Справа № 161/2162/15-ц Провадження № 22-ц/773/794/15 Головуючий у 1 інстанції: Крупінська С.С.
Категорія: 27 Доповідач: Шевчук Л. Я.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 червня 2015 року місто Луцьк

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Волинської області в складі:

головуючого-судді Шевчук Л.Я.,

суддів Подолюка В.А., Данилюк В.А.,

при секретарі Вергуну Т.С.,

з участю:

представника відповідача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства (далі ПАТ) «Дельта Банк» до другого відділу Державної виконавчої служби Луцького міського управління юстиції Волинської області, Публічного акціонерного товариства (далі - ПАТ) «Брокбізнесбанк», ОСОБА_2 ОСОБА_3 про звільнення майна з під арешту, за апеляційною скаргою відповідача - другого відділу Державної виконавчої служби Луцького міського управління юстиції Волинської області на рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 3 квітня 2015 року,

В С Т А Н О В И Л А:

В лютому 2015 року ПАТ «Дельта Банк» звернулось в суд із зазначеним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що 10 листопада 2013 року державним виконавцем другого відділу державної виконавчої служби Луцького міського управління юстиції Волинської області проведено опис та арешт майна боржника ОСОБА_2, а саме: автомобіля марки «Опель Вектра», 2007 року випуску, державний реєстраційний номер НОМЕР_1.

Посилаючись на те, що описане майно відповідно до договору застави транспортного засобу від 21 липня 2008 року перебуває в заставі ПАТ «Дельта Банк» і забезпечує вимоги заставодержателя за договором кредиту, позивач просив суд звільнити зазначений автомобіль з під арешту.

Рішенням Луцького міськрайонного суду від 3 квітня 2015 року позовні вимоги ПАТ «Дельта Банк» задовольнено.

Постановлено звільнити з під арешту транспортний засіб автомобіль марки «Опель Вектра», 2007 року випуску, державний реєстраційний номер НОМЕР_1, який перебуває в заставі АТ «Дельта Банк» та належить на праві власності ОСОБА_2

В апеляційній скарзі відповідач ВДВС Луцького міського управління юстиції Волинської області, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, невідповідність висновків суду встановленим обставинам справи, просить скасувати оскаржуване рішення суду та ухвалити нове про відмову в позові ПАТ «Дельта Банк».

В судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_2 ОСОБА_1 апеляційну скаргу не визнав і просив її відхилити, інші особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не зявилися, хоча у встановленому законом порядку були повідомлені про час і місце судового засідання, а тому апеляційний суд розглядав справу у їх відсутності.

Відповідно до статей 213, 214 ЦПК України рішення повинно бути законним і обґрунтованим.

Із матеріалів справи убачається, що 21 липня 2008 року між ТзОВ «Український промисловий банк» та ОСОБА_2 був укладений договір застави транспортного засобу, за умовами якого застава забезпечує вимоги заставодержателя за кредитним договором від 21 липня 2008 року, укладеним між заставодержателем і заставодавцем ОСОБА_2 (а.с.10-14).

30 червня 2010 року був укладений договір про передачу активів та кредитних зобовязань ОСОБА_4 ОСОБА_5, за умовами якого ОСОБА_4 передає (відступає) ОСОБА_5 права вимоги за кредитними та забезпечувальними договорами (а.с.7-9).

Постановою державного виконавця від 1 жовтня 2012 року відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого листа, виданого Луцьким міськрайонним судом про стягнення з ОСОБА_2 в користь ПАТ «Дельта Банк» заборгованості за кредитним договором в розмірі 125857, 19грн. (а.с.16).

На виконання судового рішення про стягнення з боржника ОСОБА_2 на користь ПАТ «Дельта Банк» заборгованості в розмірі 127115,76грн. державним виконавцем 10 листопада 2014 року в м. Луцьку проведено опис та накладено арешт на майно боржника ОСОБА_2 (а.с.17-18).

Позивач вважає, що внаслідок опису і арешту майна боржника порушені права ПАТ «Дельта Банк» на заставне майно.

За правилами, встановленими для розгляду позовів про виключення майна з опису, розглядаються вимоги громадян і організацій, що ґрунтуються на праві власності на описане майно або на праві володіння ним. Відповідачами в справі суд притягує боржника, особу, в інтересах якої накладено арешт на майно, і в необхідних випадках особу, якій передано майно, якщо воно було реалізовано.

Задовольняючи позовні вимоги ПАТ «Дельта Банк», суд першої інстанції виходив з того, що при складанні акту опису і арешту майна боржника ОСОБА_2, державний виконавець не зясував, чи перебуває майно боржника в заставі, а оскільки автомобіль перебуває в заставі ПАТ «Дельта Банк», позов банку слід задовольнити.

Проте такі висновки суду зроблені з порушенням норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до статті 52 Закону України «Про виконавче провадження» звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні та примусовій реалізації.

При цьому судом не встановлено, що ПАТ «Дельта Банк» предявляв в суд позов про звернення стягнення на заставлене майно.

Стаття 44 Закону України «Про виконавче провадження» передбачає, що у разі, якщо сума, стягнута з боржника, недостатня для задоволення всіх вимог за виконавчими документами, вона розподіляється державним виконавцем між стягувачами в порядку черговості, встановленому цією статтею. У першу чергу задовольняються забезпечені заставою вимоги щодо стягнення з вартості заставленого майна.

Кожна особа, як це передбачає стаття 3 ЦПК України, передбачає, має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав.

При цьому позивач суду не довів і цього не встановлено в судовому засіданні, що внаслідок арешту майна боржника були порушені права заставодержателя ПАТ «Дельта Банк».

Таким чином, підстави для задоволення позовних вимог ПАТ «Дельта Банк» про звільнення майна з під арешту відсутні.

З огляду на викладене суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції із-за порушення норм матеріального і процесуального права, як це передбачає стаття 309 ЦПК України, підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову в позові.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 309, 313, 314, 316 ЦПК України, колегія суддів

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу відповідача другого відділу Державної виконавчої служби Луцького міського управління юстиції Волинської області задовольнити.

Рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 3 квітня 2015 року в даній справі скасувати і ухвалити нове рішення.

В позові Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до другого відділу Державної виконавчої служби Луцького міського управління юстиції Волинської області, Публічного акціонерного товариства «Брокбізнесбанк», ОСОБА_2 про звільнення майна з під арешту відмовити.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржене в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий:

Судді: