Справа № 383/430/15-ц
Номер провадження 2/383/196/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 червня 2015 року Бобринецький районний суд Кіровоградської області у складі головуючого судді Фур І.П.,

при секретарі Одінцовій Н.Г.,

за участю:

представника позивача ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2,

прокурора Кучеренко І.Ю.,

представника органу опіки і піклування Бобринецької районної державної адміністрації ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Бобринець Кіровоградської області в залі судового засідання Бобринецького районного суду Кіровоградської області цивільну справу за позовом адміністрації Бобринецької спеціальної загальноосвітньої школи-інтернат до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про позбавлення ОСОБА_5 батьківських прав відносно малолітнього ОСОБА_6; відібрання у ОСОБА_4 малолітнього сина ОСОБА_6 та стягнення аліментів,

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача звернувся до суду з позовними вимогами до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про позбавлення їх батьківських прав відносно ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1; стягнення з відповідачів аліментів на користь ОСОБА_6 в розмірі ? заробітку (доходу) громадян, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку.

Представником позивача до суду надана заява про уточнення позовних вимог, а саме позбавлення батьківських прав ОСОБА_5 стосовно його малолітнього сина ОСОБА_6; відібрання у ОСОБА_4 малолітнього сина ОСОБА_6, без позбавлення батьківських прав; стягнення з відповідачів аліментів на користь ОСОБА_6 в розмірі 1/4 заробітку (доходу) громадян, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку.

В обґрунтування позовних вимог представник позивача зазначила, що відповідачі по справі являються батьками малолітнього ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2 відповідач ОСОБА_2 не бере участі у виховані свого сина, не цікавиться його життям та здоровям. Щодо відовідача ОСОБА_5 хлопчик нічого не знає , говорить, що ніколи його не бачив. Малолітній ОСОБА_6 навчається у школі-інтернаті з 01.09.2012р.. За цей час мати відвідала сина у закладі один раз. Батько жодного разу не відвідав свого сина у закладі, не цікавився його життям, здоровям, матеріальної допомоги не надавав. Відомостями про місце перебування громадянина ОСОБА_5 ні адміністрація закладу, ні його син малолітній ОСОБА_6, ні його старший брат ОСОБА_7 не володіють. До вересня 2014 року малолітнього ОСОБА_6 відвідував у закладі його старший брат ОСОБА_7, що на даний час проживає у ІНФОРМАЦІЯ_3. Він забирав його на зимові та літні канікули, але потім повідомив, що не має можливості брати участь у житті свого малолітнього брата, та забезпечити йому належні умови та догляд для перебування у нього вдома.

Адміністрація школи та педагогічні працівники звернулися до сільської ради с. Високе Бериславського p-ну. Херсонської обл. (де громадянка ОСОБА_2 проживала раніше) і до сільської ради с. Димитрове (де ОСОБА_2 проживає на даний час) з метою зясування причини ухилення від виконання батьківських обовязків ОСОБА_2 І лише після неодноразових нагадувань та листів ОСОБА_8 відвідала заклад у лютому 2015 року, але не поцікавилася здоровям, життям та вихованням свого сина у педагогічних працівників, ніяких гостинців дитині не привезла, на канікули, вихідні, святкові дні сина не забирала.

Оскільки відповідачі ухиляються від своїх батьківських обовязків по відношенню до малолітнього ОСОБА_6, на протязі 2014-2015 навчального року, не беруть участі у житті та вихованні свого малолітнього сина ОСОБА_6, старший брат ОСОБА_6, який раніше брав хлопчика до себе в цьому році відмовився забирати дитину, за рахунок держави школа-інтернат не може влітку хлопчика без відібрання дитини у матері та позбавлення батьківських прав батька оздоровити, тому позивач змушений звернутись до суду з даним позовом.

В судовому засіданні представник позивача підтримала позовні вимоги з підстав, зазначених у позові та відповідно до наданих суду доказів та просила задовольнити заявлені позовні вимоги.

Відповідачка ОСОБА_2 в судовому засіданні не заперечила проти задоволення позову і зазначила, що на даний час не працює, живе у будинку співмешканця, відповідачка постарається налагодити своє життя та оформити соціальну допомогу як малозабезпечена сімя з метою регулярного фінансового забезпечення свого сина.

Відповідач ОСОБА_5 в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Прокурор в судовому засіданні підтримала позовні вимоги та просила їх задовольнити.

Представник служби у справах дітей Бобринецької РДА підтримала позовні вимоги і просила задовольнити позов оскільки його задоволення забезпечить можливість дитині оздоровитися влітку, бути під постійним наглядом педагогів і надасть відповідачці час для налагодження свого життя в інтересах свого сина.

За клопотанням представника позивача у судовому засіданні допитані свідки ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11

Допитана в судовому засіданні як свідок ОСОБА_9 пояснила, що працює вихователем в школі-інтернаті. Є вихователем ОСОБА_6. Дитину в школу-інтернат привіз старший брат ОСОБА_7. Свідок зазначила, що дитину не відвідували близько 2-3-х років, поки вони не почали розшукувати батьків. Останній раз мати провідувала хлопчика на зимових канікулах, точно свідок не памятає, тоді хлопчик знаходився в лікарні, де мати його провідала. На запитання свідка чому вона так довго не приїжджала, відповідач відповіла, що не могла приїхати. Ще відповідачка приїжджала один раз, але ОСОБА_6 спав. Свідок зазначила, що батька бачила ще коли забирали старшого сина ОСОБА_12, але чи це був рідний батько, свідку не відомо.

Допитана в судовому засіданні як свідок ОСОБА_10 пояснила, що працює вчителем в школі-інтернат. ОСОБА_13 до школи привів його старший брат, мотивуючи це тим, що сам там навчався. Дитина, прийшовши до школи був на рівні розвитку 3-х років. Він не володів навичками самообслуговування, хоча була шкільного віку. Дитина відстає у розвитку, у навчанні. Від початку навчання на канікули забирав його старший брат. За 3 роки свідок батьків ОСОБА_13 не бачила. Після судового засідання 20.05.2015 р. мати була в інтернаті вона спілкувалась із сином. Син спочатку не впізнав матір. Свідок також спілкувалась з відповідачкою. Хлопчик не згадував про зустріч з матірю, але дуже зрадів подарункам. Коли свідок запитала дитину, де він хоче бути, він відповів, що вдома. Чи зможе мати забезпечити нормальне життя хлопчику свідок не може сказати. За словами свідка відповідачка не проявляла до дитини жодних емоцій. Свідок зазначила, що для розвитку хлопчика потрібно особливі умови, особливо спілкування з ним, дитину саму залишати не можна, йому потрібний постійний нагляд. З дітьми хлопчик спілкується нормально.

Допитана в судовому засіданні як свідок ОСОБА_14 пояснила, що є сусідкою відповідачки. Свідок зазначила, що відповідачка не вживає спиртні напої, робить ремонт, доглядає господарство. Нічого поганого про відповідачку свідок сказати не може. За словами свідка з онуками відповідачка спілкується добре, по мірі можливостей допомагає їм. Свідок відповідачку знає із осені 2014 року. Восени 2014 року в сина відповідачки згорів будинок, вона ходила допомагала їм робити ремонт, дивилась за дітьми. Про найменшу дитину, яка навчалась в школі-інтернаті до початку судового засідання, чула від інших людей.

Суд, заслухавши пояснення сторін, прокурора, свідків, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно Свідоцтва про народження від 16.04.2015 року серія І-КГ № 196478, ОСОБА_6 народився 11.07.2007 року, в графі мати записана ОСОБА_4, в графі батько ОСОБА_5 (а.с. 6).

Відповідно до акту № 5 від 06.04.2015 року, відвідування батьками та рідними учнів, які навчаються у Бобринецькій спеціальній загальноосвітній школі-інтернат І-ІІ ст. Василенко Н.А. та ОСОБА_5, які являються батьками малолітнього ОСОБА_6, ухиляються від виконання батьківських обовязків, не цікавляться життям та здоровям сина, на вихідні та святкові дні із закладу не забирали. ОСОБА_6 протягом 2014/2015 навчального року перебував на утриманні закладу (а.с. 4).

Відповідно до акту № 19 від 10.12.2014 року, відвідування батьками та рідними учнів, які навчаються у Бобринецькій спеціальній загальноосвітній школі-інтернат І-ІІ ст. Василенко Н.А. та ОСОБА_5, які являються батьками малолітнього ОСОБА_6, за період з 01.09.2014 року по 10.12.2014 року жодного разу не відвідали сина у закладі, не цікавляться життям та здоровям сина, на вихідні та святкові дні із закладу не забирали (а.с. 5).

Відповідно до листа виконавчого комітету Димитрівської сільської ради Устинівського району №35 від 23.02.2015 року, ОСОБА_5 не проживав і не проживає на території сільської ради; ОСОБА_2 мешкає в с. Димитрово без постійного місця проживання, власного домоволодіння не має, з сином ОСОБА_12 не проживає, на даний час мешкає у свого співмешканця, зловживає алкогольними напоями. ОСОБА_7 проживає в с. Димитрово без реєстраційного обліку у домоволодінні своєї співмешканки, ніде не працює, пошуками роботи не займається, власного житла, майна, земельного паю на території сільської ради не має (а.с. 8).

Відповідно до довідки класного керівника ОСОБА_10 від 21.04.2015 року, на весняні канікули, вихідні та святкові дні, учня 2-го класу ОСОБА_6 батьки та близькі родичі не забирали. Також ніяким чином не цікавились його перебуванням в закладі (а.с. 9).

Згідно листа Високівської сільської ради, ОСОБА_2 на території сільської ради зареєстрована, але не проживає, місце її знаходження не відоме. ОСОБА_5 на території сільської ради не зареєстрований і не проживає, його місце знаходження не відоме. ОСОБА_2 на території сільської ради проживала з дітьми в державному будинку, який знаходився на балансі сілської ради. Вихованням дітей мама не займалася, вела аморальний спосіб життя, зловживала спиртними напоями, будинок знаходився в антисанітарному стані. Має земельний пай розміром 9,97га, який знаходиться в оренді СТОВ «Берегиня» (а.с. 10)

Відповідно до довідки вихователя ОСОБА_11 від 03.11.2014 року, на день народження, осінні канікули та з 01.09.2014 року та по 03.11.2014 року жодного разу мама не відвідала сина, не брала участі в його вихованні, не телефонувала (а.с. 11).

Відповідно до характеристики, наданої Димитрівською сільською радою Устинівського району ОСОБА_2 дійсно проживає на території сільської ради без реєстраційного обліку. ОСОБА_2 ніде не працює, пошуками роботи не займається, проживає разом зі співмешканцем у його домоволодінні (а.с. 42).

Відповідно до довідок № 670 від 28.04.2015 року та 721 від 12.05.2015 року, виконавчого комітету Димитрівської сільської ради Устинівського району ОСОБА_5 не проживав і не проживає на території сільської ради; ОСОБА_2 мешкає в с. Димитрово без реєстраційного обліку (а.с. 43).

Відповідно до висновку органу опіки та піклування Устинівської районної державної адміністрації , комісія з питань захисту прав дитини дійшла висновку про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 та не доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_5 по відношенню до їх малолітньої дитини ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 44-46).

Відповідно до акту обстеження умов проживання ОСОБА_2 від 08.06.2015 року, наданого службою у справах дітей Устинівської районної державної адміністрації, в будинку облаштовано 2 кімнати, в 3-й проводиться ремонт, заплановано зробити дитячу кімнату. Продуктами харчування сімя забезпечена, земельна ділянка засаджена, підсобне господарство не утримують, кімнати в належному санітарно-гігієнічному стані, на подвірї прибрано. Для дитини готується окрема кімната, куплено одяг та взуття (а.с. 92-93).

Частиною 1 статті 12 Закону України "Про охорону дитинства" встановлено, що виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

У відповідності до ст.150 Сімейного Кодексу України батьки зобовязані виховувати дитину, піклуватися про її здоровя, фізичний , духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.

Статтею 164 СК України передбачено виключний перелік підстав позбавлення особи батьківських прав, відповідно до якої мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав у разі, якщо вона (він):

1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування;

2) ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини;

3) жорстоко поводяться з дитиною;

4) є хронічними алкоголіками або наркоманами;

5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва;

6) засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини.

Пунктом 15 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року №3 передбачено, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками (п.16 постанови).

Відповідно до ст. 170 Сімейного кодексу України суд може постановити рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них, не позбавляючи їх батьківських прав, у випадках, передбачених пунктами 2 - 5 частини першої статті 164 цього Кодексу, а також в інших випадках, якщо залишення дитини у них є небезпечним для її життя, здоров'я і морального виховання. У цьому разі дитина передається другому з батьків, бабі, дідові, іншим родичам - за їх бажанням або органові опіки та піклування. Якщо відпадуть причини, які перешкоджали належному вихованню дитини її батьками, суд за заявою батьків може постановити рішення про повернення їм дитини. При задоволенні позову про відібрання дитини від матері, батька без позбавлення їх батьківських прав суд вирішує питання про стягнення з них аліментів на дитину.

Згідно ч. 8 Порядку провадження органами опіки та піклування діяльності, пов'язаної із захистом прав дитини, затвердженого постановою КМУ № 866 від 20.09.2008 року якщо протягом року після прийняття судом рішення про відібрання дитини у батьків не усунені причини, які перешкоджали належному вихованню дитини її батьками, служба у справах дітей за місцем походження дитини, позбавленої батьківського піклування, зобов'язана вжити заходів до позбавлення батьків їх батьківських прав.

Враховуючи той факт, що відповідач ОСОБА_5 вже тривалий час не цікавиться життям свого сина, не турбується про його життя та здоровя, не утримує хлопчика матеріально, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги відносно батька підлягають задоволенню.

Також, суд прийшов до висновку про необхідність відібрання на певний час дитини у ОСОБА_4 оскільки у відповідачки відсутній стабільний матеріальний дохід, відповідачка має незадовільні характеристики з місця проживання, але бажає виправитися і налагодити своє життя і на теперішній час є необхідним оздоровити дитину влітку у санаторному закладі.

Відповідно ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати дітей до досягнення ними повноліття.

При визначенні аліментів суд враховує обставини передбачені ст.182 СК України, тобто стан здоровя та матеріальне становище дитини, стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів та інші обставини, що мають істотне значення.

Одним із способів захисту прав малолітньої чи неповнолітньої дитини при ухиленні батьків від обов'язку її утримувати є законодавчо передбачена можливість судового стягнення коштів на їх утримання.

Враховуючи вищевикладене, суд прийшов до висновку, по наявність підстав для задоволення позову

Керуючись ст.ст. 164, 170, 180, 181 СК України, ст.ст. 8, 11, 57-60, 212 214, 291, 292, 294, 295 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов адміністрації Бобринецької спеціальної загальноосвітньої школи-інтернат до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про позбавлення ОСОБА_5 батьківських прав відносно малолітнього ОСОБА_6; відібрання у ОСОБА_4 малолітнього сина ОСОБА_6 та стягнення аліментів задовольнити.

Позбавити ОСОБА_5, с. Вірівка Бериславського району Херсонської області, батьківських прав відносно малолітнього ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Відібрати строком на один рік у ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4, зареєстрована ІНФОРМАЦІЯ_5, проживає ІНФОРМАЦІЯ_6 малолітнього сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 без позбавлення батьківських прав.

Передати малолітнього ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 під опіку Бобринецькій спеціальній загальноосвітній школі-інтернат І-ІІ ступенів.

Стягнути з ОСОБА_5, с. Вірівка Бериславського району Херсонської області аліменти на користь ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі ? заробітку (доходу) громадян, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку до досягнення дитиною повноліття, тобто до 11.07.2025 року.

Стягнення аліментів з ОСОБА_5 розпочати з 30.04.2015 року.

Стягнути з ОСОБА_5, с. Вірівка Бериславського району Херсонської області судовий збір на користь держави в сумі 243, 60грн. на рахунок: одержувач УДК в Бобринецькому районі, код ЄДРПОУ суду 2896839, код отримувача (ЄДРПОУ) 23896921, Банк одержувача ГУ ДКУ в Кіровоградській області, МФО 823016, рахунок 0064, призначення платежу: судовий збір, код 22030001.

Стягнути з ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4, ІПН НОМЕР_1, зареєстрована ІНФОРМАЦІЯ_5, проживає ІНФОРМАЦІЯ_6 аліменти на користь ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі ? заробітку (доходу) громадян, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку.

Стягнення аліментів з ОСОБА_4 розпочати з 30.04.2015 року.

Стягнути з ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4, ІПН НОМЕР_1, зареєстрована ІНФОРМАЦІЯ_5, проживає ІНФОРМАЦІЯ_6 судовий збір на користь держави в сумі 243,60 грн. на рахунок: одержувач УДК в Бобринецькому районі, код ЕДРПОУ суду 2896839, код отримувача (ЄДРПОУ) 23896921, Банк одержувача ГУ ДКУ в Кіровоградській області, МФО 823016, рахунок 0064, призначення платежу: судовий збір, код 22030001.

Рішення в частині стягнення аліментів за один місяць допустити до негайного виконання.

Рішення суду може бути оскаржено до судової палати у цивільних справах апеляційного суду Кіровоградської області через Бобринецький районний суд Кіровоградської області шляхом подачі протягом десяти днів з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні під час проголошення рішення мають право подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя І.П. Фур