Провадження №2/761/6708/2015
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

25 листопада 2015 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді: Піхур О.В.

при секретарі: Кияшко К.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Златобанк», третя особа: Товариство з обмеженою відповідальністю «Сільськогосподарське підприємство «Адонікс» про визнання договору поруки припиненим, -

В С Т А Н О В И В:

У червні 2015 року ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до Публічного акціонерного товариства "Златобанк" (далі - відповідач), третя особа: Товариство з обмеженою відповідальністю «Сільськогосподарське підприємство «Адонікс» (далі - третя особа) про визнання поруки припиненою.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтував тим, що 11 жовтня 2013 року між Публічним акціонерним товариством «Златобанк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Сільськогосподарське підприємство «Адонікс» було укладено кредитний договір № 282/1/13-KL. 11 жовтня 2013 року з метою забезпечення виконання умов кредитного договору між Публічним акціонерним товариством «Златобанк» та позивачем було укладено договір поруки № 282/1/13-KL/Р-2. Після укладення кредитного договору № 282/1/13-KL від 11 жовтня 2013 року між відповідачем та третьою особою було підписано ряд договорів про внесення змін до кредитного договору № 282/1/13-KL від 11 жовтня 2013 року. Зі змісту додаткових угод, укладених між відповідачем та третьою особою вбачається, що неодноразово зменшувалися строки укладення договорів застави соняшнику врожаю 2013 року, також у третьої особи виникали додаткові зобов`язання. Отже істотні умови кредитного договору № 282/1/13-KL від 11 жовтня 2013 року неодноразово змінювалися, чим фактично, було збільшено обсяг відповідальності позивача, але ОСОБА_1 не давав своєї згоди на зміну основного зобов`язання.

Тому, позивач просив суд, визнати припиненим договір поруки № 282/1/13-KL, укладений 11 жовтня 2013 року між Публічним акціонерним товариством «Златобанк» та ОСОБА_1.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив суд їх задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. На адресу суду надіслав письмові заперечення, де зазначив, що у задоволенні позову про припинення договору поруки № 282/1/13-KL/Р-2 від 11 жовтня 2013 року відмовити повністю.

Представник третьої особи в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомив, заперечення на позовну заяву не подав.

Суд, вислухавши пояснення представника позивача, повно та всебічно дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку та відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов'язання частково або у повному обсязі. Поручителем може бути одна особа або кілька осіб.

У судовому засіданні судом встановлено, що 11 жовтня 2013 року між позивачем та відповідачем було укладено договір поруки № 282/1/13-KL/Р-2, відповідно до умов якого поручитель поручається перед кредитором та зобов`язується відповідати за повне та своєчасне виконання боржником свої боргових зобов`язань перед кредитором за кредитним договором, в повному обсязі таких зобов`язань. Пунктом 1.2 договору поруки передбачено, що поручитель та боржник відповідають перед банком як солідарні боржники. Поручитель відповідає перед банком в тому ж обсязі, що і боржник, в такому ж порядку та строки, що і боржник. Банк має право вимагати виконання боргових зобов`язань частково або в повному обсязі як від боржника та поручителя разом, так і від будь-кого з них окремо. Банк у разі одержання виконання боргових зобов`язань боржником та/або поручителем не в повному обсязі має право вимагати/отримати неодержані/невиконані боргові зобов`язання від боржника та/або поручителя. Боржник та поручитель залишаються зобов`язаними доти, доки боргові зобов`язання не будуть виконані в повному обсязі.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ч. 1 ст. 628 ЦК України).

Згідно із ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов'язання, а також у разі зміни зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності. (ч. 1 ст. 559 ЦКУ).

Згідно із ч. 3 ст. 653 ЦК України в разі зміни договору зобов'язання змінюється з моменту досягнення домовленості про зміну договору, якщо інше не встановлено договором чи не обумовлено характером його зміни.

Відповідно до пояснень позивача, викладених в позовній заяві, де зазначено, що після укладення кредитного договору № 282/1/13-KL від 11 жовтня 2013 року між Публічним акціонерним товариством «Златобанк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Сільськогосподарське підприємство «Адонікс» було підписано ряд договорів про внесення змін до кредитного договору № 282/1/13-KL від 11 жовтня 2013 року, у зв`язку з чим істотні умови кредитного договору неодноразово змінювались, чим фактично, було збільшено обсяг відповідальності позивача, але ОСОБА_1 не давав своєї згоди на зміну основного зобов`язання.

Позивач у своїх доводах, викладених в позовній заяві, щодо підстав припинення договору поруки, посилається на ч. 1 ст. 559 ЦК України, де зазначено, що порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов'язання, а також у разі зміни зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності.

Відповідно до застережень зазначених в п. 2.1.1. договору поруки № 282/1/13-KL/Р-2, порукою за цим договором забезпечено виконання боржником боргових зобов'язань також в разі їх дострокового виконання, як це передбачено в кредитному договорі, а також у випадку зміни будь-яких умов кредитного договору (зокрема, але не виключно, зміна розміру кредиту, процентної ставки, строків повернення кредиту тощо). Підписанням цього договору поручитель погоджується з тим, що порукою забезпечується зобов'язання боржника за кредитним договором також у разі зміни будь-яких умов кредитного договору, в тому числі і у випадку збільшення обсягу відповідальності поручителя, без внесення змін до цього договору. Внесення змін до цього договору поруки у зв'язку із будь-якими змінами основного боргу (розміру, строку тощо), процентів, підвищеного розміру процентів тощо, є правом банку, а не його обов'язком.

Згідно п. 5.2. договору поруки № 282/1/13-KL/Р-2, збільшення розміру зобов'язання боржника у випадках, передбачених кредитним договором та додатковими угодами до нього (в тому числі, але не виключно, при пролонгації строку кредитування, збільшення суми кредиту, процентів тощо), тягне одночасне збільшення відповідальності поручителя. Виражена в даному договорі згода поручителя на можливе збільшення своєї відповідальності дійсна відносно всіх випадків збільшення боргових зобов'язань, які будуть мати місце в період дії кредитного договору, в тому числі, якщо до цього договору поруки відповідні зміни не вносились.

Відповідно до частини першої статті 559 ЦК припинення договору поруки пов'язується зі зміною забезпеченого зобов'язання за відсутності згоди поручителя на таку зміну та за умови збільшення обсягу відповідальності поручителя. При цьому обсяг зобов'язання поручителя визначається як умовами договору поруки, так і умовами основного договору, яким визначено обсяг зобов'язань боржника, забезпечення виконання яких здійснює поручитель. Проте якщо в договорі поруки передбачено, зокрема, можливість зміни розміру процентів за основним зобов'язанням і строків їх виплати тощо без додаткового повідомлення поручителя та укладення окремої угоди, то ця умова договору стала результатом домовленості сторін (банку і поручителя), а, отже, поручитель дав згоду на зміну основного зобов'язання (Постанова Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» від 30.03.2012 р.).

Крім того, п. 8.1. договору поруки визначено, що підписанням цього договору сторони підтверджують, що укладання цього договору поруки відповідає вільному волевиявленню сторін, жодна із сторін не знаходилась під впливом тяжких обставин. Сторони фіксують свою згоду з тим, що ними узгоджені усі істотні умови, і зобов'язуються надалі ніяких претензій одна до одної з цього приводу не мати. Цей договір відображає повне розуміння сторонами його предмету та інших питань, зазначених в цьому договорі.

Як вбачається зі змісту умов договору поруки № 282/1/13-KL/Р-2 від 11 жовтня 2013 року, згоду на зміну будь-яких умов кредитного договору, в тому числі і у випадку збільшення обсягу відповідальності поручителя, позивач надав, підписавши даний договір поруки.

За змістом ст. 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, а як вбачається з матеріалів справи позивачем не було надано доказів на обґрунтування своїх позовних вимог.

Даючи юридичну оцінку, наявним в матеріалах справи доказам, враховуючи те, що при підписанні позивач був ознайомлений із умовами кредитного договору та договору поруки, суд дійшов висновку, що в задоволенні позову необхідно відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 11, 57, 60, 88, 179, 208, 209, 212-218, 294 ЦПК України; ст.ст. 203, 553-554, 559, 627, 629, ЦК України, Постанова Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» від 30.03.2012 р. суд, -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Златобанк», третя особа: Товариство з обмеженою відповідальністю «Сільськогосподарське підприємство «Адонікс» про визнання договору поруки припиненим - відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду м. Києва через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя