Справа №345/2133/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16.06.2015 року Калуський міськрайонний суд ОСОБА_1 Франківської області

в складі: головуючої судді Галущак Л.О.

секретаря Назарчук І.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Калуш цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання права власності на спадкове майно,-

в с т а н о в и в :

що 27.11.2011 року померла мати позивача ОСОБА_4, якій при житті належало 67/100 частки будинковолодіння в м. Калуші по вул. Брукована 8 ОСОБА_1 Франківської області. При житті ОСОБА_4 склала заповіт, яким заповіла все належне їй майно ОСОБА_2.

Нотаріальною конторою позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на майно померлого у звязку з розбіжністю в прізвищі: в свідоцтві про смерть Якубівна, в свідоцтві про право власності на житло Яківна та у звязку з самовільним будівництвом.

У звязку з цим позивач звернулася до суду із зазначеним позовом. Просить визнати за нею право власності на зазначене спадкове майно.

Сторони у судове засідання не зявилися, однак подали суду заяви про розгляд справи у їх відсутності. Згідно заяв: позивач та представник позивача позов підтримують, а відповідач визнає.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи із наступних підстав.

У судовому засіданні встановлено, що після смерті ОСОБА_4 позивач прийняла спадкове майно, користується частиною житлового будинку та господарськими будівлями.

Згідно копії свідоцтва про право власності на жилий будинок від 10.11.1970 року (а.с. 9) жилий будинок з приналежними до нього будівлями та спорудами, який розташований в місті Калуші по вул. Щорса 8 належить ОСОБА_5 21/50, ОСОБА_6 23/50 та ОСОБА_1 6/5 частин домоволодіння.

Відповідно до копії свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 12.12.1970 року (а.с. 10) 21/50 частина будинку з відповідною частиною надвірних будівель, що знаходиться в м. Калуші по вул. Щорса 8, що належала померлому ОСОБА_5 належить спадкоємцям ОСОБА_7 та ОСОБА_4 в рівних частинах, тобто по 21/100 частині домоволодіння кожному.

23/50 частини, тобто 46/100 частки мати ОСОБА_8 успадкувала після смерті чоловіка ОСОБА_6, який помер 26.08.1993 року.

Відповідно до ст. 549 ЦК України в редакції 1963 року, спадкоємець вважається таким, що прийняв спадщину якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Таким чином, суд вважає, що ОСОБА_8 прийняла спадщину після смерті чоловіка ОСОБА_6.

При житті ОСОБА_8 заповіла все своє майно позивачу ОСОБА_2 (а.с. 8).

Дане будинковолодіння, що знаходиться в м. Калуші по вул. Брукована 8 ОСОБА_1 Франківської області, згідно технічного паспорта ОСОБА_1 Франківського обласного бюро технічної інвентаризації складається з житлового будинку (А), літньої кухні (Б), сараю (Б1), літньої кухні (В), сараю (Г), вбиральні (Д), вбиральні (Ж), гаражу (К), сараю (Л), криниці (№ 1), огорожі (№ 2), огорожі (№ 3) та огорожі (№ 5), із зазначенням його вартості (а.с. 17 19).

Згідно довідки Виконавчого комітету Калуської міської ради ОСОБА_1 Франківської області № 01 19/651 від 13.12.2013 року (а.с. 14) зазначено, що вулиця Брукована, 8 є колишня вулиця Щорса, 8.

Нотаріальною конторою позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на майно померлого у звязку з розбіжністю в прізвищі: в свідоцтві про смерть Якубівна, а в свідоцтві про право власності на житло Яківна (а.с. 6) та у звязку з самовільним будівництвом (а.с. 16).

Рішенням Калуського міськрайонного суду ОСОБА_1 Франківської області від 12.08.2013 року встановлено факт, що свідоцтво про право на спадщину за заповітом, видане 12.12.1970 року Калуською державною нотаріальною конторою на імя Бойчук Степанії Яківни, належить ОСОБА_8, яка померла 27 листопада 2011 року (а.с. 7).

Відповідно до ст. 61 ч. 3 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

У судовому засіданні встановлено, що самочинне будівництво літньої кухні, гаражу та сараю здійснене позивачем з дозволу та при житті спадкодавця без порушень будівельних, санітарних та протипожежних норм та місцевих правил забудови та не порушує законних інтересів інших осіб, що підтверджується довідкою, виданою архітектором від 20.05.2015 року (а.с. 20).

Відповідно до ст. 376 п. 3 ЦК України, право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під уже збудоване нерухоме майно.

Таким чином, суд вважає, що позов у цій частині також підлягає до задоволення.

Як вбачається із копії свідоцтва про одруження позивач змінила прізвище з Бойчук на Перчів.

Згідно копії свідоцтва про смерть (а.с. 11) 27.11.2011 року померла спадкодавець.

Відповідно до ст. 1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

Згідно із ст. 1233 ЦК України, заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

Враховуючи наведене, суд приходить до переконання, що позов слід задоволити у повному обсязі.

На підставі ст. ст. 376 п. 3, 1216 1218, 1220, 1223, 1233 1236 ЦК України, ст. 549 ЦК України в редакції 1963 року й керуючись ст.ст. 61 ч. 3, 209, 213 215 ЦПК України, суд,

р і ш и в :

Позов задоволити й визнати за ОСОБА_2 право власності на спадкове майно після смерті матері ОСОБА_8, яка померла 27.11.2011 року, а саме на 67/100 будинковолодіння № 8 по вул. Брукована, що в м. Калуші Івано Франківської області.

Рішення може бути оскаржене до ОСОБА_1 Франківського Апеляційного суду через Калуський міськрайонний суд протягом 10 діб з часу його проголошення.

Головуюча: