Провадження № 2/127/5795/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.11.2015 Вінницький міський суд Вінницької області в складі: головуючого судді Овсюк Є.М.,

при секретарі Олійник І.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Комунального підприємства Вінницької міської ради «Муніципальна поліція» до ОСОБА_1, ТОВ «Видавництво «РІА» про захист честі, гідності та ділової репутації, -

ВСТАНОВИВ:

В серпні 2015 року КП ВМР «Муніципальна поліція» звернулось до суду з зазначеним позовом. В позові зазначається, що ІНФОРМАЦІЯ_2 року на шпальтах веб-сайту мережі інтернет http://20minut.ua була розміщена стаття під назвою «ІНФОРМАЦІЯ_1». В даній статті наведені матеріали які, на думку позивача, принижують честь і гідність працівників КП ВМР «Муніципальна поліція», ганьблять ділову репутацію підприємства. Зокрема в статті зазначено, що «така поліція потрібна владі для виконання замовлень та поповнення бюджету. Звичайно хтось повинен утримувати фонтан Президента. Сьогодні до нас звернулись люди (це вже неодноразові звернення громадян) про захист від цих порушень закону. Суть справи полягає в тому, що того року цих добросовісних громадян вже штрафували за начебто неприбрані подвір»я».

В подальшому в зазначеній статті висловлювались вирази відносно працівників муніципальної поліції називаючи їх «самозванцями, порушниками закону», «перевертнями в погонах», «інопланетними створіннями».

В кінці даної статті вказано посилання на електронну сторінку соціальної мережі Інтернет «Facebook» і її автора «ОСОБА_1».

Таким чином, позивач вважає автором даної статті ОСОБА_1, який розмістив дану статтю на своїй електронній сторінці в «Facebook» ще ІНФОРМАЦІЯ_3 року.

Позивач вважає, що зазначені в статті образливі вислови не слід розглядати як оціночні судження, а є фактично неправдивими фактичними даними і являється достовірною інформацією, яка не відповідає дійсності, містить відомості про події та явища, які не існували взагалі або не відповідають дійсності.

Таким чином, висловлена в статті інформація крім критики та оцінки дій, містить конкретні факти, а також висловлювання, які не відповідають дійсності та принижують ділову репутацію КП ВМР «Муніципальна поліція», а тому дана інформація повинна бути визнана судом недостовірною та підлягає спростуванню шляхом публікації на цьому сайті та на сторінці «Facebook» тим же способом, що і недостовірна інформація, а ОСОБА_1 повинен принести за статтю публічні вибачення.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_2 підтримав позов, обґрунтовуючи його викладеними в ньому обставинами. Зазначив, що достовірними, не викликаючими сумнів даними про те, що автором зазначеної статті являється ОСОБА_1 не володіє.

Відповідач ОСОБА_1 позов не визнав стверджуючи, що не являється автором даної статті, але підтримує громадянську позицію автора статті і вважає, що підстав для задоволення позову не мається. Зазначає, що юридична особа може захищати лише ділову репутацію, поскільки честь і гідність належить лише фізичній особі. На його думку, автор статті лише висловлює свою позицію, переповідає слова людей і нічого не конкретизує, а тому дані висловлювання є оціночними судженнями, називаючи зокрема всіх чиновників «Інопланетними створіннями», а не персонально працівників позивача. Автор вживає загальноприйняті українські вислови з іронією, але не з образою. Таким чином вважає, що жодних підстав для задоволення позову по справі немає.

Ухвалою суду від 06.10.2015 року замінено неналежного http://20minut.ua на належного ТОВ «Видавництво «РІА» .

В судовому засіданні представник ТОВ «Видавництво «РІА» Цісар О.В. позов не визнав і просив відмовити в його задоволенні. Свої заперечення також надав в письмовому виді. Також зазначив, що ТОВ «Видавництво «РІА» не може повідомити дані особи, яка є автором даної статті, поскільки перевірка особистих даних не дає можливості перевірити надану їй інформацію щодо користувачів сайту.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позову приймаючи до уваги наступне.

По справі встановлено, щоІНФОРМАЦІЯ_2 року на шпальтах веб-сайту мережі Інтернет http://20minut.ua була розміщена стаття під назвою «ІНФОРМАЦІЯ_1». В даній статті наведена інформація, яка оцінює роботу муніципальної поліції критично. Зокрема в статті зазначено, що така поліція потрібна владі для «виконання замовлень та поповнення бюджету. Звичайно, хтось же повинен утримувати фонтан Президента».

В подальшому в статті працівників муніципальної поліції називають «самозванцями», «порушниками закону», «перевертнями в погонах», «інопланетними створіннями». Ці висловлювання позивач розцінює, як інформацію яка не відповідає дійсності та принижує честь, гідність та ділову репутацію позивача, а її автора ОСОБА_1 просять зобов'язати навести спростування та принести публічні вибачення , а спростування публікації провести на веб-сайті http://20minut.ua, де вони раніше були розміщені.

По справі встановлено, що визначаючи автором статті ОСОБА_1 позивач належним чином цього не перевірив і його авторство нічим не доведено. Відповідно до ч. 4 ст. 277 ЦК України - якщо , особа, яка поширила недостовірну інформацію невідома, фізична особа, право якої порушено, може звернутись до суду із заявою про встановлення факту недостовірності інформації та її спростування. Таким чином, суд не вправі зобов'язати ОСОБА_1 авторство якого по статті «ІНФОРМАЦІЯ_1» не доведено, навести спростування цієї публікації. Суд при цьому, керується положеннями ч. 4 ст. 60 ЦПК України відповідно до якої доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

По справі, те що ОСОБА_1 є автором статті є лише припущенням позивача.

Відповідно до ч. 1,2 ст. 34 Конституції України кожному гарантується право на свободу думки і слова, на вираження своїх поглядів та переконань. Кожен має право вільно збирати, зберігати, використовувати і поширювати інформацію усно, письмово або в інший спосіб - на свій вибір.

Відповідно до п. 12 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах, про захист честі, гідності та ділової репутації фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» належним відповідачем у разі поширення оспорюваної інформації в мережі Інтернет є автор відповідного матеріалу та власник веб-сайту, особи яких позивач повинен установити та зазначити в позовній заяві.

Відповідно до ч. 2 ст. 30 Закону України «Про інформацію» оціночними судженнями, за винятком образ чи наклепу, є висловлювання які не містять фактичних данних, зокрема критика, оцінка дій, а також висловлювання, що не можуть бути витлумачені як такі, що містять фактичні дані. Оціночні судження не підлягають спростуванню та доведенню їх справедливості.

Відповідно до ст.. 277 ЦК України не є предметом судового захисту оціночні судження, думки , переконання, критична оцінка певних фактів і недоліків які будучи вираженням суб'єктивної думки і поглядів відповідача не можна перевірити на предмет їх відповідності дійсності (на відміну від перевірки істинності фактів і спростувати.

Європейський суд з прав людини у відповідних рішеннях неодноразово відмічав, що свобода вираження поглядів становить одну з основних підвалин демократичного суспільства і одну із принципових умов його прогресу і самореалізації кожної особи та робить розрізнення між твердженням факту та оціночним судженням (справа «Лінгес проти Австрії»). Зокрема суд, зазначив, що вимога щодо доведення правдивості оціночного судження є неможливою та порушує свободу вираження поглядів та думок. Люди мають право мати думки та висловлювати їх вільно з питань, які становлять їх інтерес, думки які дехто чи навіть усі можуть вважати перебільшенням, обмеженими або упередженими, але думки, яких вони чесно дотримуються.

З цих позицій норм вітчизняного законодавства і практики Європейського суду з прав людини судження які були опубліковані в статті «ІНФОРМАЦІЯ_1» є оціночними, які носять критичний характер, але являються такими, що не можуть бути розцінені як такі, що містять фактичні дані. Автор даної статті описує зі вживанням гострих виразів свою громадянську позицію щодо дій окремих працівників КП ВМР «Муніципальна поліція», застосовує вирази, які не являються нецензурними і не наводить в статті жодних конкретних фактів, які можливо перевірити на предмет їх істинності.

Таким чином, викладені в статті відомості є оціночними судженнями, які не можна перевірити на предмет їх відповідності дійсності, а тому ці судження не підлягають спростуванню та доведенню їх правдивості.

Суд вважає, що позивач, як юридична особа, наділена правом захищати свою ділову репутацію, а не честь і гідність, чим наділені лише фізичні особи. Також, в законодавстві відсутнє поняття публічне вибачення. Суд також приймає до уваги, що відповідно до письмових пояснень ТОВ «Видавництво «РІА» оспорювана стаття була видалена з веб-сайту http://20minut.ua 11.09.2015 року.

Судових витрат по справі які підлягають відшкодуванню немає.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 16,277 ЦК України, Законом України «Про інформацію», ст.ст. 57-61, 212-215, 218 ЦПК України,

В И Р І Ш И В:

В позові Комунального підприємства Вінницької міської ради «Муніципальна поліція» до ОСОБА_1, ТОВ «Видавництво «РІА» про захист честі, гідності та ділової репутації - відмовити.

Рішення суду може буди оскаржено протягом 10 днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги.

Суддя: