н/п 2-о/490/70/2015 Справа № 490/5469/15-ц
Центральний районний суд м. Миколаєва
__________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 червня 2015 року

Центральний районний суд м.Миколаїва у складі:

головуючого судді - Черенкової Н.П.

народних засідателів - Яцура Л.С., Кожухаренко В.М.

при секретарі - Ковальовій Я.С..

за участю прокурора Ширяєва С.О.,

представника МОПЛ - ОСОБА_1,

законних представників ОСОБА_2 - ОСОБА_3, ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві справу за заявою Миколаївської обласної психіатричної лікарні №1 про надання особі психіатричної допомоги у примусовому порядку,-

ВСТАНОВИВ:

Головний лікар МОПЛ №1 звернувся до суду із заявою про примусову госпіталізацію ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, який мешкає за адресою: м. Миколаїв, вул. Арх. Старова, 2/6, для надання психіатричної допомоги в примусовому порядку. Заява мотивована тим, що ОСОБА_2 страждає на тяжкий психічний розлад та був доставлений у МОПЛ №1 бригадою швидкої медичної допомоги за направленням психіатра ДПВ.

Представник заявника в судовому засіданні заяву про необхідність примусової госпіталізації підтримав та просив її задовольнити.

Прокурор вимоги заяви підтримав в повному обсязі та просив суд її задовольнити.

Законні представники ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у судовому засіданні просили суд задовольнити вимоги заяви.

Вислухавши думку сторін, вивчивши доводи заяви та матеріали справи, судом встановлено наступне.

Статтею 14 Закону України "Про психіатричну допомогу" визначено, що особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність.

В силу ч.1 ст.17 Закону України «Про психіатричну допомогу» перебування особи в психіатричному закладі в примусовому порядку може бути лише на протязі часу всіх обставин, які послужили основою для проведення госпіталізації

Відповідно до частини 1 статті 279 Цивільного процесуального кодексу України, за умов, визначених Законом України "Про психіатричну допомогу", заява лікаря-психіатра про проведення психіатричного огляду особи у примусовому порядку, про надання особі амбулаторної психіатричної допомоги та її продовження у примусовому порядку подається до суду за місцем проживання особи, а заява представника психіатричного закладу про госпіталізацію особи до психіатричного закладу та заява про продовження такої госпіталізації подається до суду за місцезнаходженням зазначеного закладу.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 280 ЦПК України у заяві про проведення психіатричного огляду фізичної особи у примусовому порядку, про надання особі амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку та її продовження, про госпіталізацію до психіатричного закладу у примусовому порядку та продовження такої госпіталізації повинні бути зазначені підстави для надання психіатричної допомоги у примусовому порядку, встановлені законом.

Відповідно до ч. 2 зазначеної статті, до заяви про психіатричний огляд або надання амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку додається висновок лікаря-психіатра, а про продовження примусово амбулаторної психіатричної допомоги, про примусову госпіталізацію, її продовження - висновок комісії лікарів-психіатрів та інші відповідні матеріали.

У заключенні комісії лікарів-психіатрів вказано, що хворий ОСОБА_2 вперше госпіталізувався до Краматорської психіатричної лікарні з 27.02.1998 року до 03.04.1998 року. У 2010 році переїхав до м. Миколаєва, де на обліку у психіатра перебував з 20.12.2010 року. Проходив лікування у денному стаціонарі МОПЛ №1 з 29.09.2014 року по 16.10.2014 року з діагнозом: «Шизофренія, параноїдна форма, епізодичний тип перебігу, з наростаючим змішаним ефектом».

08.06.2015 року у хворого виникло неконтрольоване психомоторне збудження з агресією по відношенню до дружини та інших родичів: погрожував розправою та висловлювався, що дружина хоче його отруїти.

Також, у заключенні комісії зазначено, що ОСОБА_2 в поведінці розгальмований, висловлюється не по суті, мислення швидке за темпом з елементами паралогії, доступний формальному контакту, порушення сприйняття заперечує, емоційно неврівноважений, критика свого стану відсутня.

Згідно заключення комісії лікарів-психіатрів від 09.06.2015, враховуючи тяжкий психічний розлад у вигляді психомоторного збудження, неадекватної поведінки з агресивними тенденціями в адресу жінки на найближчих родичів, його небезпеку по відношенню до себе та оточуючих, комісія лікарів вважає за необхідне обовязкове лікування ОСОБА_2 у примусовому порядку у МОПЛ №1 в умовах стаціонару.

Таким чином, суд приходить до висновку, що ОСОБА_2 хворіє на психічну хворобу, за своїм психічним станом не може дати згоди на добровільне стаціонарне обстеження та лікування, а тому його лікування можливо лише у стаціонарних умовах.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що вимоги заяви обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 14, 16-19, 22 ЗУ "Про психіатричну допомогу", ст. 279-282 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Заяву Миколаївської обласної психіатричної лікарні №1 про надання особі психіатричної допомоги у примусовому порядку- задовольнити.

Госпіталізувати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 до Миколаївської обласної психіатричної лікарні №1 у примусовому порядку для лікування у стаціонарі тривалістю протягом наявності обставини, які послужили підставою проведення госпіталізації.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Миколаївської області через Центральний районний суд м. Миколаєва шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня проголошення рішення.

CУДДЯ Черенкова Н.П..

Народні засідателі ( Підпис)

(Підпис)