печерський районний суд міста києва
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(ЗАОЧНЕ)

11 листопада 2015 року Печерський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Москаленко К.О.,

за участю секретарів - Козачук К.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Печерського району м. Києва» до ОСОБА_1 про зобов'язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В :

03.07.2015 позивач звернувся до суду з вказаним позовом до відповідача, в якому просить зобов'язати вчинити певні дії, а саме зобов'язати відповідача за власний рахунок в місячний термін демонтувати самовільно влаштований опалювальний прилад (радіатор), встановлений в квартирі АДРЕСА_1

Обґрунтовуючи свої позовні вимоги, позивач посилається на те, що відповідач є власником квартири АДРЕСА_1 Будинок, в якому знаходиться квартира відповідача перебуває в оперативному управлінні Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Печерського району м. Києва». 22.06.2015 працівниками Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Печерського району м. Києва» обстежено приміщення вказаної квартири відповідача та зафіксовано самовільне втручання в загальнобудинкову систему теплопостачання будинку шляхом встановлення додаткового опалювального приладу (радіатора) на балконі квартири, внаслідок чого збільшено опалювальну площу квартири. У зв'язку з чим, 24.06.2015 позивач надіслав на адресу відповідача припис-попередження щодо надання проектно-дозвільної документації, узгодженої в установленому порядку на виконання робіт по збільшенню теплового навантаження або виконати роботи по від'єднанню даного радіатора від системи центрального опалення. Однак вказаний припис залишився невиконаний. Таким чином, позивач звернувся до суду з вказаним позовом.

Представник позивача в судове засідання не з'явився. Про час та місце судового розгляду повідомлявся належним чином. До суду надав заяву, в якій просив розглядати справу за його відсутності, позов підтримує та не заперечує проти проведення заочного розгляду справи за відсутності відповідача. У зв'язку з чим суд визнав можливим розгляд справи за відсутності представника позивача.

Відповідач в судове засідання не з'явився. Про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Заяви про розгляд справи за його відсутності до суду не надходило.

На підставі ст.ст. 169, 224 ЦПК України, суд, визнавши причини неявки відповідача неповажними та враховуючи, що представник позивача не заперечує проти заочного розгляду справи за відсутності відповідача, вважає за можливе провести заочний розгляд справи за відсутності сторін, та ухвалити заочне рішення по справі, на підставі наявних в ній доказів.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Як встановлено судом, відповідач ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_1 (а.с.7)

Будинок, в якому знаходиться вказана квартира знаходиться в оперативному управлінні Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Печерського району м. Києва».

Як вбачається з матеріалів справи, 22.06.2015 працівниками Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Печерського району м. Києва» обстежено приміщення квартири відповідача та зафіксовано самовільне втручання в загальнобудинкову систему теплопостачання будинку шляхом встановлення додаткового опалювального приладу (радіатора) на балконі квартири, внаслідок чого збільшено опалювальну площу квартири, про що відповідальними особами Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Печерського району м. Києва» складено відповідний акт. (а.с. 8)

24.06.2015 позивачем на адресу відповідача було направлено припис-попередження про надання проєктно-дозвільної документації, узгодженої в установленому порядку на виконання робіт по збільшенню теплового навантаження або виконання робіт по від'єднанню даного радіатора від системи центрального опалення. (а.с.9)

Разом з тим, як встановлено судом, вимоги позивача відповідачем не виконано.

Відповідно до ст. 9 Закону України «Про архітектурну діяльність» будівництво (нове будівництво, реконструкція, реставрація, капітальний ремонт) об'єкта архітектури здійснюється відповідно до затвердженої проектної документації, державних стандартів, норм і правил у порядку, визначеному Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності».

Статтею 34 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» замовник має право виконувати будівельні роботи після:

1) направлення замовником повідомлення про початок виконання будівельних робіт центральному органу виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю (далі - орган державного архітектурно-будівельного контролю) - щодо об'єктів, будівництво яких здійснюється на підставі будівельного паспорта, які не потребують реєстрації декларації про початок виконання будівельних робіт або отримання дозволу на виконання будівельних робіт згідно з переліком об'єктів будівництва, затвердженим центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері містобудування;

2) реєстрації органом державного архітектурно-будівельного контролю декларації про початок виконання будівельних робіт - щодо об'єктів будівництва, що належать до I-III категорій складності;

3) видачі замовнику органом державного архітектурно-будівельного контролю дозволу на виконання будівельних робіт - щодо об'єктів будівництва, що належать до IV і V категорій складності.

Разом з тим, право на виконання будівельних робіт у відповідача ОСОБА_1 відсутнє.

Відповідно до ст. 179 ЖК Української РСР користування будинками (квартирами) державного і громадського житлового фонду, фонду житлово-будівельних кооперативів, а також приватного житлового фонду та їх утримання здійснюється з обов'язковим додержанням вимог Правил користування приміщеннями жилих будинків і прибудинковими територіями, які затверджуються Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п. 4, 7 Правил користування приміщеннями житлових будинків, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 24 січня 2006 року № 45 власники квартир зобов'язані використовувати приміщення житлових будинків за призначенням, забезпечувати збереження жилих і підсобних приміщень квартир та технічного обладнання будинків. Переобладнання і перепланування жилих і підсобних приміщень власниками квартир може проводитись лише з метою поліпшення благоустрою квартири за відповідними проектами без обмеження інтересів інших громадян. Не допускається виконання робіт та інших дій, що викликають псування приміщення, підвищений шум чи вібрацію, порушують умови проживання громадян.

Згідно з п. 1.4 Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затверджених Наказом Держжитлокомунгоспу України від 17.05.2005 № 76 переобладнання і перепланування жилих будинків, в жилих і нежитлових будинках приміщень дозволяється робити після одержання дозволу виконавчого комітету місцевої ради народних депутатів відповідно до законодавства.

Власник, наймач (орендар) жилого будинку, жилого і нежилого у житлового будинку приміщення, що припустив самостійне переобладнання або перепланування, зобов'язаний за свій рахунок привести це приміщення до попереднього стану.

Відповідно до ст. 189 ЖК Української РСР особи, винні у порушенні правил користування жилими приміщеннями, санітарного утримання місць загального користування, сходових кліток, ліфтів, під'їздів, придомових територій; у самовільному переобладнанні та переплануванні жилих будинків і жилих приміщень та використанні їх не за призначенням несуть кримінальну, адміністративну або іншу відповідальність згідно з законодавством Союзу РСР і Української РСР.

Згідно зі ст.ст. 10, 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень.

Оскільки працівниками позивача виявлено, що у квартирі відповідача самовільно встановлений опалювальний пристрій (радіатор), на вимогу позивача про демонтаж опалювального пристрою (радіатору) відповідач ніяких дій не вчинив, тому суд дійшов висновку про задоволення позову.

У зв'язку з задоволенням позовних вимог, на підставі ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума судового збору в розмірі 243 грн. 60 коп., що документально підтверджені.

На підставі викладеного та керуючись ст. 179, 189, 24 ЖК Української РСР, ст. 34 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», Правилами користування приміщеннями житлових будинків, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 24 січня 2006 року № 45, Правилами утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затверджених Наказом Держжитлокомунгоспу України від 17 травня 2005 року № 76, ст.ст. 11, 16 ЦК України та ст. 10, 11, 57, 60, 88, 209, 212-215, 224-228, 292, 294 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В :

Позов Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Печерського району м. Києва» до ОСОБА_1 про зобов'язання вчинити дії - задовольнити.

Зобов'язати ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) за власний рахунок демонтувати самовільно влаштований опалювальний прилад (радіатор), встановлений в квартирі АДРЕСА_1

Стягнути з ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Печерського району м. Києва» () у відшкодування судових витрат судовий збір у розмірі 243 (двісті сорок три)грн. 60 коп.

Заочне рішення суду може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому ЦПК України.

Згідно загального порядку оскарження, дане рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду м. Києва. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Заочне рішення суду набирає законної сили відповідно до загального порядку, встановленого ЦПК України, згідно якого рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Печерського

районного суду м. Києва К.О.Москаленко