Справа № 361/9889/14-ц
Провадження № 2/361/369/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 травня 2015 року Броварський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого - судді Шинкаря А.О.

при секретарі - Брейкіній Л.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Бровари цивільну справу за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про визнання недійсним договору про надання інформаційно-консультативних послуг,-

В С Т А Н О В И В:

У грудні 2014 року ОСОБА_1 (далі - позивач або виконавець) звернулася до суду з вказаним позовом, у якому зазначає, що 05 серпня 2014 року між нею та ОСОБА_2 (далі - відповідач або замовник) укладено договір про надання інформаційно-консультаційних послуг, згідно умов якого вона зобов'язалась надати відповідачу інформаційно-консультаційні послуги, а саме: надання усної інформації про нерухомість, що продаться, яка відповідає вимогам замовника; надання детальної інформації з проведенням огляду нерухомості, що пропонується до продажу; консультаційні послуги з проведенням переговорів з власниками нерухомості, яка пропонується до продажу; консультаційні послуги з участю в процедурі підготовки і підписання договору купівлі-продажу об'єкта, а відповідач зобов'язався виплатити їй за надані послуги грошові кошти у розмірі 13400 гривень, що є еквівалентом 1000 доларів США на момент надання послуг.

Пунктом 2 договору встановлено вимоги замовника до об'єкту нерухомості, а саме: двокімнатна квартира або півбудинку в м. Бровари, вартістю до 55000 у.о.

Посилаючись на те, що нею виконано умови договору та надано інформацію стосовно об'єкта нерухомості: 1/2 частини жилого будинку по АДРЕСА_1, щодо якого між відповідачем та власником в послідуючому було укладено договір купівлі-продажу, а відповідач відмовляється оплатити вартість наданих послуг, позивач з урахуванням уточнених позовних вимог просить стягнути з відповідача на її користь грошові кошти в сумі 27 763,12 грн, що є еквівалентом 1000 доларів США на день подачі позовної заяви про збільшення позовних вимог.

У судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимог з підстав викладених у позовній заяві, уточнивши їх, а саме: просить стягнути грошові кошти в сумі, що еквівалентна 1000 доларів США на день прийняття судом рішення.

Відповідач у судовому засіданні позов не визнав, посилаючись на те, що послуги були надані з недоліками, які виявились після підписання акту приймання-передачі наданих послуг від 22 серпня 2014 року, зокрема, не було надано інформації, що 1/2 частина будинку не виділена в натурі, у зв'язку з чим він несе додаткові витрати, пов'язані з виділенням частки в натурі та оплатою комунальних послуг. Також вважає безпідставними вимогами про стягнення грошових коштів в сумі, що еквівалентна 1000 доларів США, оскільки це суперечить умовам договору.

Крім того, ОСОБА_2 пред'явив зустрічний позов до ОСОБА_1 про визнання недійсним договору про надання інформаційно-консультативних послуг.

Свої вимоги обґрунтував тим, що пункти 6.2, 6.3, 6.4 договору, якими встановлено, що замовник зобов'язаний сплатити штраф у розмірі вартості послуг у випадках дострокового розірвання договору за ініціативою замовника, укладання замовником договору купівлі-продажу об'єкта без участі виконавця, укладання договору купівлі-продажу об'єкта третіми особами, які мають безпосередній зв'язок з замовником (родинні, дружні, ділові, партнерські стосунки), є несправедливими відповідно до пунктів 2, 3, 16 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів», оскільки сплата послуг передбачена незалежно від факту їх надання та якості.

Також, позивач за зустрічним позовом, посилаючись на те, що порушено принцип рівності сторін договору, учасником якого він є; ціну продукції визначено неналежним чином, оскільки незалежно від якості послуг та повного їх надання він має сплатити непомірно високу ціну; документи, які підтверджують виконання договору, учасником якого він є, своєчасно йому не передано, а саме: не надано другий примірник акту приймання-передачі послуг, вважає, що відповідно до ст. 21 Закону України «Про захист прав споживачів» його права як споживача є порушеними.

Крім того, зазначає, що передбачені умовами договору послуги щодо надання інформації про нерухомість, що продається, яка мала б відповідати вимогам замовника та відносно проведення перевірки документації, необхідної для укладання договору купівлі-продажу, надані неналежним чином, оскільки не було надано інформації, що частка не виділена в натурі, а в день підписання договору купівлі-продажу була відсутня довідка форми №3, що ставило під загрозу укладення вказаного договору.

У зв'язку з наведеним та посилаючись на вимоги ч. 6 ст. 18 Закону україни «Про захист прав споживачів» та ч. 1 ст. 203 ЦК України, позивач просить визнати оскаржуваний договір недійсним.

У судовому засіданні позивач за зустрічним позовом підтримав свої вимоги з підстав викладених у позовній заяві.

Представник відповідача за зустрічним позовом у судовому засіданні позов не визнав, посилаючись на його безпідставність.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що первісний позов підлягає задоволенн, а в задоволенні зустрічного позову слід відмовти з слідуючих підстав.

Судом встановлено, що 05 серпня 2014 року між фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 та ОСОБА_2 укладено договір про надання інформаційно-консультаційних послуг, предметом якого є угода сторін, за якою виконавець надає замовнику інформаційно-консультаційні послуги за нижченаведеним переліком, а замовник оплачує послуги виконавця (п. 1.1).

Згідно п. 1.2 договору, під інформаційно-консутаційними послугами приймаються наступні послуги: надання усної інформації про нерухомість, що продаться, яка відповідає вимогам замовника (п.п.1.2.1); надання детальної інформації з проведенням огляду нерухомості, що пропонується до продажу (п.п. 1.2.2); консультаційні послуги з проведенням переговорів з власниками нерухомості, яка пропонується до продажу (п.п. 1.2.3); консультаційні послуги з участю в процедурі підготовки і підписання договору купівлі-продажу об'єкта (п.п. 1.2.4).

Пунктом 2 договору встановлено вимоги замовника до об'єкту нерухомості, а саме: двокімнатна квартира або півбудинку в м. Бровари, вартістю до 55000 у.о.

Пунктом 3 договору встановлено обов'язки сторін, а саме:

- замовник зобов'язується: правильно та доцільно сформувати вимоги щодо об'єкту купівлі-продажу (п.п.3.1.1); своєчасно сплатити послуги виконавця в розмірі, що передбачений п. 4 даного договору під час проведення повного розрахунку за об'єкт;

- виконавець зобов'язується: надавати інформацію стосовно об'єктів, які пропонуються до продажу та відповідають вимогам замовника, які передбачені договором (п.п. 3.2.1);

надавати замовнику інформацію про хід переговорів з власниками нерухомості, яка пропонується до продажу (п.п.3.2.2); надати консультаційні послуги відносно проведення перевірки документації, що стосується власності на об'єкт, надати детальну інформацію з проведенням огляду об'єкту (п.п.3.2.3); надати консультаційні послуги з участю в процедурі підготовки і підписання договору купівлі-продажу, та в оформленні договору (п.п.3.2.4).

Згідно п. 4.1 договору, замовник виплачує виконавцю за надані послуги грошові кошти у розмірі 13400 грн, що є еквівалент 1000 доларів США на момент надання інформаційно-консультаційних послуг.

З копії оглядового акту від 05 серпня 2014 року вбачається, що відповідачем оглянуто об'єкт нерухомості: половину будинку по вул.. Шолом Алейхема, 41/2 в м. Бровари.

З акту приймання-передачі наданих послуг від 22 серпня 2014 року, підписаного відповідачем, вбачається, що відповідно до договору від 05.08.2014 року виконавець надав замовнику послуги в повному обсязі в передбачених договором напрямках. Вартість послуг складає 13400 грн, що є еквівалентом 1000 доларів США. Замовник та виконавець не мають взаємних претензій щодо виконання та оплати договору. Розрахунок остаточний - до 31.10.2014 року.

Наведені обставини підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами.

Згідно ст. 901 ЦК України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Судом встановлено, що позивач за первісним позовом виконала взяті на себе зобов'язання, про що свідчить підписання відповідачем акту приймання-передачі наданих послуг та укладення ним договору купівлі-продажу з власником половини будинку по вул. Ш.Алейхема, 41/2 в м. Бровари.

Як пояснив представник позивача, акт не підписаний виконавцем у зв'язку з тим, що на момент його підписання розрахунок не був проведений, а в п. 2 акту зазначено, що розрахунок здійснений у повному обсязі під час підписання даного акту.

Суд приймає зазначений акт як належний доказ на підтвердження отримання відповідачем послуг, передбачених договором від 05.08.2014 року.

З огляду на наведене та враховуючи, що послуги позивачем надано у відповідності з вимогами замовника, передбаченими п. 2 договору, суд приходить до висновку, що первісний позов підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 2 ст. 533 ЦК України, якщо у зобов'язання визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом.

З огляду на наведене суд стягує з відповідача на користь позивача грошові кошти в сумі 21252,58 гривень, що еквівалентно 1000 доларів США на день ухвалення рішення.

Задовольняючи первісний позов суд не приймає до уваги посилання відповідача на те, що не було надано інформації, яка відповідає його вимогам (не виділена в натурі частина будинку) та вважає їх безпідставними, оскільки умовами договору таких вимог не передбачено, а відповідно до п.п. 3.1.1 договору замовник зобов'язаний правильно сформувати вимоги щодо об'єкту купівлі-продажу.

Не знайшли свого підтвердження належними доказами у судовому засіданні і доводи відповідача щодо не надання належним чином послуг відносно проведення перевірки документації, необхідної для укладання договору купівлі-продажу (щодо відсутності довідки форми № 3).

Що стосується позовних вимог за зустрічним позовом про визнання недійсним договору про надання інформаційно-консультаційних послуг, то суд не вбачає підстав для їх задоволення, виходячи з наступного.

Згідно зі ст. 627 ЦК України та відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості, а відповідно до ст. 524 ЦК України сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобов'язання в іноземній валюті.

Відповідно до вимог ст.ст. 526, 629 цього ж Кодексу, укладений між сторонами договір, прийняте на себе зобов'язання являється обов'язковим для виконання сторонами.

Статтею 628 ЦК України визначено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

У відповідності до ч. 1 ст. 638 цього ж Кодексу, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Укладаючи та власноруч проставляючи свій підпис на оскаржуваному договорі, ОСОБА_2 фактично погодився з його умовами, тому підстав для визнання договору недійсним немає.

Крім того, посилання відповідача на те, що пункти 6.2 - 6.4 договору є несправедливими, оскільки сплата послуг передбачена незалежно від факту їх надання та якості, суд вважає безпідставними, так як даними пунктами передбачена відповідальність за невиконання або неналежне виконання умов договору.

Також не надано позивачем за зустрічним позовом належних доказів на підтвердження обставин щодо не надання йому копії договору та копії акту приймання-передачі, а тому суд не приймає до уваги його доводи в цій частині.

З огляду на наведене суд приходить до висновку, що підстав для визнання оспорюваного договору недійсним, межах заявлених позовних вимог, немає.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 525, 526, 610, 611, 901 ЦК україни, ст. ст. 10, 11, 60, 212-215 ЦПК Ураїни,-

В И Р І Ш И В:

Первісний позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь фізичної особи-підприємсця ОСОБА_1 заборгованість за договором про надання інформаційно-консультативних послуг від 05 серпня 2014 року в сумі 21252 (двадцять одна тисяча двісті п'ятдесят дві) гривні 58 копійок та 243 гривні 60 копійок за сплачений судовий збір.

У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2 до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про визнання недійсним договору про надання інформаційно-консультативних послуг - відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Київської області через Броварський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя: А. О. Шинкар