Номер провадження: 22-ц/785/4108/15
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач Сватаненко В. І.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

3 червня 2015 року

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі: головуючого Сватаненка В.І.

суддів Артеменка І.А., Черевка П.М.,

за участю секретаря Фабіжевської Т.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті ОСОБА_2 цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 10 березня 2015 року у цивільній справі за позовом Прокуратури Приморського району м. Одеси в інтересах держави в особі Одеської міської ради до ОСОБА_3, треті особи: Реєстраційна служба Одеського міського управління юстиції, Державне земельне агентство в Одеській області Про витребування майна з чужого незаконного володіння та скасування державного акту, -

ВСТАНОВИЛА:

04.02.2015 року Прокуратура Приморського району м. Одеси звернулась до суду із зазначеним позовом, по якому просила визнати незаконним та скасувати державний акт на право власності на земельну ділянку, площею 0,1000 га, розташовану за адресою: м. Одеса, Французький бульвар, 54/6, серії ЯЕ № 673071 від 16.07.2008 року, виданий відповідачу ОСОБА_3, та зареєстрований в книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі Одеською регіональною філією ДП ЦДЗК за №34; витребувати земельну ділянку, розташовану за вказаною адресою, кадастровий номер :51:003:0275 з незаконного володіння відповідача на користь ОМР з підстав, передбачених ст. 387 ЦК України.

Обґрунтовуючи свої позовні вимоги, позивач посилався на те, що рішенням Печерського районного суду м. Києва від 07.09.2007 року було задоволено позов осіб, у тому числі й ОСОБА_3, визнано право власності на земельні ділянки, розташовані за адресою: м. Одеса, Французький бульвар, 54/19, яке ухвалою апеляційного суду м. Києва від 28.05.2009 року за апеляційною скаргою Прокуратури м. Києва скасовано, а справа була направлена на новий розгляд до того ж суду.

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 06.11.2009 року зазначена вище цивільна справа була направлена за підсудністю до Приморського районного суду м. Одеси, який ухвалою від 25.10.2010 року залишив зазначений позов без розгляду, у зв'язку з повторною неявкою в судове засідання позивачів.

На підставі рішення суду від 07.09.2007 року відповідач отримав державний акт на право власності на земельну ділянку, площею 0,1000 га, розташовану за адресою: м. Одеса, Французький бульвар, 54/6, серії ЯЕ № 673071 від 16.07.2008 року.

Оскільки право власності відповідача на спірну земельну ділянку набуто неправомірно, фактично й відсутня підстава для видачі йому державного акту на землю.

Представник прокуратури Приморського району м. Одеси підтримав позовні вимоги в повному обсязі, просив їх задовольнити.

Представник відповідача позов не визнав, заперечував проти задоволення позовних вимог.

Інші учасники процесу до суду не з'явились, сповіщались належним чином.

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 10.03.2015 року позов задоволений, визнано незаконним та скасований державний акт на право власності на земельну ділянку, площею 0,1000 га, розташовану за адресою: м. Одеса, Французький бульвар, 54/6, (кадастровий номер :51:003:0275) серії ЯЕ № 673071 від 16.07.2008 року, виданий ОСОБА_3, та зареєстрований в книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі Одеською регіональною філією ДП ЦДЗК за № 34; витребувана вказана земельна ділянка з незаконного володіння ОСОБА_3 на користь Одеської міської ради, вирішено питання про стягнення судових витрат, а також зазначено, що рішення суду після набрання законної сили є підставою для внесення запису щодо скасування реєстрації права власності ОСОБА_3 на вказану земельну ділянку, шляхом видачі Головним управлінням Держземагенства у м. Одесі Одеської області витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку комунальної власності та реєстрації Реєстраційною службою ОМУЮ державної реєстрації права власності на земельну ділянку за територіальною громадою в особі Одеської міської ради.

19.03.2015 року ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу на вказане рішення суду, по якій просить рішення районного суду скасувати, ухвалити у справі нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог, посилаючись на неповне зясування районним судом обставин по справі, а також через порушення районним судом норм процесуального права.

Заслухавши доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

По справі встановлені наступні фактичні обставини.

Рішенням Печерського районного суду м. Києва від 7 вересня 2007 року було задоволено позов ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_2, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_18, ОСОБА_19, ОСОБА_20, ОСОБА_21, ОСОБА_22, ОСОБА_23, ОСОБА_24, ОСОБА_25, ОСОБА_26, ОСОБА_27, ОСОБА_28, ОСОБА_29, ОСОБА_30, ОСОБА_31, ОСОБА_32, ОСОБА_33, ОСОБА_34, ОСОБА_35, ОСОБА_36, ОСОБА_37, ОСОБА_38, ОСОБА_39, ОСОБА_40, ОСОБА_3, ОСОБА_41, ОСОБА_42, ОСОБА_43, ОСОБА_44 та за зазначеними особами було визнано право власності на земельні ділянки, розташовані по Французькому бульвару, 54/19 в м. Одесі. Дане судове рішення було скасовано ухвалою апеляційного суду м. Києва від 28 травня 2009 року за апеляційною скаргою прокуратури м. Києва, а справа була направлена на новий розгляд до того ж суду.

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 6 листопада 2009 року зазначена цивільна справа була направлена за підсудністю до Приморського районного суду м. Одеси.

Ухвалою Приморського районного суду м.Одеси від 25 жовтня 2010 року позов 43 фізичних осіб залишений без розгляду, у зв'язку з повторною неявкою в судове засідання позивачів.

Також судом встановлено, що на підставі рішення суду від 7 вересня 2007 року відповідач отримав державний акт на право власності на земельну ділянку, площею 0, 1000 га, розташовану по Французькому бульвару, 54/6 в м. Одесі, серії ЯЕ № 673071 від 16 липня 2008 року, який зареєстрований в книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі Одеською регіональною філією державного підприємства Центр державного земельного кадастру № 34. Зазначений акт виданий та підписаний Управлінням земельних ресурсів у м. Одесі та зареєстрований.

Отже, районним судом встановлено, що право власності ОСОБА_3 на спірну земельну ділянку набуто без правових підстав, тому фактично і відсутні підстави для видачі державного акту на землю.

Статтею 143 Конституції України територіальні громади наділені правом безпосередньо або через утворені ними органи місцевого самоврядування управляти майном, що є в комунальній власності.

Відповідно до п. 1 ст. 10, п. 5 ст. 16 Закону України Про місцеве самоврядування в України, ради представляють інтереси територіальної громади, а відповідно до ч. 5 ст. 60 Закону України Про місцеве самоврядування в Україні здійснюють повноваження власника майна.

Згідно пункту 2 ст. 121 Конституції України, на прокуратуру України покладається представництво інтересів громадянина або держави в суді у випадках, зазначених законом. Також такі випадки передбачені ст. 36-1 Закону України Про прокуратуру, ст. 45 ЦПК України, згідно яких прокурор має право звертатися до суду з заявами про захист прав і свобод, інтересів держави.

Рішенням Конституційного суду України від 08.04.1999 р. за № 3-рп/99 було визначено, що інтереси держави є оціночним поняттям, прокурор або його заступник у кожному випадку самостійно визначає в чому саме полягає порушення інтересів держави в конкретних правовідносинах, які підлягають вирішенню в судовому порядку.

Інтереси держави можуть збігатися повністю, частково або не збігатися зовсім з інтересами державних органів, державних підприємств та організацій чи з інтересами господарських товариств з часткою державної власності у статутному фонді. Проте, держава може вбачати свої інтереси не тільки в їх діяльності, але й в діяльності приватних підприємств, товариств.

Інтереси держави відрізняються від інтересів інших учасників суспільних відносин. В основі перших завжди є потреба у здійсненні загальнодержавних (політичних, економічних, соціальних та ін.) дій, програм, спрямованих на захист суверенітету, територіальної цілісності України, гарантування її державної, економічної безпеки, захист прав усіх суб'єктів права власності та господарювання.

Отже, районний суд прийшов до обгрунтованого висновку про те, що заступник прокурора Приморського району м. Одеси наділений діючим законодавством України правом на звернення до суду із позовом на захист інтересів держави.

Колегія суддів також вважає, що районний суд надав належну правову оцінку правовідносинам, що склались у відповідача щодо законності набуття та виникнення у нього права на земельну ділянку.

Відповідно до ст. 83 ЗК України, землі, які належать на праві власності територіальної громади міст, є комунальною власністю, у комунальній власності перебувають усі землі в межах населених пунктів, крім земель приватної та державної власності, а також земельні ділянки за їх межами, на яких розташовані об'єкти комунальної власності.

Відповідно до ст. 116 ЗК України, громадяни та юридичні особи набувають право власності на землі за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування та державних органів приватизації щодо земельних ділянок, на яких розташовані об'єкти, які підлягають приватизації.

Пунктом 3 статті 116 ЗК України передбачено, що безоплатна передача земельних ділянок у власність громадянам проводиться у разі приватизації земельних ділянок, які перебувають у користуванні громадян.

Відповідно до Перехідних положень Земельного кодексу України ( п.12 ), до розмежування земель державної і комунальної власності повноваження щодо розпорядження землями в межах населених пунктів, крім земель, переданих у приватну власність, здійснюють відповідні сільські, селищні, міські ради. У зв'язку з цим, органом, уповноваженим державою здійснювати відповідні функції у спірних земельних правовідносинах - є Одеська міська рада.

Однак судом першої інстанції було встановлено, що ОСОБА_3 спірна земельна ділянка безоплатно у власність або в користування Одеською міською радою, як власником землі, не надавалась.

Статтею 81 ЗК України встановлений вичерпний перелік підстав набуття права власності на земельні ділянки, а саме: громадяни набувають право власності на земельні ділянки на підставі: придбання за договором купівлі-продажу, дарування, міни, іншими цивільно-правовими угодами; безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності; приватизації земельних ділянок, що були раніше надані їм у користування; прийнятті спадщини; виділення в натурі належної їм земельної частки.

Підстави для набуття відповідачем права власності на земельну ділянку відповідно до діючого законодавства України відсутні, а рішення суду, на підставі якого він отримав державний акт на землю, як раніще зазначалося, скасоване.

Вирішуючи дійсний спір районний суд керувався також гарантованими ст. 41 Конституції України та ст. 321 ЦК України положеннями, згідно з якими ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності та право власності є непорушним.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами на власний розсуд.

Відповідно до положень ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підтвердження своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

На підставі ч. 1 ст. 59 ЦПК України належними є докази, що містять інформацію щодо предмета доказування.

Частиною 3 ст. 212 ЦПК України передбачено, що суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Право на захист є складовою частиною самого субєктивного права поряд із правом на власні дії, а також правом вимагати певної поведінки від зобовязаних осіб.

Цивільний інтерес підлягає захисту, якщо він не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Колегія суддів вважає, що районний суд, давши оцінку поясненням сторін по справі та на підставі сукупності зібраних по справі доказів, прийшов до правильного обґрунтованого висновку, що твердження позивача є доведеними та підтвердженими, у звязку з чим підлягають задоволенню.

Доводи апеляційної скарги є неспроможними, висновків суду не спростовують і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, є правильним по суті, відповідає вимогам ст. ст. 212-215 ЦПК України, підстави для його скасування та ухвалення нового рішення відсутні.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307 ч.1 п.1, 308, 313, 314, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - відхилити.

Рішення Приморського районного суду м. Одеси від 10 березня 2015 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, однак може бути оскаржено в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом 20 днів з дня набрання законної сили.

Судді апеляційного суду

Одеської області ОСОБА_45

ОСОБА_46

ОСОБА_47

03.06.2015 року м. Одеса