Провадження № 22-ц/783/2280/15 Доповідач в 2-й інстанції: Мікуш Ю. Р.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 травня 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області в складі :

Головуючого судді: Мікуш Ю.Р.

Суддів: Ніткевича А.В., Павлишина О.Ф.

Секретар: Гацій І.І.

З участю представника відповідача Цвьок Б.І., представника позивача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "АХА Страхування" на рішення Сихівського районного суду м.Львова від 21 січня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_4 до Приватного акціонерного товариства "АХА Страхування" про стягнення страхового відшкодування,-

ВСТАНОВИЛА:

Оскаржуваним рішенням Сихівського районного суду м. Львова від 21 січня 2015 року позов задоволено.

Стягнуто з Приватного акціонерного товариства «АХА Страхування» в користь ОСОБА_4 страхове відшкодування в сумі 54 777 (п»ятдесят чотири тисячі сімсот сімдесят сім) грн. 71 коп. та 800 (вісімсот) грн. витрат на проведення автотоварознавчого дослідження.

Стягнуто з Приватного акціонерного товариства «АХА Страхування» в користь держави 555грн.77 коп. судового збору.

Рішення оскаржило Приватне акціонерне товариство «АХА Страхування» в особі представника Цьвок Б.І. В апеляційній скарзі зазначає, що вважає рішення незаконним, необґрунтованим та таким, що підлягає скасуванню. Стверджує, що висновок суду про надання переваги висновку експерта ОСОБА_6 є помилковим, необґрунтованим та таким, що не відповідає вимогам ЦПК України, оскільки такий не відображає реальний збиток, який завданий власнику застрахованого транспортного засобу, тому його дані не можуть братися до уваги для визначення розміру страхового відшкодування за договором. Вказує, що оцінювач ОСОБА_7 має вищу економічну освіту, кваліфікацію аварійного комісара, кваліфікаційне свідоцтво оцінювача та зареєстрований в Державному реєстрі оцінювачів за напрямком «Оцінка об»єктів у матеріальній формі» та за спеціалізацією у межах напрямку «Оцінка колісних транспортних засобів», а відтак мав право оцінювати вартість відновлювального ремонту транспортного засобу, що не суперечить ОСОБА_3 товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів. Звертає увагу суду на те, що відповідно до п.2.1.г`) Правил дорожнього руху водій транспортного засобу повинен мати при собі поліс (сертифікат) обов»язкового страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, однак як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення від 09.08.2014 року та Постанови в справі про адміністративне правопорушення, ОСОБА_4 керував автомобілем без полісу (сертифіката) обов»язкового страхування цивільно - правої відповідальності власників наземних транспортних засобів , чим порушив ч.1 ст.126 КУпАП, а відтак з урахуванням п.8.1 Договору це надає Страховику право не виконувати свої зобов»язання за Договором відносно цієї події. Під час розгляду справи суд не врахував дані обставини, надав перевагу одному доказу над іншим належним чином не обґрунтувавши таке рішення, а тому його скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника відповідача Цвьок Б.І. на підтримання доводів апеляційної скарги, заперечення на апеляційну скаргу представника позивача ОСОБА_3 вивчивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення.

Матеріалами справи та судом встановлено, що між позивачем та відповідачем 14.01.2014 року був укладений договір добровільного страхування наземного транспорту ФО,5_9108Га/14лв/схАС (а.с.5-10).

Відповідно до умов цього договору позивач зобов'язався сплачувати страхові платежі у визначені строки, а відповідач взяв на себе зобов'язання здійснити страхову виплату у разі настання страхового випадку.

Як вбачається з матеріалів справи 09.08.2014 року на вул. Кн. Ольги - В. Великого в м. Львові, сталася дорожньо-транспортна пригода, в результаті якої транспортний засіб позивача зазнав технічних пошкоджень.

З протоколів про адміністративне правопорушення вбачається, що дорожньо-транспортна пригода сталась з вини позивача (а.с.62,63).

29.08.2014 року ПАТ «АХА Страхування» на повідомлення позивача від 09.08.2014 року про страховий випадок надало відповідь що згідно звіту вартість відновлення пошкодженого транспортного засобу становить 94 106,35 грн. та перевищує 70 % його дійсної вартості на момент укладення договору та за умовами договору визнається повною загибеллю транспортного засобу, а тому розмір страхового відшкодування визначено у сумі 17 491,44 грн.

Такий висновок страховиком зроблено на підставі звіту №1187/14 про оцінку автомобіля MAZDA 3 реєстраційний номер НОМЕР_1 який виконано СПДФО ОСОБА_10.(а.с.94-122).

Відповідно до ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Ст. 990 Цивільного кодексу України передбачено, що страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката).

Згідно з ст.6 ЗУ «Про страхування » добровільне страхування - це страхування, яке здійснюється на основі договору між страхувальником і страховиком. Загальні умови

і порядок здійснення добровільного страхування визначаються правилами страхування, що встановлюються страховиком самостійно відповідно до вимог цього Закону. Конкретні умови страхування визначаються при укладенні договору страхування відповідно до

законодавства.

Згідно з п.п. 28.10, 28.11 договору при пошкодженні транспортного засобу внаслідок страхового випадку розмір збитків визначається шляхом складання кошторису вартості відновлення транспортного засобу в який включається вартість запасних частин, деталей, обладнання та матеріалів що підлягають заміні без урахування експлуатаційного зносу, а також вартість ремонтних робіт. Розмір страхового відшкодування в даному випадку дорівнює розміру збитків, визначених в кошторисі збитків, за вирахуванням суми франшизи по відповідному ризику.

Відповідно до п.п.28.8, 28.23.2 договору при повній загибелі транспортного засобу страхове відшкодування сплачується в розмірі дійсної вартості транспортного засобу на момент укладення договору за вирахуванням суми знецінення транспортного засобу за період страхування, вартості залишків транспортного засобу та встановленої договором суми франшизи.

Згідно п.23 договору повною загибеллю транспортного засобу є випадок, коли вартість відновлення пошкодженого транспортного засобу перевищує 70 % його дійсної вартості на момент укладення договору та перевищує різницю між страховою сумою, встановленою на відповідний період надання послуг та вартістю залишків транспортного засобу.

У п.28.12 Договру передбачено, що у випадку виникнення суперечок між сторонами про причини та розмір збитку(витрат на відновлення транспортного засобу) кожна з Сторін має право вимагати проведення незалежної експертизи. Експертиза здійснюється за рахунок Сторони, яка вимагала її проведення. Страховик приймає на себе частину витрат по експертизі, що відповідає співвідношенню суми, у виплаті якої раніше було відмовлено, і суми відшкодування, сплаченої після проведення експертизи.

Задовольняючи позов суд першої інстанції виходив з того, що згідно з висновком №4774 автотоварознавчого дослідження здійсненого експертом ОСОБА_6 вартість відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля становить 72 794,15 грн., що становить 69,32% від страхової суми.

Колегія суддів вважає такий висновок суду обґрунтованим, виходячи з наступного.

У роз»ясненнях викладених у п. 15 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 березня 2013 року № 4 "Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки" зазначено, якщо пошкоджений транспортний засіб не може бути відновлено або вартість його відновлювального ремонту з урахуванням зношеності та втрати товарної вартості перевищує його ринкову вартість на момент пошкодження, розмір шкоди визначається за ринковою вартістю транспортного засобу на момент пошкодження.

Тобто транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим, а власник транспортного засобу згоден із визнанням транспортного засобу фізично знищеним. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно з експертизою, проведеною відповідно до вимог законодавства, витрати на ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди.

У разі якщо власник транспортного засобу не згоден із визнанням транспортного засобу фізично знищеним, йому відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а також витрати з евакуації транспортного засобу з місця цієї пригоди.

Якщо ж транспортний засіб визнано фізично знищеним, відшкодування шкоди виплачується у розмірі, який відповідає вартості транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди та витратам з евакуації транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди.

В судовому засіданні апеляційної інстанції представник позивача пояснив, що в даний час автомобіль відремонтований та експлуатується, а відтак це спростовує висновок аварійного комісара про повну загибель транспортного засобу.

В свою чергу, колегія суддів вважає цілком правомірним висновок суду, що відповідач не представив жодних належних та допустимих доказів в обгрунтування своєї позиції щодо необ»єктивності висновку №4774 автотоварознавчого дослідження здійсненого експертом ОСОБА_6

Так як страховий випадок дійсно мав місце, позивач не погодився з висновком аварійного комісара про повну загибель транспортного засобу та в обґрунтування свого позову звернувся до незалежного експерта для проведення автотоварознавчого дослідження, а відтак не позбавлений права отримати страхове відшкодування.

Крім того, як вбачається з висновку експерта ОСОБА_11 в такому не зазначено станом на який час встановлена вартість автомобіля на момент ДТП чи на момент укладення договору, а відтак такий містить розбіжності та вірно не прийнятий до уваги судом першої інстанції.

Відповідно до ст.212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об»єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв»язок доказів у їх сукупності.

Доводи апеляційної скарги що позивач керував транспортним засобом без полісу обов»язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів надає право Страховику не виконувати свої зобов»язання за договором, а зокрема не виплачувати страхове відшкодування, колегія суддів не приймає до уваги, оскільки за це порушення, позивач поніс адміністративну відповідальність у вигляді штрафу, що підтверджується постановою про адміністративне порушення.

Крім цього, відмова у виплаті страхового відшкодування ґрунтувалась на повній загибелі автомобіля та Страховик в цей момент не заперечував, що позивач мав право керувати транспортним засобом, а відтак суд першої інстанції вірно не досліджував дані обставини, оскільки такі не мають правового значення для вирішення даного спору.

Враховуючи, що договір добровільного страхування був укладений з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції ухвалив рішення, яке відповідає вимогам матеріального та процесуального права та доводи апеляційної скарги не дають підстав для його скасування.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням вимог матеріального і процесуального права.

Керуючись п. 1 ч. 1 ст. 307, ч. 1 ст. 308, ст., п. 1 ч. 1 ст. 314, ст.ст. 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "АХА Страхування" - відхилити.

Рішення Сихівського районного суду м.Львова від 21 січня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ухвалою законної сили.

Головуючий: Ю.Р.Мікуш

Судді: А.В. Ніткевич

О.Ф. Павлишин