Справа № 459/1682/15-ц
УХВАЛА

про відмову у забезпеченні позову

10 червня 2015 р. Червоноградський міський суд Львівської області у складі: головуючого - Рудакова Д.І., секретаря судових засіданнь - ОСОБА_1, розглянувши заяву ОСОБА_2 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення 450 000,00 грн., -

ВСТАНОВИВ:

28.05.2015 року позивач звернувся в суд з позовом, в якому просить стягнути з відповідача на його користь 450 000,00 грн., з метою забезпечення позову накласти арешт на рухоме та нерухоме майно відповідача. Вимоги обґрунтовані тим, що відповідач 03.05.2012 року позичив у нього 450000 грн. та зобов'язався їх повернути протягом 3 місяців рівними частинами. Вказує, що неодноразово звертався до відповідача і нагадував про необхідність повернення суми боргу, однак станом на 26.05.2015 року гроші відповідачем не повернені.

Розглянувши заяву про забезпечення позову, вважаю, що у її задоволенні слід відмовити з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа, в день її надходження, без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно з положеннями ч.ч. 1, 3 ст. 151 ЦПК України суд, за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити передбачені цим Кодексом, заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

За змістом п. 1 ч. 1 ст. 152 зазначеного Кодексу позов забезпечується накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб.

У п.4 Постанови Пленуму Верховного суду України від 22.12.2006 року №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» зазначено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення при задоволенні позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність заходу забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Відповідно до ч.1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу.

Усупереч наведеному позивачем не надано суду будь-яких доказів, що свідчать про наявність обставин, що можуть слугувати підставою для забезпечення позову та відомостей про майно, на яке він просить накласти арешт в якості забезпечення позову і що це майно належить саме відповідачу.

Таким чином, заява про забезпечення позову не задовольняється.

Керуючись ст.ст. 151-153 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_2 про забезпечення позову - відмовити.

Копію ухвали направити сторонам.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Апеляційного суду Львівської області через суд першої інстанції протягом п'яти днів з дня отримання її копії.

Головуючий: Д. І. Рудаков