Апеляційний суд Житомирської області
Категорія 27 Доповідач Косигіна Л. М.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 червня 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Житомирської області

в складі: головуючої судді Косигіної Л.М.

суддів: Талько О.Б., Худякова А.М.

при секретарі Церпіцькій Т.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення кредитної заборгованості

за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи»

на рішення Богунського районного суду м. Житомира від 14 квітня 2015 року, -

в с т а н о в и л а :

У жовтні 2014 року ТОВ «Кредитні ініціативи» звернулося до суду з позовом, в якому просило стягнути з відповідачів у солідарному порядку заборгованість за кредитним договором №0501/1107/71-247, укладеним 02.11.2007 року між ОСОБА_1 та Акціонерним комерційним банком «ТАС Комерцбанк» в сумі 672594 грн. 95 коп. та судові витрати в сумі 3654 грн.

Рішенням Богунського районного суду м. Житомира від 14 квітня 2015 року у задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ТОВ «Кредитні ініціативи», посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, просить рішення скасувати, ухвалити нове про задоволення позову. Апелянт зазначив, що наявність судового рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки в рахунок погашення кредитної заборгованості не звільняє боржника від відповідальності за кредитним договором, у разі, якщо кредитне зобов'язання не виконано. Крім того, суд неправильно застосував положення ч. 4 ст. 559 ЦК України, оскільки строк настання виконання основного зобов'язання за кредитним договором встановлено до 01.11.2017 року. Відтак, договір поруки діє до цього часу, тому товариство не пропустило строк звернення до поручителя з вимогою про погашення кредитної заборгованості.

Розглянувши справу в межах, визначених ст. 303 ЦПК України, колегія суддів приходить до висновку, що скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно зі ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Встановлено, що 02.11.2007 року між Акціонерним комерційним банком «ТАС-Комерцбанк» і ОСОБА_1 укладено кредитний договір №0501/1107/71-247, відповідно до якого відповідачка отримала кредит у сумі 41000 доларів США на придбання житла квартири АДРЕСА_1, на строк з 02.11.2007 року по 01.11.2027 року, зі сплатою 12,5% річних (а.с. 5-7). Між сторонами погоджено та підписано Графік погашення кредиту ( а.с. 8-9).

В цей же день, з метою забезпечення виконання вказаного договору, між Банком та ОСОБА_2 укладений договір поруки № 0501/1107/71-247-Р-1 (а.с. 10).

З п. 10. вказаного договору вбачається, що він набуває чинності з моменту його підписання, а строком припинення поруки, відповідно до ч. 4 ст. 559 ЦК України, є повне виконання позичальником або поручителем своїх обов'язків, передбачених кредитним договором.

Крім того, між Банком та ОСОБА_1 02.11.2007 року було укладено договір іпотеки, відповідно до якого вона передала в іпотеку квартиру АДРЕСА_1.

28.11.2012 року між ПАТ «Сведбанк» (правонаступник АКБ «Комерцбанк») з однієї сторони та ТОВ «Факторінгова компанія «Вектор Плюс» з іншої сторони укладено договір факторингу, згідно умов якого ТОВ «Факторінгова компанія «Вектор Плюс» зобов'язалося прийняти права вимоги за кредитними договорами згідно реєстру вимог та в їх оплату надати грошові кошти в розпорядження ПАТ «Сведбанк» (а.с. 21-34, 46-49, 80-82). Також, 28.11.2012 року договір факторингу укладено між ТОВ «Факторінгова компанія «Вектор Плюс» та ТОВ «Кредитні ініціативи», яке набуло прав кредитора за відповідними договорами (а.с. 35-45, 50, 58-60).

У зв'язку із неналежним виконанням боржником своїх зобов'язань, ТОВ «Кредитні ініціативи» 22.04.2013 року звернулося до суду з позовом про звернення стягнення на предмет іпотеки квартиру АДРЕСА_1, що належить на праві власності ОСОБА_1 Сума заборгованості визначена у позові та розрахунках Банку станом на 01.03.2013 року - 591950 грн. 55 коп., з яких: 224459 грн. 27 коп. (28081,98 доларів США) заборгованості за кредитом; відсотки в сумі 137581 грн. 91 коп. (17212,80 доларів США) та 229909 грн. 37 коп. пені.

З вищевказаної справи вбачається, що 01.04.2013 року ТОВ «Кредитні ініціативи» надіслало ОСОБА_1 повідомлення про усунення порушень та добровільне виселення. Окрім того, товариство змінило строк виконання зобов'язання, зобов'язавши ОСОБА_1 достроково повернути кредит, сплатити нараховані проценти та штрафні санкції протягом 30 днів з часу отримання цієї вимоги.

Заочним рішенням Богунського районного суду м. Житомира від 21.11.2013 року вищевказаний позов задоволено, звернуто стягнення на предмет іпотеки квартиру АДРЕСА_1 в рахунок погашення заборгованості в сумі 591950 грн. 55 коп., шляхом проведення прилюдних торгів.

З листа Богунського ВДВС Житомирського МУЮ від 10.06.2015 року № 14690/81 вбачається, що в ході проведення виконавчих дій по виконанню заочного рішення було встановлено, що предмет іпотеки реалізовано у 2009 році в рахунок погашення боргів перед іншими стягувачами. Станом на 10.06.2015 року жодних коштів в рахунок погашення боргу від ОСОБА_3 не надходило.

Враховуючи вищевикладене, висновки суду першої інстанції про те, що вимоги кредитора задоволено у зв'язку із винесенням заочного рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки, є безпідставними, оскільки вказане рішення до цього часу не виконано, а предмет іпотеки продано на виконання інших боргових зобов'язань. Відтак, рішення в частині відмови у задоволенні позову про стягнення кредитної заборгованості зі ОСОБА_1 підлягає скасуванню, з ухваленням нового рішення про задоволення позову на суму 672594 грн. 95 коп. та стягнення судового збору в сумі та 5481 грн. (за подачу позовної заяви та апеляційної скарги).

З розрахунку, наданого позивачем вбачається (а.с. 17), що вищевказана заборгованість визначена станом на 01.07.2014 року та складається із:

- заборгованості за кредитом в сумі 28081,98 доларів США, що за курсом НБУ на дату розрахунку становить 330960 грн. 12 коп.;

- заборгованості за відсотками 21961,37 долар США, що за курсом НБУ на дату розрахунку становить 258825 грн. 68 коп.;

- пені в сумі 82809 грн. 15 коп. (в межах річного строку позовної давності, заявленого позивачем).

ОСОБА_1 даний розрахунок не оспорює.

Разом з тим, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо припинення поруки, враховуючи наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обовязку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобовязання боржником.

Згідно із ч. 4 ст. 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобов'язання не встановлений або встановлений моментом пред'явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред'явить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки.

Відповідно до ч. 1 ст. 251 ЦК України строком є певний період у часі, зі спливом якого пов'язана дія чи подія, яка має юридичне значення.

Строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами (ч. 1 ст. 252 ЦК України).

Разом з тим із настанням певної події, яка має юридичне значення, законодавець пов'язує термін, який визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати (ч. 2 ст. 251 та ч. 2 ст. 252 ЦК України).

З договору поруки вбачається, що в ньому не встановлено строку, після якого порука припиняється, а умова договору поруки (пункт 10) про його дію до повного виконання боржником своїх зобов'язань перед банком за кредитним договором не є встановленим сторонами строком припинення дії поруки, оскільки суперечить ч. 1 ст. 251 та ч. 1 ст. 252 ЦК України, тому в цьому разі підлягають застосуванню норми ч. 4 ст. 559 ЦК України про те, що порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя.

Отже, порука це строкове зобов'язання, і незалежно від того, встановлений строк її дії договором чи законом, його сплив припиняє суб'єктивне право кредитора. Це означає, що строк поруки відноситься до преклюзивних строків.

У кредитному договорі строк виконання зобов'язання чітко визначений до 01.11.2027 року. Проте, ТОВ «Кредитні ініціативи» змінило строки виконання основного зобов'язання, надіславши боржнику 01.04.2013 року вимогу про дострокове повернення кредитних котів, відсотків та сплату штрафних санкцій. При цьому, товариство не пред'явило протягом шести місяців вимоги до поручителя про виконання зобов'язання. Так, в матеріалах справи є вимога позивача про дострокове повернення кредиту, яка датована 18.08.2014 року, до суду з позовом ТОВ «Кредитні ініціативи» звернулося 09.10.2014 року.

Інших доказів про те, що вимога до поручителя була надіслана кредитором своєчасно, суду не надано.

За таких обставин, підстав для скасування рішення суду першої інстанції в частині відмови у стягнення коштів з ОСОБА_2, не вбачається.

Керуючись ст. ст. 209, 303, 304, 307, 309, 314, 316 ЦПК України, колегія суддів, -

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» задовольнити частково.

Рішення Богунського районного суду м. Житомира від 14 квітня 2015 року в частині відмови у задоволенні позову про стягнення кредитної заборгованості зі ОСОБА_1 скасувати, ухвалити нове рішення про задоволення позову в цій частині.

Стягнути зі ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» 672594 грн. 95 коп. (шістсот сімдесят дві тисячі п'ятсот дев'яносто чотири гривні 95 коп.) заборгованості за кредитним договором №0501/1107/71-247, укладеним 02.11.2007 року між ОСОБА_1 та Акціонерним комерційним банком «ТАС-Комерцбанк» та 5481 грн. судового збору.

У решті рішення залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржено в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуюча Судді