Провадження № др/521/4/15
Д О Д А Т К О В Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
17 лютого 2015 року Малиновський районний суд м. Одеси у складі:
головуючого судді Поліщук І.О.,
при секретарі Святецькій І.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розподіл спільного майна подружжя,
ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про розподіл майна подружжя та визнання права власності, в обґрунтування своїх позовних вимог посилалась на те, що перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 24 січня 1991 року по 30 січня 2014 року. Під час спільного проживання подружжям було придбано 10/1000 частин будівлі гуртожитку, що знаходиться за адресою: місто Одеса, вулиця Петровського, будинок №15 та складаються з кімнати №123, житловою площею 17,9 кв.м, 5-го поверху, що позначена в технічному паспорті №37 і кімнати №124, житловою площею 17,4 кв.м, що позначена в технічному паспорті №38 та 10/1000 частин підсобних приміщень гуртожитку, які оформлені на ОСОБА_2. Позивачка вказувала, що на її утриманні знаходиться малолітня дитина, тому вона вважає, що обґрунтованим буде поділ спірної нерухомості з виділом їй, ОСОБА_1 у приватну власність кімнати №123, яка є більшою по житловій площі і має окремий санвузол, що є необхідним для малолітньої дитини та 1/2 частини від 10/1000 частин підсобних приміщень. Оскільки відповідач у добровільному порядку відмовляється, визнавати за ОСОБА_1 право власності на належну їй за законом частину спірного нерухомого майна, вона вимушена звернутися з наступним позовом до суду.
22 жовтня 2014 року Малиновський районним судом м. Одеси прийнято рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розподіл спільного майна подружжя задоволено. Визнано за ОСОБА_1 право власності на 20/1000 частин будівлі гуртожитку, що знаходиться за адресою: місто Одеса, вулиця Петровського, будинок 15 та складається з кімнати №123 V-го поверху, що означена в технічному паспорті №37, житловою площею 17,9 кв.м, 20/1000 частин сходів І-Х, 20/1000 частин коридору 1-І поверху, 20/1000 частин коридору 1-ІІ поверху, 20/1000 частин коридору 1-ІІІ поверху, 20/1000 частин коридору 1-ІV поверху, 20/1000 частин коридору 1-V поверху, 20/1000 частин кухні -25, 39-V поверху, які на підставі договору купівлі-продажу від 04 листопада 2009 року зареєстровані на праві власності за ОСОБА_2 в Комунальному підприємстві «Одеське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації обєктів нерухомості», припинивши право власності ОСОБА_2 на дану частку майна. Стягнуто з ОСОБА_2 (ІПН: НОМЕР_1) на користь ОСОБА_1 понесені нею судові витрати у розмірі 243 (двісті сорок три) гривні 60 копійок. Рішення набрало чинності 07.11.2014 року.
Вважати правильним написання останнього абзацу 3 аркуша мотивувальної частини рішення суду, тексту рішення викладеного в наступній редакції «За таких обставин, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 є законними та обґрунтованими, тому позивачка має право власності на 1/2 частину спільного майна, а саме на 10/2000 частин будівлі гуртожитку, що знаходиться за адресою: м. Одеса, вулиця Петровського,15».
При розгляді судом заяви ОСОБА_1 про виправлення арифметичних помилок, допущених при написанні рішення Малиновського районного суду міста Одеси від 22 жовтня 2015 року, судом було виявлені підстави для ухвалення додаткового рішення в межах цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розподіл спільного майна подружжя.
Відповідно до статті 220 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, що беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення.
Відповідно до вимог ст. 368 ЦК України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Згідно з ч.3 статті 368 ЦК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до статті 372 ЦК України, майно що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом.
Згідно з ч.1 ст. 70 СК України у разі поділу майна, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя, частки є рівними. У звязку з чим , 10/1000 в рівних частках по 10/2000 за кожним з подружжя. Враховуючи вищевикладені вимоги закону суд прийняв рішення про визнання за ОСОБА_1 права власності на 1/2 частку від спільного майна подружжя, що складає 10/ 2000 часток зазначеного обєкту нерухомого майна.
В контексті ст. 220 ЦПК України додаткове рішення є способом виправлення такого недоліку судового рішення, як його неповнота. Вимога повноти судового рішення є однією з істотних умов, які висуваються законом до судового рішення щодо його належної обґрунтованості. У звязку з чим ЦПК України, чітко і вичерпно регламентує випадки, в яких може бути ухвалене додаткове рішення. У рішенні повинна бути дана вичерпна відповідь на усі вимоги, що містяться у позовній заяві.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 5-8, 10, 11, 15, 57-60, 62, 64, 195, 196, 208, 209, 212-215, 218,220 ЦПК України, ст.ст. 60-63,70 СК України, ст.ст. 364, 372 ЦК України, суд
Додаткове рішення може бути оскаржене сторонами до апеляційного суду Одеської області шляхом подання апеляційної скарги на протязі десяти днів. Особи,що приймали участь у справі але не були присутні при проголошенні рішення мають право на його оскарження на протязі десяти днів з моменту отримання його копії.