УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 квітня 2015 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Мартинюка В.І.
суддів: Кадєтової О.В.,Леванчука А.О.,
Мостової Г.І.,Наумчука М.І.,
розглянувши в судовому засіданні справу за позовом публічного акціонерного товариства «Укргазбанк» до ОСОБА_6, ОСОБА_7, третя особа - орган опіки та піклування Залізничної районної адміністрації Львівської міської ради, про виселення, за касаційною скаргою ОСОБА_8, який діє в інтересах ОСОБА_6, на заочне рішення Залізничного районного суду м. Львова від 02 липня 2014 року та ухвалу Апеляційного суду Львівської області від 02 грудня 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У квітні 2014 року ПАТ «Укргазпромбанк» звернулося до Залізничного районного суду м. Львова з позовом до ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_9 про виселення, посилаючись на те, що 30 листопада 2011 року між ПАТ «Укргазпромбанк» та ПП ВКФ «Будмаркет» укладено договір про надання банківського кредиту № 15-КЛ/11-Л, в якості забезпечення виконання якого між позивачем та ОСОБА_6. (ОСОБА_6.) укладено іпотечний договір, згідно якого відповідач передала в іпотеку житловий будинок загальною площею 331,7 кв. м, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 та земельну ділянку площею 0,0466 га, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2

Позивач зазначав, що з метою задоволення вимог за кредитним договором банк набув право власності на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі іпотечного договору, однак відповідно до довідки ЛКП «Нове» про склад сім'ї і прописку від 14 квітня 2014 року у зазначеному вище житловому будинку, проживають відповідачі, які були зареєстровані після укладення іпотечного договору і без згоди іпотеко держателя - позивача по справі. Письмові вимоги позивача про добровільне виселення відповідачами не виконані, а тому просить виселити відповідачів із вказаного житлового приміщення.

Просив суд примусово виселити зі зняттям з реєстраційного обліку ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3 з житлового будинку у АДРЕСА_1

Заочним рішенням Залізничного районного суду м. Львова від 02 липня 2014 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Львівської області від 02 грудня 2014 року, позов задоволено.

Виселено ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_9 з житлового будинку, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У касаційній скарзі заявник порушує питання про скасування судових рішень судів попередніх інстанцій із передачею справи на новий розгляд до суду першої інстанції, мотивуючи свої вимоги порушенням судами норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, обговоривши доводи касаційної скарги та перевіривши матеріали справи, дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції, з висновками якого погодився суд апеляційної інстанції, виходив з того, що відповідно до умов договору іпотеки відповідачі у зв'язку із неналежним виконанням умов кредитного договору отримали вимоги позивача № № 1669, 1670, 1671 про добровільне виселення.

Крім того, апеляційним судом зазначено, що позивач не просив виселити із спірного будинку неповнолітнього ОСОБА_11

Судом установлено, що між ПАТ «Укргазпромбанк» та ОСОБА_6. укладено договір іпотеки від 30 листопада 2011 року, який зареєстровано в реєстрі за № 4733, посвідчений приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Стефанюк О.І., за яким відповідач передала в іпотеку житловий будинок загальною площею 331,7 кв. м, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 та земельну ділянку площею 0,0466 га, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2

Пунктом 6 зазначеного договору передбачено застереження про задоволення вимог Іпотекодержателя шляхом позасудового врегулювання, а саме передачі останньому права власності на предмет іпотеки. При реалізації даного способу задоволення вимог іпотекодержателя, іпотечний договір є правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на предмет іпотеки.

Відповідно до інформації, викладеній у довідці з місця проживання про склад сім'ї і реєстрацію ЛКП «Нове» № 431 від 19 листопада 2011 року, у будинку, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, станом на 19 листопада 2011 року була зареєстрована лише одна особа відповідач - ОСОБА_6

З наявних в матеріалах справи Витягів з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності НОМЕР_1 від 13 вересня 2013 року на земельну ділянку в АДРЕСА_2 та № 9267925 від 11 вересня 2013 року на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1, право власності на вказані об'єкти нерухомого майна зареєстровано за ПАТ «Укргазпромбанк».

30 вересня 2013 року позивачем ПАТ «Укргазпромбанк» направлено вимоги № № 1669, 1670, 1671 на адресу відповідачів ОСОБА_6, ОСОБА_7, та ОСОБА_9 про добровільне виселення, які вручені адресатам 05 жовтня 2013 року.

Вказана вимога залишена відповідачем без задоволення.

За положеннями ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Частиною 1 ст. 321 ЦК України передбачено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно зі ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Ураховуючи викладене, суди попередніх інстанцій дійшли вірного висновку про виселення ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_9, оскільки позивач на момент звернення до суду із указаним позовом є власником житлового будинку, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

Згідно ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Доводи касаційної скарги, матеріали справи та зміст оскаржуваних судових рішень, не дають підстав для висновку про неправильне застосування судами норм матеріального права і порушення норм процесуального права, які передбачені нормами ЦПК України як підстави для скасування рішень.

Керуючись ч. 1 ст. 336, ст. ст. 337, 344 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ,

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_8, який діє в інтересах ОСОБА_6, відхилити.

Заочне рішення Залізничного районного суду м. Львова від 02 липня 2014 року та ухвалу Апеляційного суду Львівської області від 02 грудня 2014 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий Судді:В.І. Мартинюк О.В. Кадєтова А.О. Леванчук
Г.І. Мостова
М.І. Наумчук