Справа № 162/2346/13-ц Головуючий у 1 інстанції: Антонюк О.В.
Провадження № 22-ц/773/961/15 Категорія: 48 Доповідач: Матвійчук Л. В.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 липня 2015 року місто ОСОБА_1

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Волинської області в складі:

головуючого - судді Матвійчук Л.В.,

суддів - Осіпука В.В., Мудренко Л.І.,

при секретарі Губарик К.А.,

з участю відповідача ОСОБА_2,

представника відповідача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя, за апеляційною скаргою відповідача ОСОБА_2 на рішення Камінь-Каширського районного суду від 07 квітня 2015 року,

В С Т А Н О В И Л А :

Рішенням Камінь-Каширського районного суду від 07 квітня 2015 року позов ОСОБА_3 задоволено.

Ухвалено визнати житловий будинок з господарськими та побутовими будівлями і спорудами, що знаходяться у смт. Любешів по вул. Брестська, 10, Любешівського району, Волинської області, автомобіль «Фольксваген Кадді», 2006 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1, телевізор «Елджі», телевізор «Голстар», телевізор «Соні», антену супутникового телебачення, холодильник, морозильну камеру, мікрохвильову піч, газову плиту «Гефест», пилосмок, пральну машину, стінку кімнатну для залу, стінку кухонну, мякий куточок та газовий котел спільною сумісною власністю ОСОБА_3 та ОСОБА_2.

Житловий будинок з господарськими та побутовими будівлями і спорудами, що знаходяться у смт. Любешів по вул. Брестська, 10, Любешівського району, Волинської області, поділити між співвласниками ОСОБА_3 та ОСОБА_2 в натурі у відповідності до варіанту № 1 судової будівельно-технічної експертизи № О-57/1 від 03.07.2014 року та додаткової судової будівельно-технічної експертизи № О-17 від 12.02.2015 року.

Визнати право власності за ОСОБА_3 та виділити йому у житловому будинку та господарських будівлях і спорудах, що знаходяться за адресою: смт. Любешів, вул. Брестська, 10, Любешівський район, Волинська область, такі приміщення: тамбур 1-5, кладову 1-4, кухню 1-6, кімнату 1-3, кімнату 2-14, кладову 2-15, кімнату 2-16, балкон а2, та 57/100 частин хліва-гаража «Б-1» (хлів 10,54 х 4,38 м).

Всього виділити у власність ОСОБА_3 48/100 часток житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходяться у смт. Любешів по вул. Брестська, 10, Любешівського району, Волинської області, вартістю 361268 грн. (триста шістдесят одна тисяча двісті шістдесят вісім) 35 коп.

Визнати право власності за ОСОБА_2 та виділити їй у житловому будинку та господарських будівлях і спорудах, що знаходяться за адресою: смт. Любешів, вул. Брестська, 10, Любешівський район, Волинська область, такі приміщення: тамбур 1-1, кладову 1-2, прихожу 1-8, вбиральню 1-9, ванну 1-10, кладову 1-7, хол 2-11, кімнату 2-12, кладову 2-13, сходи а1, балкон а3 та 43/100 частин хліва-гаража «Б-1» (гараж 8,25 х 4,55 м).

Всього виділити у власність ОСОБА_2 52/100 часток житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходяться у смт. Любешів по вул. Брестська, 10, Любешівського району, Волинської області, вартістю 397166 грн. (триста девяносто сім тисяч сто шістдесят шість) 65 коп.

Зобов'язати ОСОБА_3 та ОСОБА_2 провести будівельні роботи і переобладнання у житловому будинку, а саме: закласти цеглою дверні прорізи між приміщеннями 1-6 і 1-8, 1-3 і 1-8, 2-16 і 2-11, 2-14 і 2-11; влаштувати автономні мережі електропостачання, опалення, газопостачання, водопостачання, каналізації, переобладнати пічне опалення, на загальну суму 85202 грн. (вісімдесят пять тисяч двісті дві) (вартість переобладнань для кожного співвласника становить по 42601 грн. (сорок дві тисячі шістсот одна)).

Зобов'язати ОСОБА_3 провести будівельні роботи і переобладнання у житловому будинку, а саме: влаштувати добудову площею 7,5 кв.м. (санвузол) з розмірами, як показано на плані до висновку судової будівельно-технічної експертизи № О-57/1 від 03.07.2014 р. (додаток № 3); влаштувати дверний проріз із вхідними дверима та віконним прорізом на місці віконного прорізу в приміщенні 1-5; влаштувати ганок на три сходинки площею 4,0 кв.м.; демонтувати умивальник та цегляну кухонну піч в приміщенні 1-6; влаштувати дверний проріз між приміщеннями 1-6 і 1-3, 2-16 і 2-14; влаштувати гвинтові міжповерхові сходи в приміщенні 1-6; переобладнати приміщення 1-6 в кухню-вітальню, всього на суму 104866 грн. (сто чотири тисячі вісімсот шістдесят шість).

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 різницю між ідеальною та реальною частками поділу будинковолодіння у розмірі 17949 грн. (сімнадцять тисяч девятсот сорок девять) 15 коп., що були внесені ОСОБА_2 на депозитний рахунок Територіального управління Державної судової адміністрації України в Волинській області (р/р 0983, , МФО 803014 в ГУДКУ у Волинській області).

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 різницю вартості будівельних робіт по переобладнанню будинковлодіння у розмірі 52433 грн. (пятдесят дві тисячі чотириста тридцять три).

Визнати за ОСОБА_3 та ОСОБА_2 в порядку поділу майна подружжя право власності по 1/2 частині за кожним на автомобіль «Фольксваген Кадді», 2006 року випуску, д.н.з. НОМЕР_2.

Виділити із спільного майна подружжя у власність ОСОБА_3: телевізор «Елджі» вартістю 2000 грн. (дві тисячі), антену супутникового телебачення вартістю 1600 грн. (одна тисяча шістсот), стінку кімнатну для залу вартістю 2000 грн. (дві тисячі), мякий куточок вартістю 2000 грн. (дві тисячі), газовий котел вартістю 1500 грн. (одна тисяча пятсот), а всього майна на загальну суму 9100 грн. (девять тисяч сто).

Виділити із спільного майна подружжя у власність ОСОБА_2: телевізор «Голстар» вартістю 400 грн. (чотириста), телевізор «Соні» вартістю 200 грн. (двісті), холодильник вартістю 2000 грн. (дві тисячі), морозильну камеру вартістю 1000 грн. (одна тисяча), мікрохвильову піч вартістю 100 грн. (сто), газову плиту «Гефест» вартістю 1500 грн. (одна тисяча пятсот), пилосмок вартістю 100 грн. (сто), пральну машину вартістю 2400 грн. (дві тисячі чотириста), стінку кухонну вартістю 1500 грн. (одна тисяча пятсот), а всього майна на загальну суму 9200 грн. (девять тисяч двісті).

Внесені ОСОБА_3 кошти на депозитний рахунок суду, відповідно до квитанції від 01.04.2005 року, платіжного доручення № Р24А42188 від 01.04.2014 року на суму 7579 грн. (сім тисяч пятсот сімдесят девять) 01 коп., платіжного доручення № Р24А40825 від 03 грудня 2014 року на суму 10000 грн. (десять тисяч), платіжного доручення від 05 грудня 2014 року на суму 370 грн. (триста сімдесят) 14 коп. публічного акціонерного товариства КБ «Приватбанк», на розрахунковий рахунок № 0983 банку ГУ ДКСУ у Волинській області МФО 803014, , одержувач Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Волинській області, - повернути ОСОБА_3.

Додатковим рішенням Камінь-Каширського районного суду від 23 квітня 2015 року рішення суду від 07 квітня 2015 року доповнено.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 7118 гривень 30 копійок понесених ним судових витрат.

В апеляційній скарзі відповідач ОСОБА_2, покликаючись на порушення судом норм матеріального права просила рішення суду в частині стягнення з неї на користь позивача різниці вартості будівельних робіт по переобладнанню будинковолодіння у розмірі 52433 грн. та віднесення до спільної подружньої власності автомобіля «Фольксваген Кадді» та його поділу скасувати і ухвалити в цій частині нове рішення, яким у задоволенні цих позовних вимог відмовити.

Колегія суддів, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає відхиленню з таких мотивів.

Судом першої інстанції встановлено, що позивач ОСОБА_3 та відповідач ОСОБА_2 перебували в зареєстрованому шлюбі з 16 жовтня 1993 року по 20 березня 2012 року. За час шлюбу сторонами був побудований житловий будинок з господарськими та побутовими будівлями і спорудами, що знаходяться у смт. Любешів по вул. Брестська, 10, Любешівського району, Волинської області. Свідоцтво про право власності на це нерухоме майно було видане виконкомом Любешівської селищної ради Камінь-Каширського району Волинської області 31 січня 2001 року на ім'я позивача ОСОБА_3

Судом також встановлено, що за час шлюбу сторонами 15.10.2011 року був придбаний автомобіль «Фольксваген Кадді», 2006 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1. Право власності на цей транспортний засіб було зареєстровано 01.12.2011 року за відповідачкою ОСОБА_2 з правом керування автомобілем позивачем ОСОБА_3, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу САК 280334 (Т. 1 а.с. 125, 127). За час шлюбу сторонами також були придбані телевізор Елджі, телевізор Голстар, телевізор Соні, антена супутникового телебачення, холодильник, морозильна камера, мікрохвильова піч, газова плита Гефест, пилосмок, пральна машина, стінка кімнатна для залу, стінка кухонна, мякий куточок та газовий котел.

Статтею 60 СК України передбачено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Згідно з ст. 69 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу.

Частиною 1 ст. 71 СК України передбачено, що майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі.

У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. За рішенням суду частка співвласника може бути збільшена або зменшена з урахуванням обставин, які мають істотне значення (ч. 2 ст. 372 ЦК України).

Згідно з положеннями п. 22 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року N 11 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя", поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими ст. ст. 69 - 72 СК України та ст. 372 ЦК України.

З матеріалів справи вбачається, що 31 січня 2001 року виконкомом Любешівської селищної ради Камінь-Каширського району Волинської області на ім'я позивача ОСОБА_3 було видано свідоцтво про право власності на житловий будинок з господарськими та побутовими будівлями і спорудами, що знаходяться у смт. Любешів по вул. Брестська, 10, Любешівського району, Волинської області.

Відповідно до висновку судової будівельно-технічної експертизи № О-57/1 від 03.07.2014 року по погодженому сторонами першому варіанту поділу будинку сторонам слід виконати певні будівельні роботи по переплануванню житлового будинку в дві ізольовані квартири.

З висновку додаткової судової будівельно-технічної експертизи від 12.02.2015 року (Т. 2 а.с. 172-196) затрати співвласників будинковолодіння для переобладнання житлового будинку після розподілу по першому варіанту з влаштуванням двох ізольованих квартир становитимуть: для першого співвласника - 147467 грн., а для другого співвласника - 42601 грн.. Відхилення від затрат на перепланування та переобладнання будинковолодіння на користь першого співвласника становитиме 52433 грн.

Ухвалюючи оскаржуване рішення в частині поділу будинку, суд першої інстанції, обгрунтовано виходив із того, що спірний житловий будинок є спільним сумісним майном колишнього подружжя, сторін у справі, та підлягає поділу у рівних частках, виходячи із запропонованого та погодженого сторонами варіанту поділу визначеного експертизою. А також прийшов до вірного висновку про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 різниці між ідеальною та реальною частками поділу будинковолодіння у розмірі 17949 грн. та різниці вартості будівельних робіт по переобладнанню будинковлодіння у розмірі 52433 грн.

Покликання апелянта, що суд безпідставно стягнув різницю вартості будівельних робіт по переобладнанню будинковлодіння в ізольовані квартири не заслуговують на увагу.

Відповідно до ч. 3 ст. 372 ЦК України у разі поділу майна між співвласниками право спільної сумісної власності на нього припиняється.

Виділ частки може мати місце за наявності технічної можливості переобладнати приміщення в ізольовані квартири.

Проведення будівельних робіт по переобладнанню будинковлодіння в ізольовані квартири, зазначених у висновку експертизи, необхідні для забезпечення ізольованого користування їх частками, а тому рішення суду в цій частині відповідає вимогам чинного законодавства.

Покликання суду на ст. 360 ЦК України, яка регулює зобовязальні відносини між співвласниками при праві спільної часткової власності хоча є помилковим, про що зазначає апелянт в апеляційній скарзі, проте не впливає на правильність вирішення судом спору між сторонами, оскільки суд стягуючи різницю вартості проведення будівельних робіт, виходив з того що у разі поділу майна подружжя, а саме житлового будинку, право спільної сумісної власності на нього припиняється.

Що стосується поділу автомобіля «Фольксваген Кадді», 2006 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1, то суд першої інстанції прийшов до правильного висновку, що даний автомобіль є спільною сумісною власністю сторін і підлягає поділу між ними в рівних частках.

Доводи апеляційної скарги про те, що автомобіль «Фольксваген Кадді», 2006 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1 є особистою власністю ОСОБА_2 не заслуговують на увагу та спростовуються дослідженими судом доказами. Зокрема, судом встановлено, що вищезазначений автомобіль придбаний сторонами 15.10.2011 року під час шлюбу.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про недоведеність належними доказами того, що спірний автомобіль належить на праві особистої приватної власності відповідачу ОСОБА_2, оскільки на останню покладено обовязок спростування презумпції виникнення права спільної сумісної власності. Беззаперечно не свідчить про факт придбання автомобіля за кошти відповідача і наявний в матеріалах справи договір дарування грошових коштів на придбання автомобіля, укадений між ОСОБА_2 та ОСОБА_4 в простій письмовій формі, який всупереч вимогам ч.5 ст. 719 ЦК України нотаріально не посвідчений. Інших належних та допустимих доказів, у відповідності до вимог ст.ст.10, 60 ЦПК України, на підтвердження особистої власності ОСОБА_2 на спірний автомобіль ні до суду першої інстанції, ні до апеляційного суду не надано. Показаннями свідків не можуть підтверджуватися обставини придбання автомобіля під час зареєстрованого шлюбу тільки за кошти відповідача по справі.

Рішення суду першої інстанції в іншій частині в апеляційному порядку не оскаржується, а тому не переглядається судом апеляційної інстанції.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, підстави для його зміни чи скасування відсутні.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 308, 313, 314 ЦПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_2 відхилити, а рішення Камінь-Каширського районного суду від 07 квітня 2015 року в даній справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий

Судді