Справа № 379/421/15 Головуючий у І інстанції Бойко М. Г.
Провадження № 22-ц/780/3019/15 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_1
Категорія 46 15.06.2015
РІШЕННЯ

Іменем України

15 червня 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Київської області у складі:

головуючого судді Воробйової Н.С.

суддів: Білоконь О.В., Березовенко Р.В.

при секретарі Бобко О.В.

розглянула у відкритому судовому засіданні у м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Таращанського районного суду від 30 березня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_2 до приватно-орендного сільськогосподарського підприємства «Нива» про зобов»язання повернути земельну ділянку,-

Встановила :

Позивачка звернулася до суду з даним позовом, в якому просила зобовязати приватно-орендне сільськогосподарське підприємство «Нива» повернути належну позивачці земельну ділянкою, площею 3,1198 га, кадастровий номер :03:002:0052, яка розташована на території Великововнянської сільської ради Таращанського району Київської області.

Посилалася на те, що 10 листопада 2008 року між її матір»ю ОСОБА_3 та відповідачем був укладений договір оренди земельної ділянки №92. Предметом договору є земельна ділянка площею 3,1198 га., право на яку засвідчено державним актом на право приватної власності на земельну ділянку серії ІІІ-КВ №074567, кадастровий номер :03:002:0052, яка розташована на території Великововнянської сільської ради Таращанського району Київської області. Даний договір був укладений терміном на 15 років.

ОСОБА_3 померла 07 березня 2014 року, позивачка, як її дочка, прийняла спадщину після її смерті, у т.ч. і орендовану відповідачем земельну ділянку, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом від 29.10.2014 року.

Вказувала на те, що умовами договору №92 , а саме п.2.2. передбачено, що при переході права власності на землю від Орендодавця до іншої особи договір оренди зберігає чинність для нового власника.

В той же час договором, а саме пунктом 4.2.встановлено, що договір втрачає чинність у разі його припинення або розірвання; пунктом 4.4. вказаного договору оренди земельної ділянки, Орендодавець повинен повідомити Орендаря про розірвання договору за місяць до закінчення збору врожаю поточного року.

Оскільки за змістом наведених норм та умов договору оренди земельної ділянки передбачено, що договір втрачає чинність у разі розірвання, а орендодавець повинен повідомити орендаря про розірвання даного договору за місяць до закінчення збору врожаю поточного року, вона 25.06.2014 року надіслала відповідачу повідомлення про розірвання договору та просила після збору врожаю з належної їй земельної ділянки негайно повернути її у стані не гіршому переданому.

У листі-відповіді ПОСП «Нива» повідомило, що належна позивачці земельна ділянка засіяна озимою пшеницею, орієнтовний збір врожаю кінець серпня 2014 року, що підприємство виконує умови договору та немає наміру достроково розривати договір оренди земельної ділянки.

Після отримання Свідоцтва про право спадщини на спірну земельну ділянку, непогодившись з відмовою відповідача про повернення належної їй земельної ділянки, яку вона має намір використовувати самостійно для власних потреб, позивачка звернулася до суду з позовом та просила його задовольнити.

Рішенням Таращанського районного суду від 30 березня 2015 року у задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі позивачка просила скасувати рішення суд з підстав невідповідності висновків суду обставинам справи та порушення норм закону та ухвалити нове рішення про задоволення її позову.

Апеляційна скарга підлягає до задоволення з таких підстав.

Відповідно до ч.ч. 1 і 2 ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно з вимогами ст. 214 цього Кодексу під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов»язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього Кодексу.

Згідно ст. 525 ЦК України, ч. 4 ст. 31 Закону України «Про оренду землі», розірвання договору оренди землі в односторонньому порядку не допускається, якщо інше не передбачене законом або договором.

Відповідно до ч. 3 ст. 651 ЦК України, у разі односторонньої відмови від договору в повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим.

Відповідно до ч. 1 ст. 34 Закону України «Про оренду землі», у разі припинення або розірвання договору оренди землі орендар зобовязаний повернути орендодавцеві земельну ділянку на умовах, визначених договором. Орендар не має права утримувати земельну ділянку для задоволення своїх вимог до орендодавця.

По справі встановлено, що 10 листопада 2008 року між ОСОБА_3 та відповідачем був укладений договір оренди земельної ділянки №92. Предметом договору є земельна ділянка площею 3,1198 га., право на яку засвідчено державним актом на право приватної власності на земельну ділянку серії ІІІ-КВ №074567, кадастровий номер :03:002:0052, яка розташована на території Великововнянської сільської ради Таращанського району Київської області. Даний договір був укладений терміном на 15 років (а.с.7,8).

ОСОБА_3 померла 07 березня 2014 року (а.с.12). Позивачка дочка померлої прийняла спадщину після смерті матері та отримала Свідоцтво про право на спадщину за законом від 29.10.2014 року а.с.13).

Відповідно до п.2.2. договору Оренди №92 від 10.11.2008 року при переході права власності на землю від Орендодавця до іншої особи договір оренди зберігає чинність для нового власника (а.с.7).

Пунктом 2.4. Договору, в разі припинення або розірвання договору, Орендар зобовязаний повернути Орендодавцеві земельну ділянку у стані не гіршому у порівнянні з тим, у якому він одержав її в оренду.

Розділом 4 вказаного договору встановлено умови, зміни, припинення і розірвання договору. Пунктом 4.2. даного договору встановлено, що договір втрачає чинність у разі його припинення або розірвання. Порядок та умови припинення договору визначено п.4.3, а розірвання - пунктом 4.4.; за умовами пункту 4.4. вказаного договору, Орендодавець повинен повідомити Орендаря про розірвання договору за місяць до закінчення збору врожаю поточного року (а.с.7 зв.).

Після смерті матері, спадкоємець останньої ОСОБА_2 25.06.2014 року надіслала відповідачу повідомлення про розірвання договору та просила після збору врожаю з належної їй земельної ділянки негайно повернути її у стані не гіршому переданому. У листі-відповіді ПОСП «Нива» повідомило, що належна позивачці земельна ділянка засіяна озимою пшеницею, орієнтовний збір врожаю кінець серпня 2014 року, що підприємство виконує умови договору та немає наміру достроково розривати договір оренди земельної ділянки (а.с.16,17).

Відмовляючи позивачці у задоволенні позову, суд виходив з того, що чинним законодавством України розірвання договору оренди землі в односторонньому порядку не допускається, якщо інше не передбачене законом або договором, а тому дійшов висновку, що в договорі оренди земельної ділянки від 10 листопада 2008 року №92 чітко не передбачено можливості розірвання вищезазначеного договору в односторонньому порядку, а тому повідомлення спадкоємця орендодавця ОСОБА_2 про розірвання договору та вимога щодо повернення земельної ділянки не ґрунтуються на умовах договору та вимогах закону та не підлягають до задоволення.

Вказані висновки суду не відповідають дійсним обставинам справи. Як вже наголошувалося, договором оренди земельної ділянки від 10 листопада 2008 року №92 , а саме розділом 4 встановлено умови, зміни, припинення і розірвання договору. Пунктом 4.2. даного договору встановлено, що договір втрачає чинність у разі його припинення або розірвання. Порядок та умови припинення договору визначено п.4.3, а розірвання - пунктом 4.4.; за умовами пункту 4.4. вказаного договору, Орендодавець повинен повідомити Орендаря про розірвання договору за місяць до закінчення збору врожаю поточного року, що було дотримано позивачкою.

При вирішенні справи, суд не в повній мірі з»ясував обставини справи та не надав належної оцінки матеріалам справи, що призвело до ухвалення судового рішення, що не відповідає вимогам матеріального та процесуального права. Посилання суду на те, що за змістом договір оренди « чітко не перередбачає» можливості розірвання договору в односторонньому порядку, свідчить про те, що висновки суду ґрунтуються на припущеннях.

В силу ст.309 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення є неповне з»ясування судом обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права.

З огляду на викладене, колегія вважає, що рішення суду не може бути залишеним без змін та підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення.

Виходячи з приписів ст..525 ЦК України та умов договору оренди №92 від 10 листопада 2008 року, зокрема, п.4.2, 4.3,4.4. договору, передбачено можливість одностороннього розірвання договору без обумовлення його настанням будь-яких подій та умов : Орендодавець повинен повідомити Орендаря про розірвання договору за місяць до закінчення збору врожаю поточного року.

В силу ч. 3 ст. 651 ЦК України, у разі односторонньої відмови від договору в повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим.

Згідно ч. 1 ст. 34 Закону України «Про оренду землі», у разі припинення або розірвання договору оренди землі орендар зобовязаний повернути орендодавцеві земельну ділянку на умовах, визначених договором. Орендар не має права утримувати земельну ділянку для задоволення своїх вимог до орендодавця.

Пунктом 2.4. Договору, в разі припинення або розірвання договору, Орендар зобовязаний повернути Орендодавцеві земельну ділянку у стані не гіршому у порівнянні з тим, у якому він одержав її в оренду.

Відповідно до умов договору ( п.2.2) до спадкоємиці орендодавця ОСОБА_2 перейшли усі права та обов»язки померлої матері, у т.ч. і право на розірвання договору оренди в односторонньому порядку шляхом повідомлення орендатора про розірвання договору за місяць до закінчення збору врожаю поточного року.

Дана умова була додержана позивачкою (а.с.16). Відповідач, як орендар, не в праві утримувати належну позивачці земельну ділянку та зобов»язаний повернути її власнику. Вимога позивачки щодо повернення належної їй земельної ділянки підлягає до задоволення.

Керуючись ст..ст.307,308 ЦПК України, колегія

Вирішила :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Рішення Таращанського районного суду від 30 березня 2015 року скасувати, ухвалити нове рішення.

Позов ОСОБА_2 задовольнити. Зобов»язати Приватно-орендного сільськогосподарського підприємства «Нива» (Таращанський р-н, с.Велика Вовнянка, вул..Леніна, ) повернути належну ОСОБА_2 земельну ділянку, площею 3,1198 га, кадастровий номер :03:002:0052, яка розташована на території Великововнянської сільської ради Таращанського району, Київської області.

Стягнути з Приватно-орендного сільськогосподарського підприємства «Нива» на користь ОСОБА_2 судові витрати в сумі 121,80 грн.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржено у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді