Номер провадження: 22-ц/785/4719/15
Головуючий у першій інстанції Швець В. М.
Доповідач Ступаков О. А.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.06.2015 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого Ступакова О.А. суддів: Варикаші О.Д., Станкевича В.А.

при секретарі - Стадніченко А.І.

розглянувши цивільну справу за скаргою ОСОБА_2 на рішення, дії та бездіяльність державного виконавця відділу державної виконавчої служби Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції Одеської області Марінова А. А., начальника відділу державної виконавчої служби Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції Одеської області - Дрангоя Д. О., зацікавлена особа - ОСОБА_5 за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Ізмаїльського міскрайонного суду Одеської області від 01 квітня 2015 року,

встановила:

ОСОБА_2 звернувся до суду зі скаргою на рішення, дії та бездіяльність державного виконавця відділу державної виконавчої служби Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції Одеської області (далі: ДВС) Марінова А.А., начальника ДВС Дрангой Д.О. 26 січня 2015 року ОСОБА_2 уточнив свою скаргу та просив: поновити строк звернення зі скаргою на постанову про відновлення виконавчого провадження ВИ № 37080009 від 30 січня 2014 року; постанови про закінчення виконавчого провадження ВП № 37080009 від 30 січня 2014 року; постанови про виправлення помилки ВП № 37080009 від 30 січня 2014 року, постанови від 30 січня 2014 року про скасування постанови про закінчення виконавчого провадження ВП № 37080009 від 25 березня 2013 року; визнати дії старшого державного виконавця ДВС Маринова А.А. та його постанову про відновлення виконавчого провадження ВП № 37080009 від 30 січня 2014 року незаконною та відмінити; визнати постанову старшого державного виконавця ДВС Маринова А.А. про закінчення виконавчого провадження ВП № 37080009 від 30 січня 2014 року незаконною та відмінити; визнати постанову старшого державного виконавця ДВС Маринова А.А. про виправлення помилки ВП № 37080009 від 30 січня 2014 року незаконною та відмінити; визнати постанову від 30 січня 2014 року начальника ДВС Дрангоя Д.О. про скасування постанови про закінчення виконавчого провадження ВП № 37080009 від 25 березня 2013 року незаконною та відмінити.

В обґрунтування скарги ОСОБА_2 посилався на те, що 13 листопада 2014 року йому стало відомо про те. що 30 січня 2014 року старший державний виконавець Маринов А.А. виніс постанову про закінчення виконавчого провадження ВП № 37080009 та припинив чинність акту опису й арешту майна боржника від 18 березня 2013 року.

4 березня 2013 року Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області по справі № 500/1265/13-ц наклав арешт на пасажирський автобус «ХАЗ 3250.0» 2009 року випуску, кузов НОМЕР_1. д/н НОМЕР_2, ухвала виконана шляхом опису та арешту від 18 березня 2013 року. 30 січня 2014 року державний виконавець виніс постанову про відновлення виконавчого провадження в порядку ч. 1 ст. 51 Закону України «Про виконавче провадження», до виконавчої служби не надавалась ухвала про скасування такого рішення, тобто законних підстав для прийняття постанови про відновлення провадження від 30 січня 2014 року не було. Підстав для повторного закінчення виконавчого провадження по постанові від 30 січня 2014 року в порядку ч.8 ч.1 ст, 49, ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження» не було.

В постанові про закриття виконавчого провадження ВП № 37080009 від 30 січня 2014 року державний виконавець вийшов за встановлені законом свої права та обов'язки припинив чинність акту опису й арешту майна боржника від 18 березня 2013 року, скасував інші заходи примусового виконання рішення, чим порушив ст.ст. 3, 55, 57 Конституції України, ст.ст. 1,6,11,49,50 Закону України «Про виконавче провадження». 30 січня 2014 року старший державний виконавець ДВС виніс постанову про виправлення помилки ВП № 37080009. в якої вказано, що у мотивувальній частині вказаної постанови помилково вказано «п.8 ч. 1 ст.49» замість вірного «п.4 ч.І ст.49». Державний виконавець посилається на ст.83 ЗУ «Про виконавче провадження», ч.3 ст.83 встановлено, що начальник відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, або державний виконавець з власної ініціативи чи за заявою сторони виконавчого провадження може виправити допущені у процесуальних документах, винесених у виконавчому провадженні державним виконавцем, граматичні чи арифметичні помилки, про що виноситься відповідна постанова. Підстав для винесення такою ухвали, з урахуванням вищеназваних постанов державного виконавця не було. Крім цього ніяких порушень з боку державного виконавця Тодорової І.Г. при виконанні даного виконавчого провадження не було, тому підстав для скасування постанови про закінчення виконавчого провадження ВП № 37080009 від 25 березня 2013 року не було.

Начальник ДВС Дрангой Д.О. та державний виконавець ДВС Маринов А.А. заперечували проти задоволення скарги та просили відмовити у її задоволенні, мотивуючи тим, що вважають всі дії та постанови по виконавчому провадженню є такими, що відповідають закону.

Представник зацікавленої особи - ОСОБА_5 у судовому засіданні заперечував проти задоволення скарги.

Ухвалою Ізмаїльського міскрайонного суду Одеської області від 01 квітня 2015 року скаргу ОСОБА_2 задоволено частково. Поновлено ОСОБА_2 строк звернення зі скаргою. У задоволенні інших вимог скарги на рішення, дії та бездіяльність державного виконавця відділу державної виконавчої служби Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції Одеської області Марінова А.А., начальника відділу державної виконавчої служби Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції Одеської області Дрангоя Д.О. - відмовлено.

Не погодившись з зазначеною ухвалою суду ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі ставиться питання про скасування ухвали суду в зв'язку з тим, що вона постановлена з порушенням норм матеріального та процесуального права, і ставиться питання про задоволення скарги в повному обсязі.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду, судова колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відмовляючи в задоволенні скарги, суд першої інстанції посилався на те, що в провадженні Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області перебувала справа за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_5, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - ОСОБА_9, про визнання права власності на частину автомобіля. Ухвалою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 4 березня 2013 року була задоволена заява ОСОБА_2 про забезпечення позову та накладено арешт - заборона на; відчуження на пасажирський автобус «ХАЗ 3250.02» 2009 року випуску, кузов НОМЕР_1, д/н НОМЕР_2. Постановою про закінчення виконавчого провадження І державного виконавця ДВС Тодорової І.Г. від 25 березня 2013 року (ВП № 37080009) па вказаний автобус накладений арешт та виконавче провадження було закрито.

Ухвалою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 21 березня 2013 року позовна заява ОСОБА_2 до ОСОБА_5, третя особа - ОСОБА_9 про визнання права власності на частину автомобілю була залишена без розгляду, ухвала набрала законну чинність - 27 березня 2013 року.

28 січня 2014 року представник ОСОБА_5 звернувся до ДВС із заявою про звільнення з під арешту належного йому автомобілю,

Згідно ч. 6 ст. 154 ЦПК України якщо у задоволенні позову було відмовлено, провадження у справі закрито або заяву залишено без розгляду, вжиті заходи забезпечення позову застосовуються до набрання судовим рішенням законної сили. Тобто, заходи забезпечення позову застосовувалися до 27 березня 2013 року і тому після цієї дати, не було потреби сторонам звертатися до суду із заявою про їх скасування.

Згідно ч.2 ст.83 Закону України «Про виконавче провадження» начальник відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, при здійсненні контролю за рішеннями, діями державного виконавця під час виконання рішень має право у разі, якщо вони суперечать вимогам закону, своєю постановою скасувати постанову або інший процесуальний документ (або їх частину), винесені у виконавчому провадженні державним виконавцем, визнати недійсним складений державним виконавцем акт, зобов'язати державного виконавця провести виконавчі дії в порядку, встановленому цим Законом.

Постановою начальника ДВС Дрангоя Д.О. від 30 січня 2014 року (ВИ № 37080009) була скасована постанова про закінчення виконавчого провадження державного виконавця ДВС Тодорової І.Г. від 25 березня 2013 року та зобов'язано державного виконавця ДВС Марінова А.А. провести виконавчі дії по виконавчому провадженню ВП № 37080009 в порядку передбаченому чинним законодавством.

Згідно ч.1 ст.6 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб. Частина 1 ст.321 ЦК України передбачає, що право власності є непорушним, ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Станом на 30 січня 2014 року дія заходів забезпечення позову завершилась, а знаходження майна ОСОБА_5 під арештом порушувала його право власності на пасажирський автобус «ХАЗ 3250,02», д/н НОМЕР_2, а тому суд першої інстанції вважав, що постанова начальника ДВС Дрангой Д.О. від 30 січня 2014 року прийнята відповідно до ч.2 ст.83 Закону України «Про виконавче провадження», в межах повноважень та не порушувала права чи свободи заявника.

Згідно ч. 1 ст. 51 Закону України «Про виконавче провадження» у разі якщо постанова державного виконавця про закінчення виконавчого провадження скасована начальником відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, або керівником відповідного органу державної виконавчої служби, виконавче провадження підлягає відновленню протягом трьох робочих днів з дня надходження рішення суду, виконавчого документа чи постанови керівника відповідного органу державної виконавчої служби.

Враховуючи, що постановою начальника ДВС Дрангоя Д.О. від 30 січня 2014 року була скасована постанова про закінчення виконавчого провадження державного виконавця ДВС Тодорової І.Г. від 25 березня 2013 року, суд першої інстанції вважав, що державний виконавець був зобов'язаний відновити виконавче провадження і тому постанова про відновлення виконавчого провадження державного виконавця ДВС Марінова А.А. від 30 січня 2014 року була прийнята відповідно до закону, в межах повноважень та не порушувала права чи свободи заявника. Згідно ч.1 ст.50 Закону України «Про виконавче провадження» у разі закінчення виконавчого провадження, арешт, накладений на майно боржника, знімається, скасовуються інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у зв'язку із завершенням виконавчого провадження.

Оскільки позовна заява ОСОБА_2 була залишена без розгляду і станом на 30 січня 2014 року дія заходів забезпечення позову завершилась, державний виконавець правомірно закінчив виконавче провадження та скасував заходи примусового виконання ухвали суду.

Постанова про закінчення виконавчого провадження державного виконавця ДВС Марінова А.А. від 30 січня 2014 року (ВП № 37080009) була прийнята відповідно до закону, в межах повноважень та не порушувала права чи свободи заявників.

Згідно частини 3 ст.83 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець з власної ініціативи може виправити допущені у процесуальних документах, винесених у виконавчому провадженні державним виконавцем, граматичні чи арифметичні помилки, про що виноситься відповідна постанова. Державний виконавець ДВС Марінов А.А. мав право виправити граматичну помилку та внести виправлення у постанову про закінчення виконавчого провадження від 30 січня 2014 року (ВП № 37080009), вказавши замість посилання на п.8 ч.1 ст.49 Закону України «Про виконавче провадження» - вірне посилання на п.4 ч.1 ст.49 Закону України «Про виконавче провадження». Постанова про виправлення помилки виконавчого провадження державного виконавця ДВС Марінова А.А. від 30 січня 2014 року була прийнята відповідно до закону, в межах повноважень та не порушувала права чи свободи заявників.

В даний час спір про пасажирський автобус між заявником та ОСОБА_5, ще не розглянутий та знаходиться в провадженні суду, тому суд першої інстанції не погодився із твердженням заявника, що в результаті дій державного виконавця спірний автобус був знятий з обліку та проданий, що в подальшому ускладнює виконання рішення суду, в зв'язку з тим, що заявники не були позбавлені права заявити клопотання про забезпечення позову в процесі розгляду іншої справи, крім того, на автобус накладений арешт в межах розгляду іншої справи.

Враховуючи наведене, суд першої інстанції відмовив в задоволенні скарги ОСОБА_2

Враховуючи, що державним виконавцем ДВС Маріїїовим А.Л. не було надано доказів того, що заявнику направлялися оскаржувані постанови, суд першої інстанції поновив ОСОБА_2 строку звернення зі скаргою на постанову про відновлення виконавчого провадження ВП № 37080009 від 30 січня 2014 року: постанови про закінчення виконавчого провадження ВИ № 37080009 від 30 січня 2014 року; постанови про виправлення помилки ВП № 37080009 від 30 січня 2014 року, постанови від 30 січня 2014 року про скасування постанови про закінчення виконавчого провадження ВП № 37080009 від 25 березня 2013 року.

Колегія погоджується з зазначеними висновками суду першої інстанції.

Доводи апеляційної скарги так саме як і сама скарга подано до суду першої інстанції зводяться до того, що державним виконавцем Маріїїовим А.Л., начальником ДВС Дрангой Д.О. були протиправно винесені постанови які призвели до зняття арешту з автомобіля - пасажирського автобусу «ХАЗ 3250.02» 2009 року випуску, кузов НОМЕР_1, д/н НОМЕР_2 який був вжитий на підставі ухвали Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 4 березня 2013 року при розгляді справи за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_5, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - ОСОБА_9, про визнання права власності на частину автомобіля.

ОСОБА_2 як в апеляційній скарзі так і в скарзі яка була подана до суду першої інстанції зазначає, що ухвала Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 21 березня 2013 року про залишення без розгляду позовної заяви ОСОБА_2 до ОСОБА_5, третя особа - ОСОБА_9 про визнання права власності на частину автомобілю яка набрала законної сили - 27 березня 2013 року не є підставою для скасування вжитих в рамках зазначеної справи заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на автомобіль, оскільки судом першої інстанції не постановлювалася з цього приводу відповідна ухвала, а тому ухвала про вжиття заходів забезпечення позову незважаючи на залишення самого позову без розгляду є чинною - помилкові.

Суд першої інстанції правомірно посилався на те, що згідно ч. 6 ст. 154 ЦПК України, якщо у задоволенні позову було відмовлено, провадження у справі закрито або заяву залишено без розгляду, вжиті заходи забезпечення позову застосовуються до набрання судовим рішенням законної сили. Тобто, заходи забезпечення позову застосовувалися до 27 березня 2013 року і тому після цієї дати, не було потреби сторонам звертатися до суду із заявою про їх скасування.

Таким чином відсутність ухвали суду про скасування заходів забезпечення позову в разі постановлення ухвали про залишення позову без розгляду, не свідчить про те, що ухвала про вжиття заходів забезпечення позову є чинною і обов'язковою для виконання, оскільки це суперечить положенням ч. 6 ст. 154 ЦПК України, а тому державним виконавцем ДВС Маріновим А.А., начальником ДВС Дрангой Д.О. правомірно були винесені оскаржувані постанови.

На підставі наведеного колегія вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку відмовляючи в задоволенні скарги ОСОБА_2

Керуючись ст. 307 ч.2 п.1, 312 ч.1 п.1, 313-315 ЦПК України, судова колегія,

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити. Ухвалу Ізмаїльського міскрайонного суду Одеської області від 01 квітня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення однак може бути оскаржена до суду касаційної інстанції на протязі двадцяти днів.

Головуючий О.А. Ступаков

Судді О.Д. Варикаша

В.А. Станкевич