АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
_____________________________________
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 травня 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва у складі:

головуючого-судді Рейнарт І.М.

суддів Барановської Л.В., Качана В.Я.

при секретарі Мікітчак А.Л.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» на ухвалу судді Святошинського районного суду м. Києва від 24 березня 2015р. про відкриття провадження по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» про стягнення коштів,

встановила:

у березні 2015р. позивач звернулася до суду з позовом про стягнення з відповідача коштів за договором банківського вкладу.

Ухвалою судді Апеляційного суду м. Києва від 12 березня 2015р. підсудність даної позовної заяви була визначена Святошинському районному суду м. Києва на підставі ст. 12 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України».

Ухвалою судді Святошинського районного суду м. Києва від 24 березня 2015р. відкрито провадження у справі.

У поданій апеляційній скарзі відповідач просить ухвалу судді скасувати, передати справу до суду першої інстанції для вирішення питання про підсудність спору.

Апелянт посилається на порушення суддею норм процесуального права, оскільки відповідач не знаходиться на території Святошинського району м. Києва, а спір, який виник між сторонами, не регулюється нормами Закону України «Про захист прав споживачів».

Апелянт, будучи належним чином повідомленим про день та час розгляду апеляційної скарги (с.с.65), у судове засідання свого представника не направив, клопотання про перенесення судового розгляду не подав, тому відповідно до положень ст. 305 ЦПК України колегія суддів провела судовий розгляд у його відсутність.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, пояснення позивача та її представника, які просили відхилити апеляційну скаргу, вивчивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає, що вона задоволенню не підлягає з таких підстав.

Звертаючись до суду із даним позовом, позивач зазначила зареєстроване своє місце проживання у АДРЕСА_1, що знаходиться у Автономній республіці Крим, а також посилалася на Закон України «Про захист прав споживачів».

Ухвалою судді Апеляційного суду м. Києва від 12 березня 2015р. підсудність даної позовної заяви була визначена Святошинському районному суду м. Києва на підставі ст. 12 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово

№ апеляційного провадження:№ 22-ц/796/6841/2015
Головуючий у суді першої інстанції: Шум Л.М.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Рейнарт І.М.
окупованій території України» та ч. 5 ст. 110 ЦПК України.

- 2 -

Відкриваючи провадження по даній справі, суддя виходив з того, що підсудність даної справи була визначена Святошинському районному суду м. Києва.

Колегія суддів погоджується з таким висновком судді, так як він ґрунтується на нормах процесуального права.

Частиною 1 ст. 12 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» визначено, що у зв'язку з неможливістю здійснювати правосуддя судами Автономної Республіки Крим та міста Севастополя на тимчасово окупованих територіях, змінити територіальну підсудність судових справ, підсудних розташованим на території Автономної Республіки Крим та міста Севастополя судам, та забезпечити розгляд цивільних справ, підсудних місцевим загальним судам, розташованим на території Автономної Республіки Крим та міста Севастополя, - місцевими загальними судами міста Києва, що визначаються Апеляційним судом міста Києва.

Відповідно до ч. 5 ст. 110 ЦПК України позови про захист прав споживачів можуть пред'являтися також за зареєстрованим місцем проживання чи перебування споживача або за місцем заподіяння шкоди чи виконання договору.

Згідно ч. 1 ст. 117 ЦПК України спори між судами про підсудність не допускається.

За таких обставин, суддя правомірно відкрив провадження у даній справі.

Доводи апелянта про те, що правовідносини сторін не регулюються Законом України «Про захист прав споживачів», колегія суддів вважає безпідставним.

Відповідно до п. 22 ст. 1 Закону України «Про захист прав споживачів» споживачем є фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов'язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов'язків найманого працівника.

У відповідності до п.п. З, 18 ч. 1 ст. 1 зазначеного закону виконавець - це суб'єкт гос-подарювання, який виконує роботи або надає послуги; продавець - суб'єкт господарювання, який згідно з договором реалізує споживачеві товари, або пропонує їх до реалізації.

Тобто закон регулює відносини споживача з підприємством, установою, організацією чи громадянином-підприємцем, які виготовляють та продають товари, виконують роботи і надають послуги, незалежно від форм власності та організаційних форм підприємництва.

Закон України «Про захист прав споживачів» не визначає певних меж своєї дії, але з урахуванням характеру правовідносин, які ним регулюються, та виходячи з демократичних принципів цивільного судочинства і наявності в цивільних правовідносинах такої «слабкої сторони», як фізична особа - споживач, можна зробити висновок, що указаним Законом регулюються відносини, що виникають із договорів купівлі-продажу, майнового найму (оренди), надання комунальних послуг, прокату, перевезення, зберігання, доручення, комісії, фінансово-кредитних послуг тощо.

Позивачем заявлено позов про виконання договору про банківський вклад, тобто з приводу надання відповідачем фінансових послуг, тому, крім спеціального законодавства, правовідносини сторін регулюються також і Законом України «Про захист прав споживачів».

За таких обставин, колегія суддів вважає, що ухвала судді про відкриття провадження у справі постановлена з дотриманням норм процесуального права і підстав для її скасування не має.

Керуючись ст.ст.303, 307, 312, 313-315, 317 ЦПК України, колегія суддів

ухвалила:

апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» відхилити, ухвалу судді Святошинського районного суду м. Києва від 12 березня 2015р. залишити без змін.

- 3 -

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Головуючий:

Судді: