Справа № 303/3367/15-ц
Номер рядка стат.звіту-4
РІШЕННЯ (Заочне)

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 червня 2015 року м. Мукачево

Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області у складі:

головуючого-судді Заболотного А.М.

при секретарі Штець І.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі засідань в м. Мукачево цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Великолучківської сільської ради Мукачівського району, третя особа: реєстраційна служба Мукачівського МРУЮ Закарпатської області про визнання права власності в порядку спадкування,-

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Великолучківської сільської ради Мукачівського району про визнання права власності в порядку спадкування на житловий будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1. Свої вимоги мотивує тим, що спірний будинок належав її батькам. Її батько ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_2. Після його смерті в будинку проживала її матір ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3. Після її смерті відкрилася спадщина на житловий будинок разом з надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1. Інших спадкоємців за померлою матір'ю ОСОБА_3 крім неї не має. За життя її мати ОСОБА_3 заповіт не склала, а тому єдиним спадкоємцем за законом вважає себе. Звернувшись до приватного нотаріуса Мукачівського районного нотаріального округу Щербан О.П. із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, позивачу було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на будинок. У зв'язку з цим просить визнати за нею право власності на житловий будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

У судове засідання позивач не з'явилася подала до суду заяву, в якій просить розглядати справу без її участі, позовні вимоги підтримує повністю, позов просить задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечує.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився за невідомих причин. Про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Клопотань про відкладення розгляду справи від відповідача не надходило. Причини своєї неявки відповідач суду не повідомив.

Представник реєстраційної служби Мукачівського МРУЮ Закарпатської області в судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, повідомлявся належним чином.

За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідача та за згодою позивача відповідно до ст.ст. 224, 225, 226 ЦПК України ухвалити заочне рішення.

Дослідивши та перевіривши зібрані у справі докази, вирішуючи спір в межах заявлених позовних вимог, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Згідно ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ч.ч. 3-4 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджає про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених ЦПК України.

Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 05.11.1962 року батьками ОСОБА_1 є ОСОБА_2 та ОСОБА_5 Згідно з свідоцтвом про шлюб № НОМЕР_2 від 24.03.1966 року, після реєстрації шлюбу позивач отримала прізвище «ОСОБА_1».

Згідно з свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_3 від 08.06.2003 року, батько позивача ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_2. Також встановлено, що відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_4 мати позивача ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_4.

Відповідно до довідки № 1200 від 24.04.2015 року, виданої Великолучківською сільською радою, на день смерті ОСОБА_2 (помер ІНФОРМАЦІЯ_2) в будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 разом з ним проживала та була зареєстрована його дружина ОСОБА_3 (померла ІНФОРМАЦІЯ_4).

Після смерті батьків, позивач звернулася до приватного нотаріуса Мукачівського районного нотаріального округу Щербан О.П. із проханням видати свідоцтво про право на спадщину за законом на спірний будинок. 20.05.2015 року приватний нотаріус Мукачівського районного нотаріального округу Щербан О.П., розглянувши подані позивачем документи, відмовила їй у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на спірний будинок у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на нього.

Згідно з ст. 328 ЦК України громадянин набуває права власності на майно на підставах, що не заборонені законом.

Згідно з положеннями ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. За змістом ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять всі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Частиною 2 ст. 1223 ЦК України передбачено, що у разі відсутності заповіту право на спадкування за законом одержують особи зазначені у ст. 1261 ЦК України. Відповідно до ст. 1261 ЦК України позивач є спадкоємцем першої черги за законом, як дочка спадкодавця. Частиною 3 ст. 1223 ЦК України передбачено, що право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Згідно з ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкоємцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно з ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Обгрунтовуючи заявлений позов позивач вказує на те, що після смерті батька ОСОБА_2, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2, її мати ОСОБА_3 прийняла спадщину за померлим чоловіком на підставі ст. 549 ЦК України 1963 року так як разом з ним проживала та була зареєстрована в спірному будинку, що свідчить про те, що вона фактично вступила в володіння спадковим майном. Крім того після смерті матері ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4, відкрилася спадщина на будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, яким вона стала фактично стала володіти та користуватися, утримувати його. Зазначене на її думку є підтвердженням того, що вона спадщину прийняла, а оскільки на спадкове майно відсутні правовстановлюючі документи, нотаріусом відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на спірний будинок.

Поряд з тим слід зазначити наступне. Відповідно до копії паспорта громадянина України, позивач ОСОБА_1 з 19.05.1982 року зареєстрована за адресою АДРЕСА_2. Зазначене однозначно свідчить про те, що позивач не проживала постійно разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, а відтак в силу ч. 3 ст. 1268 ЦК України не може вважатися такою, що спадщину прийняла. Крім того, у суду також відсутні підстави вважати, що позивач зверталася із заявою про прийняття спадщини в порядку ст. 1269 ЦК України, оскільки докази щодо написання такої відсутні. Відповідно до ст. 1272 ЦК визначено наслідки пропущення строку для прийняття спадщини, зокрема, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її.

Як роз'яснено в п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв'язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини. Свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. Також в п. 24 зазначеної Постанови вказано, що особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК.

До того ж згідно з роз'яснень, що містяться в 3.1. листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 року № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, в тому числі й у випадку визначення судом за позовом спадкоємця додаткового строку для прийняття спадщини. Якщо спадкоємець не прийняв спадщину, його вимоги про визнання права власності на спадкове майно не підлягають задоволенню судом. Прийняття спадщини спадкоємцем, який звертається з вимогою про визнання права власності на спадкове майно, має встановлюватись належними доказами: копіями документів із спадкової справи, якщо така справа заводилася нотаріусом, довідками з житлово-експлуатаційних організацій, сільських, селищних рад за місцем проживання спадкодавця.

Таким чином в 3.5. листа від 16.05.2013 року № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ зробив висновок, що у справах про спадкування права власності на нерухоме майно суди не повинні задовольняти позовні вимоги про визнання права власності в порядку спадкування за законом чи за заповітом за відсутності спору між спадкоємцями стосовно спадщини, оскільки реалізація прав позивачів має інші механізми: звернення до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, встановлення факту прийняття спадщини, продовження строку прийняття спадщини (у разі відкриття спадщини до 01 січня 2004 року), про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, про встановлення факту постійного проживання спадкоємця разом із спадкодавцем щодо правовідносин, які виникли після набрання чинності ЦК. При цьому судам слід враховувати, що свідоцтво про право на спадщину видається нотаріусом на підставі письмової заяви спадкоємців після закінчення шести місяців з дня відкриття спадщини, а у випадках, передбачених ч. 2 ст. 1270, ст. 1276 ЦК, - не раніше зазначених у цих статтях строків. Свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям, що прийняли спадщину, тобто тим, які постійно проживали разом зі спадкодавцем чи подали заяву нотаріусу про прийняття спадщини.

Більше того, до позовної заяви додано свідоцтво про право власності на будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 від 12.03.2009 року та витяг про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 22143073 від 12.03.2009 року. Відповідно до вказаних документів, спірний будинок належав на праві спільної власності батькам позивача ОСОБА_2 та ОСОБА_3 по 1/2 частині. Таким чином спростовується твердження позивача про відсутність правовстановлюючих документів на спірний будинок, а відтак можливість вирішення питання спадкування у позасудовому порядку.

При цьому суд звертає увагу на те, що ч. 4 ст. 10 ЦПК України встановлено обов'язок суду сприяти всебічному і повному з'ясуванню обставин справи, зокрема шляхом роз'яснення особам їхніх прав та обов'язків, попередження про наслідки вчинення чи не вчинення певних процесуальних дій і сприянню здійснення їхніх прав у певних випадках. Разом з тим виходячи з принципів диспозитивності та змагальності цивільного процесу, суд не вправі з власної ініціативи встановлювати якісь обставини, що мають значення для справи, зокрема шляхом забезпечення доказів.

Таким чином, із врахуванням вищенаведеного, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок у їх сукупності та враховуючи те, що позивач ОСОБА_1 спадщину не прийняла у встановлений законом спосіб, на спадкове майно є правовстановлюючі документи, що однозначно свідчить про необхідність вирішення питання щодо визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини та можливість в подальшому вирішення питання оформлення спадкових прав позивача у позасудовому порядку, що вказує на відсутність підстав для задоволення позову, а тому суд приходить до висновку, що в задоволенні позову слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 14, 57-60, 209, 212-215, 218, 223, 225, 226, 294 ЦПК України, ст.ст. 328, 1216, 1218, 1223, 1261, 1268, 1269, 1270, 1272 ЦК України суд,-

в и р і ш и в:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Великолучківської сільської ради Мукачівського району, третя особа: реєстраційна служба Мукачівського МРУЮ Закарпатської області про визнання права власності в порядку спадкування.

На рішення суду відповідачем може бути подана заява про перегляд заочного рішення протягом десяти днів з дня отримання його копії.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Закарпатської області через Мукачівський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя А.М.Заболотний