_____________________________________________________________________________________________________________________
Справа № 520/5910/15-ц
Провадження № 2/520/3311/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.06.2015 року Київський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого-судді Васильків О.В.

при секретарі - Дідур Г.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житлом, суд,-

встановив:

27.04.2015 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до відповідача, в якому просить визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, таким, що втратив право на користування житловим приміщенням - квартирою АДРЕСА_1. При цьому позивач посилається на те, що він є власником квартири АДРЕСА_1. Відповідач, що є внуком позивача, зареєстрований за вказаною адресою. Однак, і червні 2012 року виїхав на постійне місце проживання до США, у зв'язку із чим уже три роки не проживає у спірній квартирі, та не з'являється у ній. Факт реєстрації відповідача призводить до збільшення розміру комунальних послуг, які позивач оплачує особисто, у зв'язку із чим змушений звернутись до суду.

Позивач ОСОБА_1 у судовому засіданні позов підтримав та просить його задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 до судового засідання повторно не з'явився, повідомлявся. Матеріали справи містять заяву відповідача, в якій він не заперечує проти зняття його з реєстрації за адресою: АДРЕСА_1.

Вислухавши позивача, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Як встановлено у судовому засіданні, позивач ОСОБА_1 зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1, відповідно до ордеру № 1149, виданого йому на право заняття трьох кімнат загальною площею 39,28 кв.м. у вказаній квартирі на основі рішення виконкому Жовтневої районної Ради народних депутатів м. Одеси від 21.11.1980 року.

Згідно довідки № 790 від 02.04.2015 року за адресою: АДРЕСА_1 зареєстровані: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3; ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1; ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4; ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3; ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_5; ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_6; ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_7; ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_8 /а.с. 10/.

Окрім того, відповідно до довідки відділу адресно-довідкової роботи ГУ ДМС України в Одеській області, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_9, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 /а.с. 17/.

Судом досліджено акт складений дідусем та бабусею відповідача ОСОБА_1 та ОСОБА_5, акт батька відповідача ОСОБА_4, та акт тітки відповідача ОСОБА_8, складені 30.03.2015 року, з яких вбачається, що відповідач ОСОБА_2 разом із своєю матір'ю ОСОБА_10 виїхали в червні 2012 року до США /а.с. 5, 6, 7/.

Також судом досліджено заяву сусідів позивача ОСОБА_11 та ОСОБА_12, якою підтверджено факт від'їзду на постійне місце проживання до США ОСОБА_2 разом із матір'ю у 2012 році /а.с. 8/.

Факт не проживання ОСОБА_2 підтверджено і актом від 02.04.2015 року, складеним ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15 /а.с. 9/.

Відповідно до заяви ОСОБА_4 від 11.05.2012 року, посвідченої приватним нотаріусом ОМНО Криворотенко Л.І., ОСОБА_4 надав згоду своєму неповнолітньому сину ОСОБА_2 на виїзд до США на постійне місце мешкання /а.с. 11/.

Матеріали справи містять також копію паспорта громадянина України ОСОБА_2 із відміткою місця реєстрації за спірною адресою /а.с. 13/ та копію американського водійського посвідчення ОСОБА_2 /а.с. 14/.

Судом також досліджено довідку Одеського навчально-виховного комплексу «Надія» «Загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів-дошкільний заклад № 275» Одеської міської ради Одеської області № 129 від 20.03.2015 року, з якої слідує, що ОСОБА_2 навчався у вказаному закладі з 02.09.2002 року та 05.06.2012 року вибув після закінчення дев'ятого класу у зв'язку із від'їздом за кордон на постійне місце проживання до США /а.с. 15/.

В ході судового розгляду справи судом допитано свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5, які підтвердили факт не проживання відповідача за адресою: АДРЕСА_1. Також пояснили, що відповідач у США закінчив навчання, отримав водійське посвідчення, працевлаштувався та планує оформити громадянство.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 ЖК України, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців.

Статтею 72 ЖК УРСР передбачено, що визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.

Згідно ч. 2 ст. 107 ЖК України, якщо з жилого приміщення вибуває не вся сім'я, то договір найму жилого приміщення не розривається, а член сім'ї, який вибув, втрачає право користування цим жилим приміщенням з дня вибуття.

З урахуванням вказаного, та враховуючи заяву відповідача про визнання позовних вимог, суд приходить до висновку, що позовна заява ОСОБА_1 підлягає задоволенню, так як обґрунтована та доведена.

Керуючись ст. ст. 3, 60, 158, 169, 212-215, 218 ЦПК України, ст. ст. 71-72, 107 ЖК УРСР, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1, - задовольнити.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_9, таким, що втратив право користування житловим приміщенням - квартирою АДРЕСА_1.

Вказане рішення є підставою для зняття ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_9, з реєстраційного обліку за адресою: АДРЕСА_1.

Рішення може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги через суд першої інстанції протягом десяти днів з дня його проголошення або протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення особами, які не були присутні в судовому засіданні під час проголошення рішення.

Суддя Васильків О. В.