Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03.06.2015 Справа №607/14669/14-ц

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючої Герчаківської О.Я.,

з участю секретаря Паюка М.М.,

позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «УКРСОЦБАНК» про визнання недійсними додатків до договору,-

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» про визнання недійсними Додатку до договору №770/38-784-08, Додатку №2 до кредитного договору №770/38-784-08 від 05 березня 2008 року. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 05 серпня 2008 року між ним та АКБ «Укрсоцбанк» укладений договір про надання відновлювальної кредитної лінії №770/38-784-08 від 05 серпня 2008 року. Відповідно до умов кредитного договору п.7.1. «Усі додатки, зміни та доповнення до цього договору мають бути вчинені в письмовій формі та підписані належним чином уповноваженими на те представниками сторін, з обов'язковим посиланням на цей договір». До договору надано два додатки. Щодо недійсності Додатку до договору №770/38-784-08 позивач зазначає, що він є недійсним, оскільки не посвідчений печаткою юридичної особи, не підписаний вповноваженим представником відповідача, не мітить дати підписання, не містить номеру, не містить прямого посилання на договір до якого цей додаток додали, в ньому немає назви відповідача. З приводу недійсності Додатку №2 до кредитного договору №770/38-784-08 від 05 березня 2008 року ОСОБА_1 вказує, що він не містить дати підписання договору, прямого посилання на договір до якого цей додаток додали - договір про надання відновлювальної кредитної лінії №770/38-784-08 від 05 серпня 2008 року. Нещодавно позивач дізнався, що примірники додатків, що знаходяться в банку, також не містять істотних умов: пропонуючи послуги, представники діяли поза межами своїх повноважень і без схвалення умов даного договору кредитним комітетом. А тому вважає, що не є укладені правочини, у яких не отримано акцепт стороною, що направила оферту. В даному випадку: не отримано акцепт банку щодо додатків. На підставі викладеного, ОСОБА_1 просить визнати недійсними Додаток до договору №770/38-784-08, Додаток №2 до кредитного договору №770/38-784-08 від 05 березня 2008 року.

Позивач ОСОБА_1 у судовому засіданні позов підтримав з підстав, викладених у позовній заяві, просив суд визнати недійсними Додаток до договору №770/38-784-08, Додаток №2 до кредитного договору №770/38-784-08 від 05 березня 2008 року.

Представник відповідача ПАТ «УКРСОЦБАНК» в судове засідання не з'явився, подавши заяву про розгляд справи у його відсутності. Також надіслав на адресу суду письмові заперечення на позовну заяву ОСОБА_1, в яких просив суд відмовити у задоволенні позову.

Заслухавши доводи позивача, ознайомившись із письмовими запереченнями відповідача, дослідивши та оцінивши докази по справі, суд вважає, що позов до задоволення не підлягає, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.3 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Стаття 11 ЦПК України передбачає, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень; докази надаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі; доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно п.1.2. статуту ПАТ «УКРСОЦБАНК», затвердженого рішенням Загальних зборів акціонерів АКБ «Укрсоцбанк» від 09 березня 2010 року, протокол №1, Банк змінив своє найменування з акціонерно-комерційного банку соціального розвитку «УКРСОЦБАНК» на публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк», про що свідчить свідоцтво про державну реєстрацію юридичної особи публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» серії А01 №365338 від 14 червня 2010 року.

05 серпня 2008 року між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «УКРСОЦБАНК» (Кредитор) та ОСОБА_1 (Позичальник) укладено договір про надання відновлювальної кредитної лінії №770/38-784-08, згідно умов якого Кредитор зобов'язується надати Позичальнику грошові кошти у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання. Надання кредиту буде здійснюватись окремими частинами (траншами) зі сплатою 14% річних, та комісій в розмірі та порядку, визначеному договором в межах максимального ліміту заборгованості до 20000 дол. США, з наступним графіком змін максимального ліміту заборгованості та кінцевим терміном повернення заборгованості за кредитом до 10 серпня 2023 року.

Статтею 7 (Заключні положення) вказаного Договору передбачено, що усі додатки, зміни та доповнення до цього Договору мають бути вчинені в письмовій формі та підписані належним чином уповноваженими на те представниками сторін, з обов'язковим посиланням на цей Договір (п.7.1.). Невід'ємною частиною цього Договору є додаток №1 «Детальний розпис сукупної вартості кредиту, значення реальної процентної ставки та абсолютне значення подорожчання кредиту» та додаток №2 «Згода фізичної особи - суб'єкта кредитної історії».

Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 14 травня 2012 року (справа №1915/3736/2012) у задоволенні позову ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «УКРСОЦБАНК», приватний нотаріус Тернопільського міського нотаріального округу Василевич Ольга Олексіївна, про визнання правочинів недійсними (договору про надання відновлювальної кредитної лінії №770/38-784-08 від 05 серпня 2008 року, іпотечного договору №770/76-570-08 від 06 серпня 2008 року) - відмовлено.

24 червня 2014 року Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області винесено рішення (справа №1915/8911/2012), яким у задоволенні позову ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «УКРСОЦБАНК» про визнання правочинів недійсними - відмовлено.

Ухвалою апеляційного суду Тернопільської області від 18 вересня 2014 року рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 24 червня 2014 року скасовано. Провадження по справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «УКРСОЦБАНК» про визнання правочинів недійсними - закрито.

Наведене свідчить про те, що ОСОБА_1 вважає, що його права, як споживача банківської послуги є порушеними, а тому підлягають захисту в судовому порядку шляхом пред'явлення позову до банку з інших підстав.

Статтею 203 ЦК України встановлено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Правочин може бути визнаний недійсним лише з підстав і з наслідками, передбаченими законом.

Відповідно до ст.215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. У випадках, встановлених цим Кодексом, нікчемний правочин може бути визнаний судом дійсним. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Згідно з ч.1 ст.638 та ч.1 ст.640 ЦК України договір є укладеним з моменту досягнення в належній формі згоди з усіх істотних умов договору.

На підставі ч.2 ст.640 ЦК України у разі, якщо відповідно до акта цивільного законодавства для укладення договору необхідні також передання майна або вчинення іншої дії, договір є укладеним з моменту передання майна або вчинення певної дії.

Законодавець пов'язує момент укладення кредитного договору з моментом досягнення його сторонами у письмовій формі згоди з усіх істотних умов договору.

Судом встановлено, що ПАТ «УКРСОЦБАНК» та ОСОБА_1 уклали договір про надання відновлювальної кредитної лінії №770/38-784-08, невід'ємними частинами якого є додаток №1 «Детальний розпис сукупної вартості кредиту, значення реальної процентної ставки та абсолютне значення подорожчання кредиту» та додаток №2 «Згода фізичної особи - суб'єкта кредитної історії», у письмовій формі, яка вимагається ч.1 ст.1055 ЦК України. Позичальник погодив з Банком розмір та порядок отримання кредитних коштів, відсоткову ставку за користування кредитними коштами, а також кінцевий термін повернення заборгованості - 10 серпня 2023 року, про що свідчить його підпис на Договорі та Додатках до нього.

Оспорювані Додатки не є окремими правочинами, вони невід'ємна частина договору про надання відновлювальної кредитної лінії №770/38-784-08 від 05 серпня 2008 року. Наявна у них інформація не впливає на виниклі між сторонами правовідносини, їх права і обов'язки та відповідальність. Додаток до договору №770/38-784-08 та Додаток №2 до кредитного договору №770/38-784-08 від 05 березня 2008 року, які позивач ставить під сумнів, оформлено зрозуміло, їх зміст вказує на те, що Банк перед укладенням договору вивчав особу Позичальника та його матеріальну спроможність здійснювати погашення отриманого кредиту щомісячними платежами, їх розмір. Зокрема, 05 березня 2008 року ОСОБА_1 надавав згоду на доступ Банку до його кредитної історії та отримання кредитного звіту, що вбачається із Додатку №2. Додаток до договору №770/38-784-08 від 05 серпня 2008 року дублює умови договору про надання відновлювальної кредитної лінії №770/38-784-08 від 05 серпня 2008 року, які викладено у формі таблиці, що сторонами попередньо погоджувалися та про що свідчать всі необхідні реквізити сторін у договорі про надання відновлювальної кредитної лінії.

Зважаючи на викладене, суд приходить до висновку, що підстав, встановлених законом, для визнання недійсними Додатку до договору №770/38-784-08, Додатку №2 до кредитного договору №770/38-784-08 від 05 березня 2008 року за наслідками розгляду справи не встановлено, а тому у задоволенні позову слід відмовити за безпідставністю позовних вимог.

Керуючись ст.ст.10, 11, 60, 160, 212-215 Цивільного процесуального кодексу України, ст.ст.203, 215, 1054 Цивільного кодексу України, Постановою Пленуму ВСУ № 9 від 6 листопада 2009 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними», Постановою №5 Пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», суд, -

в и р і ш и в:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «УКРСОЦБАНК» про визнання недійсними Додатку до договору №770/38-784-08, Додатку №2 до кредитного договору №770/38-784-08 від 05 березня 2008 року - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Тернопільської області через Тернопільський міськрайонний суд. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуюча О.Герчаківська