Справа № 460/112/15 Головуючий у 1 інстанції: Воробель М.М.
Провадження № 22-ц/783/3412/15 Доповідач в 2-й інстанції: Шеремета Н. О.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 червня 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого - судді: Шеремети Н.О.

суддів: Ванівського О.М., Цяцяка Р.П.

при секретарі: Ясиновській Я.М.

з участю:ОСОБА_2, її представника ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Яворівського районного суду Львівської області від 06 лютого 2015 року, -

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_2 звернулась в суд з позовом до ОСОБА_4 про розірвання шлюбу.

Оскаржуваним рішенням позов задоволено, розірвано шлюб між ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, який був зареєстрований 09 жовтня 2010 року у Новояворівській міській раді Яворівського району Львівської області, про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис №175. Після реєстрації розірвання шлюбу позивачу відновлено дошлюбне прізвище "ОСОБА_2".

Рішення в апеляційному порядку оскаржив ОСОБА_4, який в апеляційній скарзі, посилаючись на його незаконність, необґрунтованість, на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення скасувати та ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позову відмовити. Апелянт зазначає про те, що суд першої інстанції всупереч вимог ст.ст. 74 - 76 ЦПК України, не надіслав йому судових повісток про виклик в судове засідання чим позбавив його можливості скористатись наданими процесуальними правами та надати заперечення щодо позову. Крім цього апелянт зазначає, що при ухваленні оскаржуваного рішення судом не надано строк на примирення сторін чим позбавив їх можливості зберегти шлюб та не врахував інтереси малолітньої дитини.

Відповідач ОСОБА_4 не з»явився до суду першої інстанції, хоча був належно повідомлений про час та місце розгляду справи, ним 25.05.2015 р. і 12.06.2015 р. подавались заяви про відкладення розгляду справи через неможливість явки до суду у зв"язку з хворобою. На думку колегії суддів причини неявки відповідача до суду апеляційної інтонації є надуманими, оскільки довідкою Яворівського районного суду Львівської області від 11.06.2015 р. підтверджується, що відповідач був присутнім у судовому засіданні під час розгляду Яворівським районним судом Львівської області 10.06.2015 р. цивільної справи за його позовом про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною.

Заслухавши суддю - доповідача, заперечення ОСОБА_2, її представника ОСОБА_3 щодо задоволення апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що така не підлягає до задоволення з огляду на наступне.

Відповідно до ст.213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Оскаржуване рішення суду відповідає зазначеним вимогам.

Положеннями ст. 214 ЦПК України передбачено, що під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їхнє підтвердження; які правовідносини сторін випливають зі встановлених обставин та яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Ухвалюючи оскаржуване рішення та задовольняючи позов ОСОБА_2 суд першої інстанції виходив з того, що сторони тривалий час проживають окремо, не підтримують подружніх відносин, позивачка втратила до відповідача почуття поваги та любові, не має бажання перебувати в подальшому в шлюбі з відповідачем, а спільне проживання сторін не виправить їхніх відносин, збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки, а відтак прийшов до висновку про під ставність позову про розірвання шлюбу.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду з огляду на наступне.

Як вбачається зі свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 виданого 15.01.2015 року, між ОСОБА_4 та ОСОБА_2 виконавчим комітетом Новояворівської міської ради Яворівського району Львівської області було зареєстровано шлюб, актовий запис №175.

Стаття 51 Конституції України передбачає, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов'язки у шлюбі та сім»ї.

Аналогічні приписи викладені у ст. 24 СК України, у якій, крім іншого передбачено, що примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Виходячи із змісту ч. 3, 4 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом.

Відповідно до ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя.

Суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства (ст. 111 СК України).

Відповідно до ч.2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Відповідно до змісту п. 10 Постанови Пленуму Верховного суду України №11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з'ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини - інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя.

Так, задовольняючи позов про розірвання шлюбу, повно та всебічно з»ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, обставини життя подружжя, суд першої інстанції вірно виходив з того, що сторони не підтримують подружніх відносин тривалий час, позивачка не бажає їх поновляти, про що вона категорично ствердила в суді апеляційної інстанції, подальше сімейне життя подружжя і примирення неможливе та шлюб існує формально, прийшов до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам позивачки, яка заперечувала примирення між ними та наполягала на розірванні шлюбу. За таких обставин, з врахуванням зібраних доказів у суду були підстави прийти до висновку, що сім'я розпалась і примирення між сторонами неможливе.

Крім цього, позивачка в суді апеляційної інстанції пояснила, що відносини між ними не змінилися і після ухвалення судом рішення про розірвання шлюбу, вони не примирилися, відповідач не намагався примиритися та налагодити сімейні відносини з позивачкою, вони і надалі проживають окремо, не підтримують подружніх відносин, залишатись надалі у шлюбі разом з відповідачем не має бажання, і за таких обставин сім"я не може бути збережена.

Інші доводи апеляційної скарги не спростовують правильних висновків суду.

Відповідно до ч.1 ст.308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки суд першої інстанції повно та всебічно з"ясував обставини справи, ухвалив законне та обґрунтоване рішення, з дотриманням норм матеріального та процесуального права, колегія суддів перевіривши законність та обгрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування оскаржуваного рішення

Керуючись ст. 303, п.1 ч.1 ст. 307, ст.ст. 308, 313, 314, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

апеляційну скаргу ОСОБА_4 - відхилити.

Рішення Яворівського районного суду Львівської області від 06 лютого 2015 року - залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її проголошення, може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ухвалою апеляційного суду законної сили.

Головуюча: Шеремета Н.О.

Судді: Ванівський О.М.

Цяцяк Р.П.