Справа №583/725/15-ц Головуючий у суді у 1 інстанції - Білера П. П.
Номер провадження 22-ц/788/1170/15 Суддя-доповідач - Попруга С. В.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 червня 2015 року м.Суми

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - Попруги С. В.,

суддів - Гагіна М. В. , Рибалки В. Г.

з участю секретаря судового засідання - Пархоменко А.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні апеляційного суду цивільну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Порше Мобіліті»

на рішення Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 24 квітня 2015 року

у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Порше Мобіліті», третя особа: ОСОБА_4,

про визнання недійсними кредитного договору та договору застави, -

в с т а н о в и л а:

13 березня 2015 року ОСОБА_3 звернувся до суду з вищевказаним позовом обґрунтовуючи його тим, що 12 серпня 2013 року між ним та ТОВ "Порше Мобіліті" з участю поручителя ОСОБА_4 був укладений кредитний договір №50009857, за умовами якого він отримав кредит108642 грн. під 9,9 процентів річних на 60 місяців. Зазначену суму кредиту, відповідач в кредитному договорі також вказав у еквіваленті доларів США, посилаючись на те, що це пов'язано з тим, що ціна автомобіля відповідно до договору ТОВ "Порше Мобіліті" з постачальником автомобіля надана в еквіваленті 13370,50 доларів США. Укладаючи кредитний договір відповідач вказував, що згідно Загальних умов кредитування та договору курс для обчислення зафіксований на рівні 8,1255 грн. за 1 долар США.

Відповідно до Загальних умов кредитування, у разі зміни обмінного курсу кредитодавець повинен повідомити позичальника за сім днів до відповідного платежу. Про зміну обмінного курсу відповідач жодного разу його не повідомляв.

Починаючи з січня 2014 року йому почали надходити рахунки про сплату кредиту з високими процентами, що суперечить законодавству про захист прав споживачів. Курс іноземної валюти до гривні, який застосовує ТОВ "Порше Мобіліті" виявився істотно вищий за комерційний та є персональним курсом від комерційного банку "Креді Агріколь" для ТОВ "Порше Мобіліті" для здійснення розрахунків у безготівковій формі з використанням електронного платіжного засобу і не може стосуватися споживачів кредиту.

Крім того, корегування, що застосовується до еквіваленту долара США, є несправедливою умовою Договору, що порушує ст. 18 Закону України "Про захист прав споживачів".

Визначення гривневого кредиту в еквіваленті до іноземної валюти призводить до дисбалансу майнових інтересів сторін договору, бо фактично валютні ризики повністю покладаються на нього (позичальника).

Відповідач під час укладення спірного договору не надав йому необхідну, доступну та своєчасну інформацію про умови повернення кредиту за договором, чим не забезпечив можливості свідомого і компетентного вибору.

Кредитодавець також не має права вимагати стягнення будь-яких сум, не зазначених у договорі про надання споживчого кредиту, але п. 1.3.1 Загальних умов кредитування вводить в оману і щомісячна вартість кредиту розраховується лише на розсуд ТОВ" Порше Мобіліті".

За таких обставин, у зв'язку із зміною курсу долара США, збільшився і розмір його зобов'язань за кредитним договором, що суперечить умовам Кредитного договору, нормам Закону України "Про захист прав споживачів", який забороняє валютні операції, так як кредитні кошти він отримав у гривні та Кредитором були перераховані кошти за автомобіль у салон саме у гривнях. Тому він прийняв рішення про припинення договірних відносин з ТОВ "Порше Мобіліті".

Таким чином, кредитний договір № 50009857 від 12 серпня 2013 року, п. 1.3.1 Загальних умов кредитування та Графік погашення кредиту за кредитним договором порушує його права, як споживача. А оскільки є недійсним вказаний кредитний договір то договір застави транспортного засобу № 50009857 від 13 серпня 2013 року, як похідний від основного (договору кредиту) також необхідно визнати недійсним.

Посилаючись на такі обставини та змінивши позовні вимоги заявою від 15 квітня 2015 року (а.с. 53) ОСОБА_3 просив суд: 1) визнати недійсним пункт 1.3.1 Загальних умов кредитування, що є додатком до кредитного договору № 50009857 від 12 серпня 2013 року; 2) визнати недійсним Графік погашення кредиту за кредитним договором № 50009857 від 12 серпня 2013 року; 3) визнати недійсним кредитний договір № 50009857 від 12 серпня 2013 року; 4) визнати недійсним договір застави транспортного засобу № 50009857 від 13 серпня 2013 року.

Рішенням Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 24 квітня 2015 року позов ОСОБА_3 задоволено.

Визнано недійсним пункт 1.3.1 Загальних умов кредитування, що є додатком до Кредитного договору № 50009857, укладеного 12 серпня 2013 року між ОСОБА_3 та ТОВ "Порше Мобіліті" за участю поручителя ОСОБА_4

Визнано недійсним Графік погашення кредиту за Кредитним договором № 50009857, укладеного 12 серпня 2013 року між ОСОБА_3 та ТОВ "Порше Мобіліті" за участю поручителя ОСОБА_4

Визнано недійсним Кредитний договір № 50009857, укладений 12 серпня 2013 року між ОСОБА_3 та ТОВ "Порше Мобіліті" за участю поручителя ОСОБА_4

Визнано недійсним Договір застави транспортного засобу № 50009857, укладеного 13 серпня 2013 року між ОСОБА_3 та ТОВ "Порше Мобіліті".

В апеляційній скарзі ТОВ "Порше Мобіліті" посилаючись на неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, недоведеність позивачем обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими та порушення норм матеріального та процесуального права просить скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове рішення про відмову в позові.

Всі доводи апеляційної скарги, по суті зводяться до наступного: 1) чинне законодавство не забороняє укладати договори в національній валюті з застосуванням еквіваленту щодо іноземної валюти, що підтверджується і судовою практикою Верховного Суду України; 2) є помилковим висновок суду щодо не відображення товариством у рахунках обмінного курсу валют, за яким вони розраховувались, оскільки відповідно до умов кредитного договору обмінним курсом валют для обчислення є загальнодоступний курс ПАТ «Креді Агріколь Банк» чинний станом на робочий день, що передує дню встановлення рахунку; 3) спірний кредитний договір передбачає, що сума кредиту, розмір платежів за договором та розрахунки за договором визначаються в українських гривнях, а тому є помилковим висновок суду, що вказаний кредитний договір укладено в іноземній валюті; 4) судом першої інстанції в порушення вимог ЦПК України неповно та не об'єктивно було досліджені подані товариством докази, зокрема, умови кредитного договору, заперечення проти позову та пояснення представника.

У судовому засіданні представник ТОВ "Порше Мобіліті" Андрієвська О.О. підтримала доводи апеляційної скарги, а представник ОСОБА_3 - ОСОБА_7 заперечував проти них, вважав рішення суду першої інстанції законним і обґрунтованим.

Інші особи, які беруть участь у справі в судове засідання не з'явились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Так, ухвалюючи оскаржуване рішення суд першої інстанції правильно виходив з того, що 12 серпня 2013 року між ОСОБА_3 та ТОВ "Порше Мобіліті" за участю поручителя ОСОБА_4 був укладений кредитний договір за № 50009857. Кредитний договір було укладено на суму 108 642 гривень, що еквівалентна сумі кредиту в доларах США 13 370,50 доларів США, під 9,90 відсотків річних на 60 місяців. Цільове призначення кредиту - придбання автомобіля марки Volkswagen, модель Polo Sedan, рік випуску 2013, а ОСОБА_3, зобов'язався прийняти, належним чином використовувати і повернути кредит у повному обсязі згідно Графіка платежів, який є частиною договору.

Як зазначено у Кредитному договорі, позичальник доручає Компанії перераховувати страхові премії на користь страхової компанії рівними місячними платежами. Усі платежі за Кредитним договором повинні бути сплачені у гривнях і підлягають розрахунку за відповідним обмінним курсом, що застосовуватиметься до еквіваленту суми кредиту в долларах США. Поручителем у даному Кредитному договорі виступає ОСОБА_4, яка є дружиною позивача ОСОБА_3

ТОВ "Порше Мобіліті" виконало свої зобов'язання за договором, надавши ОСОБА_3 кредит на придбання автомобіля у національній валюті- гривні. Позивач ОСОБА_3 став власником зазначеного автомобіля, який згідно договору застави від 12 серпня 2013 року, укладеного ОСОБА_3 та ТОВ "Порше Мобіліті", передав в заставу з метою забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором.

Пунктом 1.3. договору застави від 12 серпня 2013 року передбачено, що заставою за цим договором забезпечуються вимоги Заставодержателя за Кредитним договором № 50009857 від 12 серпня 2013 року, укладеним між Сторонами, за яким заставодержатель видає Заставодавцю кредит за Кредитним договором у сумі 108 642 гривень, що на день укладання Кредитного договору складає еквівалент 13 370,50 доларів США, а Заставодавець зобов'язується його використати за цільовим призначенням та згідно зі встановленим строком використання, своєчасно сплачувати плату за користування кредитом (проценти за ставкою у розмірі 9,90 % та комісії: разова комісія за надання кредиту - 2,5 % від суми кредиту), а також своєчасно повернути кредит Заставодержателю. Вказаний договір застави було засвідчено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Мелещенком О.М.

Згідно графіку погашення кредиту, який є додатком до Кредитного договору № 50009857 від 12 серпня 2013 року, встановлено суму платежу за розрахунковий період в розмірі 283,43 доларів США щомісячно.

Невідємною частиною Кредитного договору № 50009857 від 12 серпня 2013 року також є Загальні умови кредитування, що є додатком до Кредитного договору.

Згідно до п. 1.1. Загальних умов кредитування ТОВ "Порше Мобіліті" зобов'язалося надати позивачеві кредит у сумі, визначеній в кредитному договорі. Сторони встановлюють еквівалент суми кредиту у іноземній валюті, прийнятній для сторін.

Згідно п. 1.3. Загальних умов кредитування сторони погоджуються, що кошти у повернення кредиту та Додаткового кредиту позичальником відображають справедливу вартість кредиту та Додаткового кредиту на момент його видачі та забезпечують отримання компанією очікуваної станом на дату сплати таких коштів суми на основі діючого обмінного курсу валюти, як це погоджено сторонами у кредитному договорі.

Відповідно до п. 1.3.1. кредитного договору розмір платежів, що підлягають сплаті позичальником у повернення кредиту, визначено в еквіваленті іноземної валюти станом на робочий день, що передував дню укладання Кредитного договору, у Графіку погашення кредиту, який є невід'ємною частиною договору. В подальшому за умовами договору позивач мав сплачувати платежі у повернення кредиту відповідно до виставлених товариством рахунків в гривні; при цьому розмір платежів розраховується шляхом застосування еквівалентів платежів у іноземній валюті, вказаних у Графіку погашення, чинного на момент виставлення рахунку обмінного курсу банку, зазначеного в кредитному договорі.

Згідно до п. 1.4.2. кредитного договору повернення кредиту здійснюється позичальником у терміни, встановлені Графіком погашення кредиту.

Відповідно до п. 1.4.3. кредитного договору позичальник не пізніше, ніж за три робочих дні до настання відповідного строку сплати платежу у повернення кредиту звертається до компанії за рахунком, в якому визначається розмір платежів у повернення кредиту, компанія має право надсилати рахунки поштою.

У п. 2.1. кредитного договору зазначено, що за використання кредиту у межах встановленого терміну кредитування позичальник сплачує проценти за процентною ставкою, визначеною в кредитному договорі. Відповідно до п. 2.4. договору, нарахування процентів здійснюється щомісячно, 15 числа поточного місяця. Період нарахування процентів починається з першого календарного дня місяця і закінчується останнім календарним днем поточного місяця. Проценти нараховуються за методом " 30/360" (для цілей розрахунку один календарний місяць складається з 30 днів). Проценти нараховуються на еквівалент суми кредиту в іноземній валюті, яка залишається неповернутою, відповідно до Графіку погашення.

Відповідно до п. 3.2.1. кредитного договору кредитор має право визнати термін повернення кредиту таким, що настав та/або вимагати дострокового розірвання кредитного договору у випадку порушення позичальником терміну сплати будь-якого чергового платежу (його частини) з повернення кредиту відповідно до Графіку погашення кредиту та/або сплати плати за користування кредитом на строк щонайменше один календарний місяць.

У кредитному договорі курсом для обчислення зазначений курс Публічного акціонерного товариства "Креді Агріколь Банк".

Відповідно до п. 8.5. кредитного договору збитки, заподіяні у зв'язку з неналежним виконанням договору, повинні бути відшкодовані винною стороною у повному обсязі, понад передбачені штрафні санкції.

Правильно встановивши вищезгадані фактичні обставини, суд першої інстанції дійшов помилкових висновків щодо правовідносин між сторонами, порушення прав позивача, як споживача, законів на підставі яких вирішено справу, оскільки виходив з наступного.

Діючим законодавством не передбачений стабільний курс долара США до національної валюти України гривні.

У Графіку погашення кредиту, що є невід'ємним додатком до кредитного договору, всі суми зазначені в "доларах США", а Рахунки відповідачу за період з початку 2013 року по березень 2015 року виставлені "у гривні України".

ТОВ "Порше Мобіліті" у жодному з Рахунків не зазначено обмінного курсу банку на момент виставлення рахунку, на підставі якого розраховано гривневий еквівалент, що унеможливлює перевірити відповідність нарахувань відповідачем сум до сплати у відповідності до курсу валют, який діяв на момент розрахунку та вирахування в цілому суми заборгованості.

Закон України "Про захист прав споживачів" забороняє кредитування фізичних осіб в іноземній валюті, а вищевикладені обставини, свідчать про фактичне кредитування ОСОБА_3 в іноземній валюті.

Проте, повністю погодитись з такими висновками суду першої інстанції неможливо з наступних підстав.

Так, відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Статтею 214 ЦПК України, зокрема передбачено, що під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; чи слід позов задовольнити або в позові відмовити.

Суд першої інстанції названих вимог закону не дотримався.

Так, статтею 627 ЦК України передбачено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обовязковими відповідно до актів цивільного законодавства (ч.1 ст. 628 ЦК України).

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Згідно зі статтею 99 Конституції України грошовою одиницею України є гривня.

Гривня є законним платіжним засобом на території України (частина перша стаття 192 ЦК України).

Іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом (частина друга статті 192 ЦК України).

Такими випадками є стаття 193, частина четверта статті 654 ЦК України, Закон України від 16 квітня 1991 року № 959-XII «Про зовнішньоекономічну діяльність», Декрет Кабінету Міністрів України від 19 лютого 1993 року № 15-93, Закон України від 23 вересня 1994 року № 185/94 ВР «Про систему валютного регулювання і валютного контролю».

Стаття 524 ЦК України визначає, що зобов'язання має бути виражене у грошовій одиниці України гривні.

Сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобов'язання в іноземній валюті.

Згідно зі статтею 533 ЦК України грошове зобов'язання має бути виконане у гривнях.

Якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом.

Отже, положення чинного законодавства хоч і визначають національну валюту України як єдиний законний платіжний засіб на території України, однак не містять заборони на вираження у договорі грошових зобов'язань в іноземній валюті, визначення грошового еквівалента зобов'язання в іноземній валюті, а також на здійснення перерахунку грошового зобов'язання у випадку зміни курсу національної валюти України по відношенню до іноземної валюти.

З матеріалів справи вбачається, що ТОВ "Порше Мобіліті" зареєстровано в Національній комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, як фінансова установа відповідно до Розпорядження Держфінпослуг, що підтверджується відповідними фотокопіями свідоцтв про реєстрацію фінансової установи від 02 липня 2009 року, від 06 грудня 2012 року та від 31 липня 2014 року (а.с. 91-93).

З фотокопії Кредитного договору № 50009857, укладеного 12 серпня 2013 року між ОСОБА_3 та ТОВ "Порше Мобіліті" за участю поручителя ОСОБА_4 вбачається, що грошові зобов'язання за цим договором визначені у гривнях з визначенням грошового еквіваленту зобов'язання в іноземній валюті, а саме доларах США (а.с. 12-22).

Укладаючи спірний договір сторони також визначили, що курсом для обчислення зобов'язань за ним є курс ПАТ "Креді Агріколь Банк" (а.с. 16), що узгоджується з положеннями чинного законодавства, зокрема, положенням ч. 2 ст. 533 ЦК України та Закону України «Про захист прав споживачів».

Таким чином, оспорювані положення спірного договору узгоджуються з вимогами чинного законодавства та їм не суперечать, при укладенні спірного кредитного договору позивач ОСОБА_3 не заперечував проти його умов, підписав кредитний договір № 50009857 від 12 серпня 2013 року, Загальні умови кредитування (додаток до спірного договору), додаткову угоду до кредитного договору від 12 серпня 2013 року та Графік погашення кредиту (а.с. 12-21). Тому висновки суду першої інстанції про наявність правових підстав для визнання недійсним кредитного договору та окремих його пунктів є необґрунтованими.

Така ж правова позиція викладена Верховним Судом України у постанові від 02 липня 2014 року у справі № 6-79цс14, яка відповідно до вимог ч. 1 ст. 360-7 ЦПК України має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права.

Пунктом 1.3.1. Загальних умов кредитування, що є додатком до спірного кредитного договору, передбачено, що розмір платежів, що підлягають сплаті позичальником у повернення кредиту, визначено в еквіваленті іноземної валюти станом на робочий день, що передував дню укладання Кредитного договору, у Графіку погашення кредиту, який є невід'ємною частиною договору. В подальшому за умовами договору позивач мав сплачувати платежі у повернення кредиту відповідно до виставлених товариством рахунків в гривні; при цьому розмір платежів розраховується шляхом застосування еквівалентів платежів у іноземній валюті, вказаних у Графіку погашення кредиту; при цьому для розрахунку використовується обмінний курс, чинний станом на робочий день, що передує дню виставлення рахунка з урахуванням передбачених нижче особливостей.

Позитивне або від'ємне значення різниці, яка виникла внаслідок зміни обмінного курсу іноземної валюти за безготівковими операціями, чинного станом на робочий день, що передує дню виставлення рахунка, та обмінного курсу за безготівковими операціями, станом на робочий день, що передував дню укладення Кредитного договору, по відношенню до основної суми боргу та суми процентів, вказаних у Графіку погашення кредиту, враховується як коригування суми процентів, що підлягають сплаті відповідно до умов цього Кредитного договору. При цьому сума основної заборгованості за Кредитним договором відображається в рахунках, наданих Компанією, в українських гривнях відповідно до встановленого Сторонами еквіваленту в іноземній валюті за обмінним курсом іноземної валюти за безготівковими операціями станом на робочий день, що передує дню укладення Кредитного договору. Сторони погоджуються, що розрахункова сума процентів за відповідний період, після врахування позитивного або від'ємного значення курсової різниці, як зазначено вище, а також сума процентів, що підлягає сплаті за такий період, не можуть мати від'ємне значення.

Якщо в період між датою виставлення рахунка та датою отримання суми, еквівалентної тій, що зазначена в такому рахунку, обмінний курс, який був використаний Компанією, збільшиться більше, ніж на 2% (два відсотки), різниця, що виникла внаслідок такого збільшення, виплачується Позичальником.

Додатково Позичальник зобов'язується компенсувати Компанії витрати, що пов'язані зі сплатою податку з доходів фізичних осіб (або іншого аналогічного податку), у зв'язку з виникненням у Позичальника доходу, пов'язаного зі змінами курсу іноземної валюти, прийнятої Сторонами у Кредитному договорі, по відношенню до української гривні

За таких обставин, колегія вважає, що положення вищезазначеного пункту Загальних умов кредитування також узгоджується з вищевикладеними положеннями закону.

Крім того, колегія суддів вважає, що є безпідставними доводи позовної заяви з приводу того, що відповідач визначивши гривневий кредит в еквіваленті до іноземної валюти переклав всі валютні ризики на позичальника, оскільки відповідно до умов договору, зокрема, і п. 1.3.1 Загальних умов кредитування, у випадку зменшення курсу валюти щодо гривні валютні ризики ніс би відповідач.

У фотокопії Графіку погашення кредиту від 12 серпня 2013 року щодо позичальника ОСОБА_3 поданої ним, зазначено, що усі платежі за кредитним договором повинні бути сплачені в гривнях і підлягають розрахунку за відповідним обмінним курсом, що застосовується до еквіваленту суми кредиту в доларах США, відповідно до статті 1.3 Загальних умов кредитування. Також у цьому графіку вказані вартість послуг, пов'язаних з одержанням кредиту та укладенням кредитного договору та орієнтовна сукупна вартість кредиту з урахуванням відсоткової ставки за кредитом (а.с. 18-21). Тому, протилежні висновки суду першої інстанції є помилковими.

Відповідно до ст. 572 ЦК України в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов'язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленного майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави).

Зважаючи на те, що відсутні підстави для визнання недійсним спірного кредитного договору, то відсутні і підстави для визнання недійсним вищевказаного договору застави транспортного засобу № 50009857 від 13 серпня 2013 року з підстав заявлених у позові, іншого позивачем в порушення ст.ст. 10, 60, ЦПК України не доведено.

За таких обставин, рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з підстав неповного з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, недоведеності позивачем обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими та порушення норм матеріального та процесуального права (п.п. 1, 2, 4 ч. 1 ст. 309 ЦПК України) з ухваленням нового рішення про відмову в позові ОСОБА_3 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Порше Мобіліті», третя особа: ОСОБА_4, про визнання недійсними кредитного договору (окремих його частин) та договору застави.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 303, 307, п.п. 1, 2, 4 ч. 1 ст. 309, ст.ст. 316, 319 ЦПК України, колегія суддів -

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Порше Мобіліті» задовольнити.

Скасувати рішення Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 24 квітня 2015 року та ухвалити нове рішення про відмову в позові ОСОБА_3 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Порше Мобіліті», третя особа: ОСОБА_4, про визнання недійсними кредитного договору та договору застави.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення і з цього часу може бути оскаржено в касаційному порядку протягом двадцяти днів безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий -

Судді -