АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 553/1840/15-ц Номер провадження 22-ц/786/1854/15Головуючий у 1-й інстанції Юхно С. П. Доповідач ап. інст. Прядкіна О. В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 червня 2015 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Полтавської області в складі:

Головуючого судді: Прядкіної О.В.

Суддів: Обідіної О.І., Пікуля В.П.,

При секретарі: Лимар О.М.,

За участі: позивача ОСОБА_2 та його представника ОСОБА_3, представника відповідача ОСОБА_4

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2

на ухвалу Ленінського районного суду м. Полтави від 13 травня 2015 року

за позовом ОСОБА_2 до Київського районного суду м. Полтави, Управління державного казначейства у Полтавській області про відшкодування шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями і бездіяльністю суду, -

В С Т А Н О В И Л А :

Ухвалою Ленінського районного суду м. Полтави від 13 травня 2015 року відмовлено у відкритті провадження по справі за позовною заявою ОСОБА_2 до Київського районного суду м. Полтави, Управління державного казначейства у Полтавській області про відшкодування шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями і бездіяльністю суду.

Ухвалу оскаржив ОСОБА_2, який в апеляційній скарзі посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить скасувати ухвалу та направити матеріали для розгляду їх по суті заявлених вимог.

Колегія суддів, перевіривши справу в межах заявлених вимог і апеляційного оскарження, приходить до висновку про відхилення апеляційної скарги з таких підстав:

Як вбачається з матеріалів справи, у квітні 2015 року ОСОБА_2 звернувся з позовною заявою до Київського районного суду м. Полтави, Управління державного казначейства у Полтавській області про відшкодування шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями і бездіяльністю суду для визначення підсудності даної справи. Посилався на те, що Київським районним судом м. Полтави відносно нього ухвалювались незаконні судові рішення та вирок. Крім того, вважає, що районний суд допустив бездіяльність, яка полягає в тому, що йому не було надіслане повідомлення про направлення справи до апеляційної інстанції та порушений порядок направлення справ до касаційної інстанції.

Ухвалою апеляційного суду Полтавської області від 05 травня 2015 року визначено підсудність позовної заяви ОСОБА_2 Ленінському районному суду м. Полтави.

Відмовляючи у відкритті провадження по справі, Ленінський районний суд м. Полтави виходив з того, що позивач фактично оскаржує судові рішення та діяльність суду щодо розгляду та вирішення справи, тому враховуючи положення п.1 ч.2 ст. 122 ЦПК України, прийшов до висновку, що дана позовна заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Такий висновок суду відповідає обставинам справи та нормам чинного законодавства.

Так, згідно п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 13 червня 2007 р. № 8 "Про незалежність судової влади" виключне право перевірки законності та обґрунтованості судових рішень має відповідний суд згідно з процесуальним законодавством. Оскарження у будь-який спосіб судових рішень, діяльності судів і суддів щодо розгляду та вирішення справи поза передбаченим процесуальним законом порядком у справі не допускається, і суди повинні відмовляти у прийнятті позовів та заяв із таким предметом.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного суду України «Про деякі питання, що виникають у судовій практиці при прийнятті до провадження адміністративних судів та розгляді ними адміністративних позовів до судів і суддів» № 6 від 12 червня 2009 року судам роз'яснюється, що у розумінні положень частини першої статті 2, пунктів 1, 7 і

9 статті 3, статті 17, частини третьої статті 50 Кодексу адміністративного судочинства України суди та судді при розгляді ними цивільних, господарських, кримінальних,

адміністративних справ та справ про адміністративні правопорушення не є суб'єктами владних повноважень, які здійснюють владні управлінські функції, і не можуть бути відповідачами у справах про оскарження їх рішень, дій чи бездіяльності, вчинених у зв'язку з розглядом судових справ.

Відповідно до ч. 6 статті 1176 ЦК України, шкода, завдана фізичній або юридичній особі внаслідок іншої незаконної дії або бездіяльності чи незаконного рішення органу дізнання, попереднього (досудового) слідства, прокуратури або суду, відшкодовується на загальних підставах .

Однак слід зазначити, що застосування цього положення можливе у випадку, коли предметом позову є інші дії чи бездіяльність, суду, які не пов'язані зі здійсненням правосуддя, відправленням судочинства, яке має на меті прийняття акту органом судової влади. Тобто це інші дії суддів (суду) при здійсненні правосуддя, коли спір не вирішується по суті, у разі їх незаконних дій або бездіяльності і якщо вина судді встановлена не лише вироком суду, а й іншим відповідним рішенням суду.

Враховуючи викладене та дослідивши матеріали справи, предметом позовної заяви ОСОБА_2 є саме оскарження процесуальних дій Київського районного суду м. Полтави, які пов'язані зі здійсненням правосуддя.

Тому, враховуючи положення ст.ст.62,126,129 Конституції України, як вірно зазначив районний суд, розгляд судом позовних вимог, предметом яких є оскарження процесуальних дій суду, пов'язаних із розглядом справи нормами ЦПК України чи іншими законами України не передбачено.

Також, з матеріалів справи вбачається, що вироком Київського районного суду м. Полтави від 30 жовтня 2009 року, скасованого ухвалою апеляційного суду Полтавської області від 17 лютого 2015 року в частині вирішення цивільних позовів, ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 162 ч.1 ст. 122 КК України та призначено покарання.

Тобто, на момент подання позивачем позовної заяви вирок Київського районного суду м. Полтави від 30 жовтня 2009 року, в частині визнання ОСОБА_2І винним у вчиненні ним злочинів не скасований та набрав законної сили.

Тому, відповідно посилання в апеляційній скарзі, що на підставі ч.4 ст. 62 Конституції України Київський районний суд м. Полтави визначено відповідачем, не заслуговують на увагу, оскільки матеріальна та моральна шкода, заподіяна при здійсненні правосуддя, відшкодовується державою лише безпідставно засудженій особі в разі скасування вироку як неправосудного.

З огляду на викладене, не вбачається підстав для скасування ухвали районного суду.

Керуючись ст.ст.303, 307, 312 п.1 ч. 1, 315 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Ухвалу Ленінського районного суду м. Полтави від 13 травня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги протягом 20 днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

СУДДІ: