РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.06.2015 року м. Житомир

Богунський районний суд міста Житомира в складі:

головуючого судді Кузнєцова Д.В.,

при секретарі с/з ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про встановлення порядку користування земельною ділянкою, -

ВСТАНОВИВ:

Гр. ОСОБА_2 звернувся до суду із указаним позовом в якому зазначив, що йому на праві власності згідно договору дарування від 24.03.2003 року належить 1/2 частки житлового будинку за адресою: м. Житомир, вул. Барашівська, 29-б. Власником іншої 1/2 частки будинку є відповідач. Рішенням Житомирської міської ради від 02 березня 2010 року №1206 позивачу та відповідачу надано безоплатно у власність земельні ділянки для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд. Як зазначено у позовній заяві позивач та відповідач домовились усно про межі користування земельною ділянкою, однак на теперішній час між сторонами по справі виникла необхідність кожному приватизувати земельні ділянки. Посилаючись на положення ст.ст. 120, 152 Земельного кодексу України просить суд виділити в користування позивачу та відповідачу земельну ділянку площею 0,03615 га по вул. Барашівській, 29-б у м. Житомирі за кожною із сторін по справі.

Позивач та його представник в судовому засіданні підтримали свої вимоги, просили виділити в користування земельну ділянку площею 0,0356 га за 2-м варіантом висновку земельно-технічної експертизи.

Відповідач в судовому засіданні погодився із виділенням в користування земельної ділянки за 2-м варіантом висновку земельно-технічної експертизи, однак тільки після того як позивач, перемістивши паркан, звільнить частину земельної ділянки для відповідача. Зазначив, що разом із позивачем звертались до компетентних органів, що б приватизувати земельну ділянку по вул. Барашівській, 29-б, однак згодом сторони призупинили вчиняти необхідні дії, направлені на її приватизацію.

Суд, заслухавши пояснення сторін, представника позивача, дослідивши матеріали справи та оцінивши надані сторонами докази, приходить до висновку про необхідність відмови в задоволенні позовних вимог з наступних підстав.

Судом встановлено, що на підставі договору дарування від 24.03.2003 року, посвідченого державним нотаріусом Другої житомирської державної нотаріальної контори ОСОБА_4, позивачу ОСОБА_2 належить на праві приватної власності 1/2 частка житлового будинку, розташованого за адресою: м. Житомир, вул. Барашівська, 29-б. Власником іншої 1/2 частки вказаного будинку є відповідач ОСОБА_3, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом від 26.03.2003 року.

Як вбачається із рішення Житомирської міської ради від 02.03.2010 року № 1206 "Про приватизацію, передачу в оренду, надання дозволу на складання проектів із землеустрою щодо відведення земельних ділянок громадян" позивачу ОСОБА_2 надано безоплатно у власність для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських споруд по вул. Барашівській, 29-б земельну ділянку площею 0,0355 га, а відповідачу ОСОБА_3 площею 0,0368 га.

За змістом ст. 88 ЗК України та п. 21 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 16.04.2004 року "Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ" співвласники жилого будинку мають право звертатись до суду із позовом про встановлення порядку користування земельною ділянкою, на якій розташований належний їм жилий будинок, виходячи з розміру їхніх часток у спільній власності на будинок.

У п. 19 зазначеної Постанови Пленуму Верховного Суду України від 16.04.2004 року № 7 судам надано роз'яснення, що у справах за позовом учасників спільної власності на землю про встановлення порядку володіння й користування спільною земельною ділянкою, на якій розташовані належні їм жилий будинок, господарські будівлі та споруди, суд з'ясовує і враховує можливість нормального користування будинком і здійснення догляду за ним, розташування господарських будівель, споруд, необхідність зведення будівель, розташування плодово-ягідних насаджень співвласників, можливість проходу з вулиці на подвір'я тощо. Враховуються також вимоги санітарних правил і правил протипожежної безпеки. В разі неможливості перенесення співвласником господарських будівель і насаджень на надану в його користування частину ділянки суд має обговорити питання про відповідну грошову компенсацію.

За ухвалою суду була проведена судова земельно-технічна експертиза для визначення варіантів встановлення порядку користування земельною ділянкою між співвласниками будинку за адресою: м. Житомир, вул. Барашівська, 29-б.

Відповідно до висновку № 3-Е/15 судової земельно-технічної експертизи від 31.03.2015 року визначені два варіанти встановлення порядку користування земельною ділянкою за адресою: м. Житомир, вул. Барашівська, 29-б (а.с. 46-65).

Сторони не можуть дійти згоди щодо порядку користування цією земельною ділянкою.

Як розяснено судам в п. 21 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 16.04.2004 року № 7 виходячи з того, що порядок користування спільною земельною ділянкою, у тому числі тією, на якій розташовані належні співвласникам жилий будинок, господарські будівлі та споруди, визначається насамперед їхньою угодою залежно від розміру їхніх часток у спільній власності на будинок, суд відповідно до статті 88 ЗК бере до уваги цю угоду при вирішенні спорів як між ними самими, так і за участю осіб, котрі пізніше придбали відповідну частку в спільній власності на землю або на жилий будинок і для яких зазначена угода також є обов'язковою. Це правило стосується тих випадків, коли жилий будинок було поділено в натурі. Якщо до вирішення судом спору між співвласниками жилого будинку розмір часток у спільній власності на земельну ділянку, на якій розташовані будинок, господарські будівлі та споруди, не визначався або вона перебувала у користуванні співвласників і ними не було досягнуто угоди про порядок користування нею, суду при визначенні частини спільної ділянки, право на користування якою має позивач (позивачі), слід виходити з розміру його (їх) частки у вартості будинку, господарських будівель та споруд на час перетворення спільної сумісної власності на спільну часткову чи на час виникнення останньої.

При цьому у п. 25 зазначеної вище постанови Пленуму міститься посилання про обовязок сторін по справі подати свої докази чи повідомити про них суд до або під час попереднього судового засідання, зокрема, у справах про встановлення порядку користування земельною ділянкою співвласників житлового будинку: документи про надання її для будівництва та обслуговування житлового будинку й господарських будівель та споруд; план земельної ділянки, відведеної в натурі (на місцевості); план цієї ділянки із зазначенням її частин, що перебувають у фактичному користуванні кожного із співвласників житлового будинку, а також розташованих на ній будівель, плодоягідних насаджень; правовстановлюючі документи на будинок із зазначенням розміру часток кожного із співвласників; угоду чи рішення суду про поділ будинку в натурі або визначення порядку користування ним і угоду про порядок користування земельною ділянкою, якщо вона мала місце.

Як вбачається із матеріалів справи і не заперечується сторонами, житловий будинок разом із господарськими спорудами по вул. Барашівській, 29-б не був поділений в натурі між його співвласниками, так само угоди чи рішення суду про визначення порядку користування будинком не існує, за таких обставин суд вважає за неможливо задовольнити позовні вимоги та встановити порядок користування земельною ділянкою між сторонами по справі.

Окрім цього судом звернуто увагу на те, що за запропонованими судовим експертом варіантами земельної ділянки по вул. Барашівській, 29-б в м. Житомирі відповідачу ОСОБА_3 планувалось виділити земельну ділянку площею приблизно 0,0355 га, хоча відповідно до рішення Житомирської міської ради від 02.03.2010 року № 1206 "Про приватизацію, передачу в оренду, надання дозволу на складання проектів із землеустрою щодо відведення земельних ділянок громадян" останньому надавалась (передавалась) безоплатно у власність ділянка площею 0,0368 га.

На підставі викладеного вище, керуючись ст. 88 ЗК України, ст.ст. 10, 11, 60, 88, 209, 212-215 ЦПК України суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_2 відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Житомирської області через Богунський районний суд міста Житомира шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Д.В. Кузнєцов