серії 1-ВЛ № 287915, видане відділом державної реєстрації актів цивільного стану Харківського районного управління юстиції Харківської області 22 грудня 2010 року, відповідно до якого ОСОБА_4 помер 25 квітня 2003 року, запис № 168 від 03 травня 2003 року;

свідоцтво про смерть серії 1-ВЛ № 268702, видане Мерефянською міською радою Харківського району Харківської області 07 травня 2010 року, відповідно до якого ОСОБА_5 помер 29 квітня 2010 року, запис № 161 від 07 травня 2010 року;

довідка № 63/62 від12 лютого 2015 року, сформована 3 відділом поліції Управління міністерства внутрішніх справ ОСОБА_3 Федерації по Калінінському району міста Санкт-Петербург, відповідно до якої ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженка України, відповідно до міграційної карти 1409 № 8422657 вїхала на територію ОСОБА_3 Федерації 03 червня 2010 року. Після чого в період з червня 2010 року до лютого 2014 року постійно проживала у своєї дочки ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки України за адресою: АДРЕСА_1 в окремій двокімнатній квартирі, де вела спільне господарство. Громадянство ОСОБА_3 Федерації та реєстрацію в місті Санкт-Петербург ОСОБА_2 за період проживання не оформлювала, пільгами не користувалася. Померла 19 лютого 2014 року.

Також в якості доказів суду надано: міграційна картка серії 1409 № 8422657 на імя ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3; виписний епікриз № 126 на імя ОСОБА_2, виданий міським центром по лікуванню хірургічної інфекції СПбМЛУЗ «Міська лікарня № 14»; домова книга за адресою будинку: Харківська область, Харківський район, місто Мерефа, вулиця Підлісна, 12.

Відповідно до ч. 3 ст. 10; ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

За ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до ЦПК України, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно положень частин 1, 2 ст. 1220, частини 1 ст. 1222, частини 3 ст. 1223 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи, часом відкриття спадщини в такому випадку є день смерті особи. Спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Частинами 1, 3 ст. 1268, частиною 1 ст. 1269, частиною 1 ст. 1270 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

На підставі вищевикладеного, суд вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі і позивачу необхідно визначити додатковий строк у три місяці для подання заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори, оскільки погоджується з доводами позивача, про те що строк пропущений нею з поважних причин, також суд враховує, що позивач є громадянкою ОСОБА_3 Федерації, проживає у місті Санкт-Петербург та у звязку з неможливістю виїзду з території іншої держави не мала можливості своєчасно звернутися до нотаріальної контори на території України із заявою про прийняття спадщини.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 61, 212-215 ЦПК України, ч. 1, 2 ст. 1220; ч. 1 ст.1222; ч. 3 ст. 1223; ст. 1261; ч.1,3 ст. 1268; ч.1 ст. 1269; ч. 1 ст. 1270; ч. 3 ст. 1272 ЦК України, суд

ВИРІШИВ:

позовні вимоги ОСОБА_1 - повністю задовольнити.

Визначити ОСОБА_1 додатковий строк у три місяці для прийняття спадщини за законом після смерті матері ОСОБА_2, яка померла 19 лютого 2014 року.

На рішення суду може бути подано апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня проголошення рішення суду, а особами, без участі яких постановлено рішення протягом 10 днів з дня отримання копії рішення суду в апеляційний суд Харківської області через Харківський районний суд Харківської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляцію не буде подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя О.М. Пілюгіна