Справа № 569/6257/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 червня 2015 року Рівненський міський суд

під головуванням судді Ковальова І.М.

при секретарі Якимець О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Рівне цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра», Відділення №1799 ПАТ КБ «Надра» про захист прав споживача, стягнення коштів (повернення депозиту) та штрафних санкцій за прострочення виконання зобовязання,-

в с т а н о в и в:

В Рівненський міський суд з позовом до Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра», Відділення №1799 ПАТ КБ «Надра» про захист прав споживача, стягнення коштів (повернення депозиту) та штрафних санкцій за прострочення виконання зобовязання звернулась ОСОБА_1

В судовому засіданні позивач заявлені позовні вимоги уточнила та просить суд стягнути з Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» на її користь заборгованість за строковим договором банківського вкладу №2108251 від 19 січня 2015 року в розмірі 6298,71 доларів США та проценти суми вкладу в розмірі 135,15 доларів США з підстав, викладених у позовній заяві.

В судове засідання представник відповідача не з'явився. Про день та час розгляду справи повідомлявся завчасно судовими повістками, про що свідчать наявні в матеріалах справи повідомлення про отримання судових повісток рекомендованими листами. Причин своєї неявки представник відповідача суду не повідомив, заяв чи клопотань про перенесення розгляду справи до суду не подавав. Згідно поданих до суду письмових заперечень ПАТ «Комерційний банк «Надра» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ КБ «Надра» ОСОБА_2, позовні вимоги позивача представник відповідача не визнає, просить суд відмовити у їх задоволенні посилаючись на ті обставини, що на виконання постанови Правління Національного банк України від 05 лютого 2015 року №83 «Про віднесення ПАТ «КБ «Надра» до категорії неплатоспроможних», керуючись пунктом 2 частини 5 статті 12 та статтею 34 Закону України «Про систему гарантування вкладників фізичних осіб» рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 05 травня 2015 року №26 в ПАТ «КБ Надра» з 06 лютого 2015 року запроваджено тимчасову адміністрацію строком на три місяці.

Уповноваженою особою фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації У ПАТ КБ «Надра» призначено провідного професіонала з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків ОСОБА_2

Відповідно до пп.1,2,5 ч.5 ст.36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» під час тимчасової адміністрації не здійснюється задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку (за винятком гарантованих сум, порядок відшкодування яких встановлений зазначеним законом), примусове стягнення коштів та майна банку, нарахування відсотків за зобовязаннями банку перед кредиторами.

Відповідно до п.1 ч.6 ст.36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» обмеження, встановлене п.1 ч.5 ст.36 вказаного закону не поширюється на зобовязання банку щодо виплати коштів за вкладами вкладників за договорами, строк яких закінчився та за договорами банківського рахунку вкладників. Зазначені виплати здійснюються в межах суми відшкодування, що гарантується фондом, в національні валюті України.

Також, враховуючи те, що строк договору вкладу, укладеного між позивачем та відповідачем не закінчився на момент введення тимчасової адміністрації відповідач, враховуючи запровадження з 06 лютого 2015 року тимчасової адміністрації, не має законних підстав задовольняти вимоги позивача за договором вкладу, які предявлені вже пі час тимчасової адміністрації.

Вважає, що відсутність підстав для задоволення вимог позивача прямо встановлена ч.5 ст.36 закону України «Про систему гарантування вкладників фізичних осіб».

Тому, враховуючи вищевикладене, представник відповідача просить суд відмовити в задоволенні позовних вимог позивача.

Заслухавши позивача, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають до задоволення.

Судом встановлено, що 19 січня 2015 року між позивачем ОСОБА_1 та ПАТ КБ «Надра», що є учасником Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, в особі начальника відділення №1799 ПАТ КБ «Надра» ОСОБА_3 було укладено договір №2108251 строкового банківського вкладу (депозиту) без поповнення, оформлений в рамках Пакету послуг «Новый ПУ «Базовый+»» (надалі договір).

Відповідно до п.1.1. договору, за цим договором вкладних зобовязується в строк не пізніше 5 (пяти) календарних днів з дня підписання цього договору передати, а банк зобовязується прийняти грошову суму у розмірі 6298,71 доларів США (надалі вклад) та зобовязується повернути вкладникові вклад та сплатити проценти на умовах та в порядку, визначеному цим договором.

Відповідно до п.1.2. договору вкладнику в день підписання цього договору, відкривається вкладний (депозитний) рахунок №2108251 на імя вкладника.

Відповідно до п.2.2. договору, строк розміщення вкладу 3 (3 місяці) від дати фактичного надходження вкладу на вкладний рахунок. Початок перебігу строку розміщення вкладу розпочинається з дня надходження вкладу на вкладний рахунок.

Відповідно до п.2.3. договору у разі внесення вкладником коштів на вкладний рахунок в день підписання сторонами цього договору, датою повернення вкладнику вкладу є 19 квітня 2015 року. У разі, якщо внесення коштів на вкладний рахунок не збігається з днем підписання сторонами цього договору, перебіг строку розміщення вкладу розпочинається з дати фактичного внесення вкладником вкладу на вкладний рахунок, а датою повернення вкладу є відповідний останній календарний день закінчення строку розміщення вкладу. Датою повернення вкладнику подовженого вкладу є останній день кожного продовженого строку розміщення вкладу. Якщо день повернення вкладнику вкладу припадає на святковий, неробочий або вихідний день, належною датою повернення вкладу є перший за цим днем робочий (банківський) день.

Відповідно до п.2.4. договору протягом строку розміщення вкладу, визначеного у п.2.2. цього договору, процентна ставка по вкладу встановлюється у розмірі 11 (одинадцять) процентів річних.

Відповідно до п.2.6. договору повернення вкладу та сплата нарахованих процентів здійснюється банком за домовленістю сторін шляхом перерахування коштів на рахунок. Після перерахування банком вкладу та нарахованих процентів на рахунок, зобовязання банку за цим договором вважаються виконаними належним чином.

Відповідно до п.п.3.1.2. п.3.1. договору вкладник має право: на отримання суми вкладу та нарахованих процентів відповідно до умов цього договору.

Відповідно до п.п.3.4.3. п.3.1. договору банк зобовязується: забезпечити повне збереження та повернення вкладу з нарахованими процентами.

Відповідно до п.п.3.4.4. п.3.1. договору банк зобовязується: щомісячно сплачувати вкладнику проценти шляхом перерахування коштів на рахунок відповідно до умов договору.

Відповідно до п.п.3.4.5. п.3.1. договору банк зобовязується: повернути вкладнику вклад в кінці строку розміщення вкладу або достроково в порядку, передбаченому цим договором, шляхом перерахування коштів на рахунок.

Позивачем було виконано всі взяті на себе зобов'язання по договору в частині своєчасного внесення коштів на депозитний рахунок банку.

Дана обставина стверджується дослідженою в судовому засіданні квитанцією №4250 від 19 січня 2015 року з якої вбачається, що згідно тарифного пакету «Новый ПУ «Базовый+» №2532496 ОСОБА_1 перерахувала на депозитний рахунок №2108251 суму 6298,71 доларів США.

Станом на день розгляду справи в суді позивач не одержала свого вкладу та процентів за його користування.

Відповідно до ст.525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст.530 ЦК України якщо в зобов'язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк.

Відповідно до ст.629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Як слідує зі ст.1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором.

Відповідно до ч.2ст.1058 ЦК України договір банківського вкладу, в якому є фізична особа, є публічним договором.

Частина 2 ст.1060 ЦК України передбачає, що за договором банківського вкладу незалежно від його виду, банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім випадків, зроблених юридичними особами на інших умовах повернення, які встановлені договором.

Умова договору про відмову від права на одержання вкладу на першу вимогу є нікчемною.

Відповідно до положень ст.1074 ЦК України обмеження прав клієнта щодо розпорядження грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку не допускається, крім випадків обмеження права розпоряджання рахунком за рішення суду у випадках, встановлених законом.

Таким чином, відмова від повернення належних позивачу коштів на його вимогу є порушенням умов договору і прав позивача, як власника.

Відповідно до п.2 Постанови Верховного Суду України від 12 квітня 1996 року №5 "Про практику розгляду цивільних справ за позовами про захист прав споживачів" до відносин, які регулюються Законом України "Про захист прав споживачів" належать зокрема ті, що виникають із договорів про надання фінансово-кредитних послуг для задоволення власних побутових потреб громадян (у тому числі про надання кредитів, відкриття й ведення рахунків, проведення розрахункових операцій, приймання і зберігання цінних паперів, надання консультаційних послуг).

Верховний суд України в "Узагальненні практики вирішення судами спорів, що виникають із договорів про надання громадянам фінансово-кредитних послуг недержавними структурами підприємницької діяльності" від 01 грудня 1997 року також звертає увагу на те, що правовідносини в справах за позовами громадян до комерційних банків про стягнення внесених сум та нарахованих дивідендів регулюються загальними нормами зобов'язального права, відповідними актами, що регулюють діяльність кожної з цих структур, укладеними договорами про надання послуг і при вирішення таких справ слід враховувати положення вищевказаного роз'яснення Пленуму Верховного Суду України від 12 квітня 1996 року "Про практику розгляду цивільних справ за позовами про захист прав споживачів".

Відповідно до ч.1ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог чи заперечень.

Тому, враховуючи вищевикладені обставини у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги позивача знайшли своє повне підтвердження, є обґрунтованими, доведеними та такими, що підлягають до повного задоволення, оскільки позивач належно виконала взяті на себе обов'язки по договору, які виникли з відповідачем, а відповідач ухилився від їх виконання.

Згідно п.7 ч.1ст.5 Закону України "Про судовй збір", а також ч.3 ст.22 Закону України" Про захист прав споживачів" споживачі за позовами до суду щодо захисту їх прав звільняється від сплати судового збору.

Відповідно до ч.3 ст.88 ЦПК України якщо позивача на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Оскільки позивач при подачі позову до суду звільнений від сплати судового збору, рішення прийнято на його користь, а судовий збір становить (6298,71 доларів США +135,15 доларів США) х 21.0258 грн. = 1353 грн., тому дану суму судового збору у відповідності до ч.3 ст.88 ЦПК України слід стягнути з відповідача в прибуток держави.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.10,60,88,212,213,215,294 ЦПК України, 525,526,530,629,1058,1060 ЦК України, суд,-

в и р і ш и в :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра», Відділення №1799 ПАТ КБ «Надра» про захист прав споживача, стягнення коштів (повернення депозиту) та штрафних санкцій за прострочення виконання зобовязання задоволити.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» (код за ) на користь ОСОБА_1 заборгованість за строковим договором банківського вкладу №2108251 від 19 січня 2015 року в розмірі 6298,71 доларів США та проценти суми вкладу в розмірі 135,15 доларів США.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» в особі Відділення №1799 ПАТ КБ «Надра» (код за ) судові витрати по справі, а саме судовий збір в розмірі 1353 грн. та зарахувати до спеціального фонду Державного бюджету України.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий :