Справа № 455/188/15-ц
Провадження № 2/455/160/2015
РІШЕННЯ

Іменем України

22 червня 2015 року м.Старий Самбір

Старосамбірський районний суд Львівської області

у складі: головуючої судді Ніточко Л.Й.

при секретарі - Сенеті Г.Н.,

з участю: позивача ОСОБА_1О

відповідача ОСОБА_2;

представника третьої особи Комунального підприємства «Міське виробниче управління житлово-комунального господарства м. Старий Самбір» - ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи Старосамбірська міська рада, Комунальне підприємство «Міське виробниче управління житлово-комунального господарства м.Старий Самбір» про усунення перешкод у користуванні прибудинковою територією,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 17.02.2015 року звернулася до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні прибудинковою територією, посилаючись на те, що в листопаді 2003 року їхня сімя згідно рішення двадцять восьмої сесії четвертого скликання Старосамбірської міської ради одержала квартиру АДРЕСА_1.

У вересні 2005 року на дану квартиру їм було видано свідоцтво про право власності на нерухоме майно, згідно якого вона, її чоловік - ОСОБА_4, та два їхні сини - ОСОБА_3 та Роман, стали її співвласниками, що підтверджено свідоцтвом про право власності на нерухоме майно, виданого 27 вересня 2005 року Старосамбірською міською радою.

В серпні 2004 року відповідач, на самовільно захопленій частині прибудинкової території, на відстані 5,5 метри від багатоквартирного житлового будинку №24 по вул. Дністровій в м. Старий Самбір, незаконно побудував дерев'янний сарай розмірами 6.0 х 4,0 метри.

Земельну ділянку під сараєм і прилеглу до неї територію огородив дерев'яним парканом розмірами 11,0 х 5,0 метрів. В межах вказаної, огородженої земельної ділянки відповідач поскладав дрова і різні непотрібні речі. Крім цього, відповідач, неподалік згаданого сараю, облаштував металеві стовпи огорожі на ще одній самовільно захопленій земельній ділянці, на землях загального користування площею 0,049 га, що впритул прилягає до проїжджої частини дороги по вулиці Дністровій.

В серпні 2014 року вона звернулася із заявою до Старосамбірської міської ради по питанню самовільно побудованого сараю відповідачем.

07 серпня 2014 року комісія в складі першого заступника міського голови, голови постійної комісії міської ради по житлово-комунальному господарству, благоустрою і екології, начальника відділу земельних ресурсів міської ради та спеціаліста 1 категорії міської ради провели на місці обстеження захопленої відповідачем земельної ділянки та зобовязали відповідача в термін до 1 вересня 2014 року знести самовільно побудований сарай разом з огорожею та демонтувати самовільно встановлені металеві стовпи огорожі, провівши на цій території заходи з благоустрою.

Відповідач знехтував рішенням комісії міської ради і продовжує користуватися самовільно збудованим сараєм, створюючи там антисанітарію. До цього часу відповідач створює їй і членам її сім'ї перешкоди у користуванні прибудинковою територією, перешкоджає вільному доступу по всій прибудинковій території.

В добровільному порядку відповідач не хоче усувати перешкоди у вільному користуванні прибудинковою територією і тому вимушена звернутися до суду про примусове усунення перешкод у користуванні даною територією коло житлового будинку № 24 по вул. Дністровій в м. Старий Самбір.

Просить зобов'язати ОСОБА_2, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_1 знести самовільно побудований сарай разом з огорожею та демонтувати самовільно встановлені металеві стовпи огорожі, провівши на цій території заходи з благоустрою.

В подальшому, позивачка уточнила позовні вимоги, просить знести самовільно побудований сарай разом з огорожею та демонтувати самовільно встановлені металеві стовпи огорожі.

У судовому засіданні ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала і дала суду пояснення, аналогічні, викладеним в позовній заяві, додатково пояснила, що самовільно збудований відповідачем сарай створює антисанітарію та перешкоджає її сімї у користуванні прибудинковою територією, діти не мають місця бавитися, хотіла б поставити гойдалки для дітей, дозволу на будівництво цього сараю у неї ніхто не питав.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, пояснив, що він цей сарай не будував, а його купив, жодних документів на цей сарай немає, його зносити не збирається, так як там є не тільки його сарай, але є сараї ще інших сусідів, якщо всі знесуть сараї, то і він знесе свій сарай, інші сусіди цього будинку також дозволів на ці сараї не мають, дозволів на будівництво сараїв ніхто у нікого не питав. Він звертався до третіх осіб, щоб виготовити документи на даний сарай, щоб його узаконити. Але йому було відмовлено в цьому.

Представник третьої особи - Комунального підприємства «Міське виробниче управління житлово-комунального господарства м. Старий Самбір» ОСОБА_3 в судовому засіданні позов підтримав та додатково пояснив, що власником даного багатоквартирного будинку № 24 по вул. Дністровій в м. Старий Самбір є міська рада, а балансоутримувачем є комунальне підприємство. На прибудинковій території даного будинку є самовільно побудовані сараї, в тому числі і сарай ОСОБА_2, з порушенням чинного законодавства. ОСОБА_2 жодних документів на даний сарай немає, сарай знаходиться на близькій відстані від будинку, на самовільно загородженій земельній ділянці біля сарая знаходяться дрова, різний непотріб, що можуть в любий час загорітися, що не відповідає протипожежним нормам. До комунального підприємства відповідач не звертався, ніяких дозволів у нього не має, погодження у сусідів не брав.

Представник третьої особи Старосамбірської міської ради Старосамбірського району Львівської області в судове засідання не зявився, про час та місце слухання справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду невідомі.

Суд, вивчивши матеріали справи, оцінивши всі зібрані по справі докази у їх сукупності, приходить до висновку про те, що позовна заява підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 є власником ? частини квартири АДРЕСА_2, що підтверджується свідоцтвом про право власності на нерухоме майно та витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно, виданого Самбірським міжміським бюро технічної інвентаризації за №8467736 від 27.09.2005 року (а.с.6,7).

Відповідач ОСОБА_2 не заперечував, що є власником 1/3 частини квартири АДРЕСА_3.

З акту (а.с.9) відомо, що комісією Старосамбірської міської ради 07.08.2014 року при обстеженні прибудинкової території по вулиці Дністровій № 24, виявлено, що ОСОБА_2 на самовільно захопленій частині прибудинкової території на відстані 5,5 м від багатоквартирного житлового комунального будинку № 24 по вулиці Дністровій в м. Старому Самборі незаконно побудував дерев»яний сарай розмірами 6,0 м х 4,0 м. Земельна ділянка під сараєм має дерев»яну огорожу розмірами 11.0 м х 5,0 м. В межах вказаної земельної ділянки складовані дрова і різний непотріб. Крім цього, ОСОБА_2 неподалік цього сараю облаштував металеві стовпи огорожі на ще одній самовільно захопленій земельній ділянці загального користування площею 0,049 га, впритул до проїжджої частини дороги, по цій же вулиці. В одному ряді із сараєм ОСОБА_2 розташовано ще 9 незаконно побудованих дерев»яних сараїв. Належних мешканцям вказаного багатоквартирного будинку. ОСОБА_2, жителя ІНФОРМАЦІЯ_2 зобовязано в термін до 01.09.2014 року знести самовільно побудований сарай разом з огорожею та демонтувати самовільно встановлені металеві стовпи огорожі, провівши на цій території заходи з благоустрою будинку №24 по вул. Дністровій в м. Старий Самбір, а також зобов»язано інших мешканців цього будинку знести самовільно побудовані сараї та провести благоустрій на прибудинковій території.

Проте, в судовому засіданні встановлено, що самовільно побудований сарай разом з огорожею не знесений, металеві стовпці огорожі не демонтовані, благоустрій не проведений.

Згідно ч. 2 ст. 24 ЖК УРСР житлово-експлуатаційні організації забезпечують схоронність житлового фонду і належне його використання, високий рівень обслуговування громадян, а також контролюють додержання громадянами правил користування жилими приміщеннями, утримання жилого будинку і придомової території.

Відповідно до «Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій», затверджених наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства №76 від 17.05.2005 року балансоутримувач будинку, споруди, житлового комплексу або комплексу будинків і споруд (далі - балансоутримувач) - власник або юридична особа, яка за договором з власником утримує на балансі відповідне майно, а також веде бухгалтерську, статистичну та іншу, передбачену законодавством звітність, здійснює розрахунки коштів, необхідних для своєчасного проведення капітального і поточного ремонтів та утримання, а також забезпечує управління цим майном і несе відповідальність за його експлуатацію згідно з законом.

Також згідно вищевказаного наказу прибудинкова територія - територія навколо багатоквартирного будинку, визначена актом на право власності чи користування земельною ділянкою і призначена для обслуговування багатоквартирного будинку.

Відповідно до п. 2.1. Наказу Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України № 127 від 24.05.2001 року «Про затвердження Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації об'єктів нерухомого майна» багатоквартирний житловий будинок це житловий будинок, до складу якого входить більше ніж одна квартира.

Також, відповідно до п. 2 Наказу Міністерства житлово-комунального господарства № 389 від 29.11.2011 року "Про затвердження Методичних рекомендацій щодо визначення прибудинкових територій багатоквартирних будинків" прибудинкова територія - територія навколо багатоквартирного будинку, що визначена на підставі відповідної містобудівної та землевпорядної документації в межах відповідної земельної ділянки, на якій розташовані багатоквартирний будинок і належні до нього будівлі і споруди, та яка необхідна для обслуговування багатоквартирного будинку і забезпечення задоволення житлових, соціальних і побутових потреб власників (співвласників) та наймачів (орендарів) квартир, а також нежитлових приміщень, розташованих у багатоквартирному будинку.

Порядок використання земельних ділянок, на яких розташовані багатоквартирні жилі будинки, а також належні до них будівлі, споруди та прибудинкові території, відповідно до ч. 3 ст. 42 Земельного кодексу України, визначається співвласниками.

Відповідно до приписів частини 2 статті 10 Закону України "Про приватизацію державного житлового фонду" власники квартир багатоквартирних будинків та житлових приміщень у гуртожитку є співвласниками допоміжних приміщень у будинку чи гуртожитку, технічного обладнання, елементів зовнішнього благоустрою і зобов'язані брати участь у загальних витратах, пов'язаних з утриманням будинку і прибудинкової території відповідно до своєї частки у майні будинку чи гуртожитках.

Згідно приписів статті 13 Закону України "Про благоустрій населених пунктів" прибудинкова територія є об'єктом благоустрою населених пунктів.

Статтею 14 вказаного Закону встановлено, що об'єкти благоустрою використовуються відповідно до їх функціонального призначення для забезпечення сприятливих умов життєдіяльності людини на засадах їх раціонального використання та охорони з урахуванням вимог правил благоустрою території населених пунктів, інших вимог, передбачених законодавством.

Відповідно до ст. 9 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища" кожний громадянин України має право на безпечне для його життя та здоров'я навколишнє природне середовище.

Також, згідно ст. 51 вказаного Закону при проектуванні, розміщенні, будівництві, введенні в дію нових і реконструкції діючих підприємств, споруд та інших об'єктів, удосконаленні існуючих і впровадженні нових технологічних процесів та устаткування, а також в процесі експлуатації цих об'єктів забезпечується екологічна безпека людей, раціональне використання природних ресурсів, додержання нормативів шкідливих впливів на навколишнє природне середовище. При цьому повинні передбачатися вловлювання, утилізація, знешкодження шкідливих речовин і відходів або повна їх ліквідація, виконання інших вимог щодо охорони навколишнього природного середовища і здоров'я людей.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про забезпечення санітарного та епідемічного благополуччя населення" санітарне та епідемічне благополуччя населення - це стан здоров'я населення та середовища життєдіяльності людини, при якому показники захворюваності перебувають на усталеному рівні для даної території, умови проживання сприятливі для населення, а параметри факторів середовища життєдіяльності знаходяться в межах, визначених санітарними нормами.

Крім того, згідно п. 8.1. Наказу № 173 від 19.06.1996 року "Про затвердження Державних санітарних правил планування та забудови населених пунктів" охорона навколишнього середовища населених пунктів повинна забезпечуватись комплексом захисних заходів планувального, технологічного, санітарно-технічного і організаційного характеру з метою створення сприятливих умов проживання, праці та відпочинку населення, збереження і зміцнення здоров'я теперішнього і прийдешніх поколінь. Ці Правила є обов'язковими для дотримання всіма державними, кооперативними, колективними та приватними підприємствами, організаціями та установами незалежно від відомчого підпорядкування та форм власності, а також посадовими особами та громадянами України, інвесторами - громадянами інших держав (п. 1.2.).

Статтею 12 Закону України "Про благоустрій населених пунктів" встановлено, що суб'єктами у сфері благоустрою населених пунктів є органи державної влади та органи місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, органи самоорганізації населення, громадяни.

Права суб'єктів благоустрою населених пунктів встановлені приписами ч.1 ст.17 зазначеного Закону. Так, вказаним положенням встановлено, що громадяни у сфері благоустрою населених пунктів мають право, зокрема, користуватись об'єктами благоустрою населених пунктів; брати участь у обговоренні правил та проектів благоустрою населених пунктів; брати участь у здійсненні заходів з благоустрою населених пунктів, озелененні та утриманні в належному стані садиб, дворів, парків, площ, вулиць, кладовищ, братських могил, обладнанні дитячих і спортивних майданчиків, ремонті шляхів і тротуарів, інших об'єктів благоустрою.

В статті 16 Закону України "Про благоустрій населених пунктів" зазначається, що на об'єктах благоустрою забороняється: виконувати роботи без дозволу в разі, якщо обов'язковість його отримання передбачена законом; самовільно влаштовувати городи, створювати, пошкоджувати або знищувати газони, самовільно висаджувати та знищувати дерева, кущі тощо; вивозити і звалювати в не відведених для цього місцях відходи, траву, гілки, деревину, листя, сніг; складувати будівельні матеріали, конструкції, обладнання за межами будівельних майданчиків; самовільно встановлювати об'єкти зовнішньої реклами, торговельні лотки, павільйони, кіоски тощо; встановлювати технічні засоби регулювання дорожнього руху без погодження з відповідними органами Міністерства внутрішніх справ України; влаштовувати стоянки суден, катерів, інших моторних плавучих засобів у межах територій пляжів; випасати худобу, вигулювати та дресирувати тварин у не відведених для цього місцях; здійснювати ремонт, обслуговування та миття транспортних засобів, машин, механізмів у не відведених для цього місцях (крім випадків проведення негайного ремонту при аварійній зупинці).

Відповідно до ч. 1 ст. 21 вказаного Закону елементами (частинами) об'єктів благоустрою є: 1) покриття площ, вулиць, доріг, проїздів, алей, бульварів, тротуарів, пішохідних зон і доріжок відповідно до діючих норм і стандартів; 2) зелені насадження (у тому числі снігозахисні та протиерозійні) уздовж вулиць і доріг, в парках, скверах, на алеях, бульварах, в садах, інших об'єктах благоустрою загального користування, санітарно-захисних зонах, на прибудинкових територіях; 3) будівлі та споруди системи збирання і вивезення відходів; 4) засоби та обладнання зовнішнього освітлення та зовнішньої реклами; 5) технічні засоби регулювання дорожнього руху; 6) будівлі та споруди системи інженерного захисту території; 7) комплекси та об'єкти монументального мистецтва, декоративні фонтани і басейни, штучні паркові водоспади; 8) обладнання (елементи) дитячих, спортивних та інших майданчиків; 9) малі архітектурні форми.

Тобто, будівля сараю та огорожа навколо нього, в тому числі дрова на огородженій території не є елементами благоустрою і не має законних підстав для розташування на прибудинковій території багатоквартирного будинку, а тому створює перешкоди позивачці, як мешканцю будинку у користуванні прибудинковою територією.

Відповідно до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку звернутися за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Статтею 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового права та інтересу.

Враховуючи викладені обставини справи та зазначені положення чинного законодавства України, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог позивачки та необхідність задоволення позову у повному обсязі, оскільки відсутня згода позивачки, як співвласника квартири будинку № 24 по вулиці Дністровій в м. Старому Самборі, яка вправі користуватися прибудинковою територією, тобто територією навколо цього будинку, на будівництво сараю, самовільне загородження ОСОБА_2 частини прибудинкової території шляхом встановлення металевих стовпів огорожі, складання на цій землі дров, відсутній дозвіл виконавчого комітету чи міської ради, Комунального підприємства «Міське виробниче управління житлово-комунального господарства м. Старий Самбір» на будівництво сараю з огорожею на прибудинковій території, що має бути у користуванні всіх мешканців багатоповерхового будинку, тому відповідач, повинен усунути ці порушення шляхом знесення самовільно побудованого сараю разом з огорожею та демонтажем самовільно встановлених металевих стовпів огорожі.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.3, 10, 60, 208, 209, 212-215, 218, 223, 294 ЦПК України, ст. ст. 24 ЖК УРСР, ст. 16 ЦК України, ч. 2 ст. 10 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», ст. ст.12, 13,14, ст 16, ч.1 ст.17, ч.1 ст.21 Закону України «Про благоустрій населених пунктів», ч. 2 ст. 10 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», ст. 1 Закону України «Про забезпечення санітарного та епідемічного благополуччя населення», п. 2.1. Наказу Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України № 127 від 24.05.2001 року «Про затвердження Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації об'єктів нерухомого майна», п.2 Наказу Міністерства житлово-комунального господарства № 389 від 29.11.2011 року «Про затвердження Методичних рекомендацій щодо визначення прибудинкових територій багатоквартирних будинків», суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Зобов»язати ОСОБА_2 мешканця ІНФОРМАЦІЯ_1 знести самовільно побудований сарай разом з огорожею та демонтувати самовільно встановлені металеві стовпи огорожі, провівши на цій території заходи з благоустрою

Стягнути з ОСОБА_2 мешканця ІНФОРМАЦІЯ_1 в користь ОСОБА_1 судовий збір у сумі 243 (двісті сорок три) гривні 60 копійок.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Львівської області через Старосамбірський районний суд. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Л.Й. Ніточко