Номер провадження: 22-ц/785/5636/15
Головуючий у першій інстанції Бжассо Н.В.
Доповідач Заїкін А. П.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.11.2015 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

- головуючого судді - Заїкіна А.П.,

- суддів: - Гірняк Л.І., Процик М.В.,

за участю секретарів - Томашевської К.В., Давидова Д.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за

позовом акціонерного товариства по туризму та екскурсіях «Одесатурист», правонаступником якого є товариство з обмеженою відповідальністю «Одесатурист», до ОСОБА_4 про зобов'язання вчинити певні дії, визнання права власності,

зустрічним позовом ОСОБА_4 до акціонерного товариства по туризму та екскурсіях «Одесатурист», правонаступником якого є товариство з обмеженою відповідальністю «Одесатурист», про визнання дійсним договору купівлі-продажу, визнання права власності,

позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Оздоровчий комплекс «Вікторія» до ОСОБА_4, акціонерного товариства по туризму та екскурсіях «Одесатурист», правонаступником якого є товариство з обмеженою відповідальністю «Одесатурист», про визнання права власності,

за апеляційними скаргами Одеського приватного навчально-виховного комплексу «Загальноосвітня школа І ступеня з поглибленим вивченням іноземних мов - дошкільний навчальний заклад «Мрія», Одеської міської ради та департаменту комунальної власності Одеської міської ради на рішення Київського районного суду м. Одеси від 23лютого 2007 року,

встановила:

У травні 2006 р. акціонерне товариство по туризму та екскурсіях «Одесатурист» (далі - АТ «Одесатурист») звернулося до суду з вищезазначеним позовом, в якому просило виселити ОСОБА_4 з переданих йому згідно договору купівлі-продажу № 24/2 від 20.01.2006 р., за актом прийому-передачі будівель від 25.01.2006 р., нежитлових приміщень, які розміщені в АДРЕСА_1, а саме: трансформаторної підстанції (літера «Ж»); трансформаторної підстанції (літера «Ж1»); трансформаторної підстанції (літера «Ж3»); бойлерної (літера «К»); адміністративного корпусу (літера «Ч»).

Позовні вимоги АТ «Одесатурист» обґрунтовувало тим, що 20.01.2006 р. між сторонами було укладено у простій письмовій формі договір купівлі-продажу вищевказаних нежитлових приміщень за ціною - 99 585 грн. За актом прийому передачі від 25.01.2006 р. нежитлові приміщення були передані ОСОБА_4. Прийнявши нежитлові приміщення, останній не оплатив їх вартість. Договір купівлі-продажу нотаріально не посвідчений, а тому він є нікчемним. Права та обов'язки за цим договором у сторін не виникли.

Не визнавши первісний позов АТ «Одесатурист», ОСОБА_4 у травні 2006 р. подав зустрічний позов, в якому просив: 1) визнати договір купівлі-продажу від 20.01.2006 р. дійсним.

В зустрічному позові ОСОБА_4 посилався на те, що хоча договір купівлі-продажу від 20.01.2006 р. не був нотаріально посвідчений, але відбулося його часткове виконання, оскільки нежитлові приміщення були передані продавцем та прийняті покупцем. АТ «Одесатурист» ухиляється від нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу, вважає договір купівлі-продажу недійсним. Тому до нотаріального посвідчення договору або до визнання його судом дійсним невірним буде сплачувати вартість майна за спірним договором купівлі-продажу.

У червні 2006 р., після надходження зустрічного позову ОСОБА_4., від АТ «Одесатурист» надійшли доповнення та уточнення позову, в яких останнє просило: 1) визнати за АТ «Одесатурист» право власності на вказані у технічному паспорті нежитлові приміщення, які розміщені в АДРЕСА_1, а саме: трансформаторну підстанцію (літера «Ж»); трансформаторну підстанцію (літера «Ж1»); трансформаторну підстанцію (літера «Ж3»); бойлерну (літера «К»); адміністративний корпус (літера «Ч»).

В доповненнях та уточненнях до позовної заяви АТ «Одесатурист» додатково посилалося на те, що спірні нежитлові приміщення увійшли до статутного фонду під час створення АТ «Одесатурист». Одними з його засновників, а саме - Федерацією профспілок України та Федерацією профспілок Одеської області, до статутного фонду були передані будівлі та споруди на загальну суму - 36 940 000 крб.. Вказане підтверджується Актом від 23.09.1992 р., в якому наводиться список та вартість переданого майна. До вказаного списку входять також і спірні нежитлові приміщення. Спірні нежитлові приміщення знаходяться на балансі АТ «Одесатурист».

Договір купівлі-продажу № 24/2 від 20.01.2006 р. не відповідає вимогам закону, а тому він є недійсним, не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю. Відповідач нежитлові приміщення фактично не займає, а тому відсутні підстави для його виселення з них. Оскільки відповідач оспорює право власності АТ «Одесатурист» на спірні нежитлові приміщення, то є необхідність визнання за АТ «Одесатурист» права власності на це майно.

Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 20.06.2006 р. позовні вимоги АТ «Одесатурист» задоволено. Визнано недійсним укладений між АТ «Одесатурист» та ОСОБА_4 договір купівлі-продажу 24/2 від 20.01.2006 р. будівель, розташованих у АДРЕСА_1: трансформаторної підстанції (літера «Ж»); трансформаторної підстанції (літера «Ж1»); трансформаторної підстанції (літера «Ж3»); бойлерної (літера «К»); адміністративного корпусу (літера «Ч»).

Визнано за АТ «Одесатурист» право власності на будівлі, розташовані у АДРЕСА_1: трансформаторну підстанцію (літера «Ж»); трансформаторну підстанцію (літера «Ж1»); трансформаторну підстанцію (літера «Ж3»); бойлерну (літера «К»); адміністративний корпус (літера «Ч»).

Зобов'язано ОСОБА_4 повернути АТ «Одесатурист» передані йому згідно договору купівлі-продажу № 24/2 від 20.01.2006 р., та за актом прийому-передачі від 25.01.2006 р., будівлі, розташовані у АДРЕСА_1: трансформаторну підстанцію (літера «Ж»); трансформаторну підстанцію (літера «Ж1»); трансформаторну підстанцію (літера «Ж3»); бойлерну (літера «К»); адміністративний корпус (літера «Ч»).

Відмовлено у задоволенні зустрічного позову ОСОБА_4 до АТ «Одесатурист» про визнання договору купівлі-продажу № 24/2 від 20.01.2006 р. спірних нежитлових приміщень дійсним та визнання за ним права власності на спірні нежитлові приміщення.

Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 09.02.2007 р. задоволено заяву ОСОБА_4 від 02.02.2007 р. про перегляд рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами. Рішення Київського районного суду м. Одеси від 20.06.2006 р. скасовано. Залучено до участі у справі у якості третьої особи - ТОВ «Оздоровчий комплекс «Вікторія». Прийнято до розгляду позовну заяву ТОВ «Оздоровчий комплекс «Вікторія», як третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги до позивача та відповідача, про визнання права власності на спірне майно.

ТОВ «Оздоровчий комплекс «Вікторія» у позовній заяві, яка надійшла до суду 02.09.2007 р., просило: 1) визнати недійсним укладений між АТ «Одесатурист» та ОСОБА_4 договір купівлі-продажу № 24/2 від 20.01.2006 р. будівель, розташованих у АДРЕСА_1: трансформаторної підстанції (літера «Ж»); трансформаторної підстанції (літера «Ж1»); трансформаторної підстанції (літера «Ж3»); бойлерної (літера «К»); адміністративного корпусу (літера «Ч»); 2) визнати за ТОВ «Оздоровчий комплекс «Вікторія» право власності на будівлі, розташовані у АДРЕСА_1: трансформаторну підстанцію (літера «Ж»); трансформаторну підстанцію (літера «Ж1»); трансформаторну підстанцію (літера «Ж3»); бойлерну (літера «К»); адміністративний корпус (літера «Ч»).

Свої вимоги ТОВ «Оздоровчий комплекс «Вікторія» обґрунтовувало тим, що за укладеним 10.11.2003 р. з АТ «Одесатурист» договором купівлі-продажу № 16, Актом прийому передачі від 17.11.2003 р., товариство придбало спірні нежитлові приміщення. Тому на час розгляду спору між АТ «Одесатурист» та ОСОБА_4 ТОВ «Оздоровчий комплекс «Вікторія» було власником спірного майна. Договір купівлі-продажу № 16 від 10.11.2003 р. в суді не оспорювався, недійсним не визнавався. На момент його укладення договір не потребував державної реєстрації. Уклавши із ОСОБА_4 у 2006 р. інший договір купівлі-продажу спірного нерухомого майна, АТ «Одесатурист» порушило права товариства.

Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 23.02.2007 р. позовні вимоги ТОВ «Оздоровчий комплекс «Вікторія» задоволено.

Визнано недійсним укладений між АТ «Одесатурист» та ОСОБА_4 договір купівлі-продажу 24/2 від 20.01.2006 р. будівель, розташованих у АДРЕСА_1: трансформаторної підстанції (літера «Ж»); трансформаторної підстанції (літера «Ж1»); трансформаторної підстанції (літера «Ж3»); бойлерної (літера «К»); адміністративного корпусу (літера «Ч»).

Визнано за ТОВ «Оздоровчий комплекс «Вікторія» право власності на будівлі, розташовані у АДРЕСА_1: трансформаторну підстанцію (літера «Ж»); трансформаторну підстанцію (літера «Ж1»); трансформаторну підстанцію (літера «Ж3»).

Визнано за АТ «Одесатурист» право власності на будівлі, розташовані у АДРЕСА_1: бойлерну (літера «К»), адміністративний корпус (літера «Ч»).

Відмовлено у задоволенні позову АТ «Одесатурист» до ОСОБА_4 про визнання недійсним договору купівлі-продажу № 24/2 від 20.02.2006 р. спірних п'яти нежитлових приміщень та зобов'язання ОСОБА_4 повернути їх АТ «Одесатурист».

Відмовлено у задоволенні зустрічного позову ОСОБА_4 до АТ «Одесатурист» про визнання дійсним договору купівлі-продажу № 24/2 від 20.01.2006 р. спірних п'яти нежитлових приміщень та визнання права власності на них за ОСОБА_4.

Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 26.10.2007 р., за заявою ТОВ «Оздоровчий комплекс «Вікторія» від 18.10.2007 р. виправлено описку у резолютивній частині рішення Київського районного суду м. Одеси від 23.02.2007 р. та викладено третій абзац резолютивної частини рішення в наступній редакції: «Визнати за ТОВ «Оздоровчий комплекс «Вікторія» право власності на будівлі, розташовані у АДРЕСА_1: трансформаторну підстанцію (літера «Ж»); трансформаторну підстанцію (літера «Ж1»); трансформаторну підстанцію (літера «Ж3»), бойлерну (літера «К»), адміністративний корпус (літера «Ч»)».

Одеська міська рада, Департамент комунальної власності Одеської міської ради (далі - Департамент комунальної власності), Одеський приватний навчально-виховний комплекс «Загальноосвітня школа І ступеня з поглибленим вивченням іноземних мов - дошкільний навчальний заклад «Мрія» (далі - НВК «Мрія») в апеляційних скаргах оскаржують рішення суду першої інстанції в частині задоволення позову товариства з обмеженою відповідальністю «Оздоровчий комплекс «Вікторія» до ОСОБА_4, акціонерного товариства по туризму та екскурсіях «Одесатурист», про визнання права власності. Кожний з апелянтів просить рішення суду першої інстанції в оскарженій частині скасувати, ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову ТОВ «Оздоровчий комплекс «Вікторія» в повному обсязі.

Одеська міська рада в апеляційній скарзі посилається на те, що суд вирішив питання про її права та обов'язки. Рішення в оскарженій частині ухвалено з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Департамент комунальної власності в апеляційній скарзі посилається на те, що рішенням суду вирішено питання про права та обов'язки територіальної громади м. Одеси. Рішення в оскарженій частині ухвалено при неповному з'ясуванні обставин, що мають значення для справи, з порушенням норм матеріального та процесуального права.

НВК «Мрія» в апеляційній скарзі посилається на те, що рішенням суду вирішено питання про права та обов'язки апелянта, як орендаря спірного майна. Рішення в оскарженій частині ухвалено при неповному з'ясуванні обставин, що мають значення для справи, з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Представники апелянтів у судовому засіданні підтримали викладені в апеляційних скаргах доводи та вимоги.

30.07.2015 р. апеляційним судом Одеської області до участі у справі залучено товариство з обмеженою відповідальністю «Одесатурист», правонаступника акціонерного товариства по туризму та екскурсіях «Одесатурист».

ТОВ «Одесатурист», ТОВ «Оздоровчий комплекс «Вікторія», ОСОБА_4 письмових заперечень на апеляційну скаргу не надали.

Представник ТОВ «Одесатурист» в судовому засіданні вважав необхідним апеляційні скарги відхилити, рішення суду залишити без змін. Посилався на те, що рішенням суду питання про права та обов'язки апелянтів не вирішено, оскільки спірне нерухоме майно ніколи не знаходилося у комунальній власності територіальної громади м. Одеси. Воно було передано до статутного фонду АТ «Одесатурист» під час створення останнього його засновниками, власниками цього майна, а саме - Федерацією профспілок України та Федерацією профспілок Одеської області.

Представник ТОВ «Оздоровчий комплекс «Вікторія» у судовому засіданні вважала необхідним апеляційні скарги відхилити, рішення суду залишити без змін. Посилалася, що об'єкт за адресою - АДРЕСА_1 не є тотожним об'єкту за адресою - АДРЕСА_1.

ОСОБА_4 в судове засідання не з'явився. Про час і місце розгляду справи сповіщений належним чином. Причини неявки не повідомив. Заяв та клопотань не надав.

Згідно з ч. 2 ст. 305 ЦПК України, неявка сторін, або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час і місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи.

Відповідно до ст. 303 ЦПК України, колегія суддів перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Заслухавши суддю-доповідача, вислухавши пояснення осіб, які з'явилися у судове засідання, обговоривши доводи апеляційних скарг та заперечень на них, дослідивши матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при ухвалені рішення, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ст. ст. 3, 4, 10, 11, 60 ЦПК України кожна особа має право звернутися до суду захистом своїх порушених прав. Суд, здійснюючи правосуддя, захищає порушені права цих осіб у спосіб, визначений законами України. Перелік можливих способів захисту міститься в ст. 16 ЦК України. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Статтями 213, 214 ЦПК України передбачено, що рішення суду повинно бути законним та обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Під час ухвалення рішення суд вирішує, зокрема, такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 3) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Рішення суду в оскарженій частині вказаним вимогам законодавства не відповідає.

Ухвалюючи рішення від 23.02.2007 р., з врахуванням ухвали від 26.10.2007 р. про виправлення описки, про визнання права власності за ТОВ «Оздоровчий комплекс «Вікторія» на трансформаторну підстанцію (літера «Ж»), трансформаторну підстанцію (літера «Ж1»), трансформаторну підстанцію (літера «Ж3»), бойлерну (літера «К»), адміністративний корпус (літера «Ч»), суд першої інстанції виходив з того, що за договором купівлі-продажу № 16 від 10.11.2003 р. АТ «Одесатурист» продало вказані нежитлові приміщення ТОВ «Оздоровчий комплекс «Вікторія», а за Актом прийому-передачі від 17.11.2003 р. нежитлові приміщення були передані покупцю. Договір купівлі-продажу № 16 від 10.11.2003 р. повністю відповідає вимогам законодавства, яке діяло на час його укладення (Т. 1, а. с. 82 - 85, 88).

Колегія суддів вважає, що погодитися з такими висновками суду першої інстанції не можна, цих висновків суд першої інстанції дійшов при невідповідності висновків суду обставинам справи, з порушенням норм матеріального (ст. ст. 45, 47 ЦК УРСР, чинного на час виникнення правовідносин між сторонами) та процесуального (ст. 10, 11, 60, 179, 213 ЦПК України) права. Такими, що не відповідають обставинам справи є висновки суду першої інстанції щодо відповідності договору купівлі-продажу № 16 від 10.11.2003 р. вимогам законодавства, яке діяло на час його укладення.

Судом встановлено наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до наявних у справі Свідоцтва про державну реєстрацію (перереєстрацію) суб'єкта підприємницької діяльності - юридичної особи від 06.05.1996 р. (Т, 1, а. с. 33), Статуту АТ «Одесатурист» (Т. 1, а. с. 34 - 45) акціонерами останнього є - Федерація профспілок України, Федерація профспілок Одеської області та Одеська товарна біржа (п. 1.2). Акціонерне товариство є власником майна, переданого йому учасниками та засновниками у власність. Статутний фонд становить - 37 440 тис. карб.. Вкладами до статутного фонду є: - Федерації профспілок України і Федерації профспілок Одеської області - основні фонди і оборотні засоби підприємств і організацій ТЕПО «Одесатурист» загальною власністю - 36 940 тис. карб., яке знаходиться у власності профспілок України; - Одеської товарної біржі - одне брокерське місце, яке оцінюється Акціонерами у 500 тис. крб. (п. п. 6.1, 6.3, 6.4). Яке конкретно нерухоме майно передано його засновниками до статутного фонду АТ «Одесатурист» у Статуті не вказується.

В Акті від 23.09.1992 р. про передачу Федерацією профспілок України та Федерацією профспілок Одеської області до статутного фонду АТ «Одесатурист» нерухомого майна (Т. 1, а. с. 29 - 31) вказується сім трансформаторних підстанцій, дві бойлерні та десять адміністративних корпусів, у тому числі адміністративні будівлі (дерев'яні будинки). Відомостей щодо місцезнаходження кожного окремого об'єкту цього нерухомого майна вказаний Акт не містить. Інших доказів щодо передачі спірного нерухомого майна до статутного фонду АТ «Одесатурист», знаходження його на балансі цього товариства матеріали справи не містять.

Таким чином, ідентифікувати які конкретно трансформаторні підстанції, бойлерна та адміністративний корпус, за місцем їх знаходження, були передані до статутного фонду АТ «Одесатурист» неможливо.

10.11.2003 р. між АТ «Одесатурист» та ТОВ «Оздоровчий комплекс «Вікторія» був укладений у простій письмовій формі договір купівлі-продажу № 16 (Т. 1, а. с. 59 - 60), відповідно до якого

АТ «Одесатурист» продало, а ТОВ «Оздоровчий комплекс «Вікторія» придбало трансформаторну підстанцію (літера «Ж»), трансформаторну підстанцію (літера «Ж1»), трансформаторну підстанцію (літера «Ж3»), бойлерну (літера «К»), адміністративний корпус (літера «Ч») за загальною ціною - 92 900 грн. (п. 2.1).

17.11.2007 р. між продавцем і покупцем був складений Акт прийому-передачі будівель за договором купівлі-продажу № 16 від 10.11.2007 р. (а. с. 61).

Відомостей про місцезнаходження спірних нежитлових приміщень ні договір купівлі-продажу, ні акт прийому передачі не містять.

Доказів перерахування грошей за вказаним договором купівлі-продажу, звернення ТОВ «Оздоровчий комплекс «Вікторія» до АТ «Одесатурист» з пропозицією нотаріального посвідчення вказаного договору купівлі-продажу, ухилення АТ «Одесатурист» від нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу нежитлових приміщень матеріали справи не містять.

31.07.2014 р. виконкомом Одеської міської ради прийнято рішення № 168 про реєстрацію за територіальною громадою м. Одеси права власності на нежитлову будівлю, загальною площею - 191,0 кв. м., що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 (Т. 1, а. с. 119 - 119 зворотня сторона).

21.10.2014 р. реєстраційною службою Одеського міського управління юстиції Одеської області видано Свідоцтво про право власності на нерухоме майно, індексний № 28391042 (Т. 1, а. с. 117), відповідно до якого власником нежитлової будівлі, загальною площею 191,0 кв. м., що розташоване за адресою: АДРЕСА_1, є територіальна громада м. Одеси в особі Одеської міської ради.

Відповідно до Витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень від 21.10.2014 р., індексний № 28391393, право власності територіальної громади м. Одеси в особі Одеської міської ради на нежитлову будівлю, загальною площею 191,0 кв. м., що розташована за адресою: АДРЕСА_1, зареєстроване в державному реєстрі (Т. 1, а. с. 118).

За договором оренди від 26.09.2014 р., укладеним між департаментом комунальної власності Одеської міської ради та Одеською міською радою, нежитлова будівля, загальною площею - 191,0 кв. м., яка розташована за адресою - АДРЕСА_1, передана у строкове платне користування НВК «Мрія» (Т. 1, а. с. 107 - 110).

Відповідно до листа комунального підприємства «Бюро технічної інвентаризації» Одеської міської ради від 12.05.2015 р. (Т. 1, а. с. 102), згідно матеріалів архівної справи та виїзду на об'єкт встановлено, що нежитлова будівля, загальною площею - 191,0 кв. м., що розташована за адресою - АДРЕСА_1, та бойлерна літера «К», площею - 98,5 кв. м., яка розташована за адресою - АДРЕСА_1, є тотожними об'єктами нерухомості.

Між сторонами по справі склалися правовідносини щодо купівлі-продажу нерухомого майна.

Статтею 41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом.

Згідно із ст. ст. 2, 8, 20, 21, 25 Закону України «Про власність», чинного на час виникнення правовідносин між сторонами, власність в Україні виступає в таких формах: приватна, колективна, державна. Відносини власності не врегульовані цим Законом, регулюються Цивільним кодексом України та іншими нормативними актами. Суб'єктами права колективної власності є, зокрема, акціонерні товариства. Право колективної власності виникає на підставі добровільного об'єднання майна громадян і юридичних осіб для створення акціонерних товариств. Об'єктом права власності акціонерного товариства є майно, придбане за рахунок продажу акцій, одержане в результаті його господарської діяльності, а також інше майно, набуте на підставах, не заборонених законом.

За правилами, передбаченими ст. ст. 45, 47 ЦК УРСР, чинного на час виникнення спірних правовідносин, недодержання форми угоди, якої вимагає закон, тягне за собою недійсність угоди в разі, якщо такий наслідок прямо зазначено в законі. Нотаріальне посвідчення угод обов'язкове лише у випадках, зазначених у законі. Недодержання в цих випадках нотаріальної форми тягне за собою недійсність угоди з наслідками, передбаченими частиною другою статті 48 цього Кодексу. Якщо одна із сторін повністю або частково виконала угоду, що потребує нотаріального посвідчення, а друга сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд вправі за вимогою сторони, яка виконала угоду, визнати угоду дійсною. У цьому випадку наступне нотаріальне оформлення угоди не вимагається.

Відповідно до п. 27 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 18.06.1994 р. № 18/5, чинної на час укладення договору купівлі-продажу № 16 від 10.11.2003 р., обов'язковому нотаріальному посвідченню підлягали договори про відчуження (купівлі-продаж, міна, дарування, довічне утримання) жилого будинку, іншого нерухомого майна (статті 227, 242, 244, 426 Цивільного кодексу).

Матеріали справи не містять жодного доказу щодо можливості застосування ст. 47 ЦК УРСР - оплати за куплений товар з боку ТОВ «Оздоровчий комплекс «Вікторія», звернення ТОВ «Оздоровчий комплекс «Вікторія» до АТ «Одесатурист» з пропозицією/вимогою нотаріального оформлення договору купівлі-продажу, ухилення останнього від нотаріального оформлення договору. Крім того, як вказувалося вище ні договір купівлі-продажу, ні акт прийому передачі не містять відомостей про адресу, за якою знаходяться спірні нежитлові приміщення.

Щодо правомочності АТ «Одесатурист» з відчуження спірних нежитлових приміщень, колегія суддів зазначає наступне.

Право відчуження майна належить його власнику (ст. 4 Закону України «Про власність», ст. 225 ЦК УРСР).

Рішенням Одеської обласної ради від 25.11.1991 р. № 266-ХХІ «Про розмежування державного майна між власністю обласної Ради, міст обласного підпорядкування і районів області» (Т. 1, а. с. 131133 зворотня сторона), прийнятим відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 05.11.1991 р. № 311 «Про розмежування державного майна України між загальнодержавною (республіканською) власністю і власністю адміністративно-територіальних одиниць (комунальною) власністю», передбачено, що до комунальної власності територіальної громади м. Одеси переходить весь житловий і нежитловий фонд.

Тимчасовим положенням про порядок державної реєстрації права власності та інших речових прав на нерухоме майно, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 07.02.2002 р. № 7/5, чинним на час виникнення правовідносин між сторонами, передбачено, що державна реєстрація прав - це офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення права власності та інших речових прав на нерухоме майно. Обов'язковій державній реєстрації підлягають право власності на та інші речові права на нерухоме майно, розміщене на територій України, що належить фізичним та юридичним особам. Державній реєстрації підлягають право власності та інші речові права на, зокрема, будівлі, в яких розташовані приміщення, призначені для перебування людини, розміщення рухомого майна, збереження матеріальних цінностей, здійснення виробництва тощо. Державна реєстрація проводиться реєстратором БТІ за наявності матеріалів технічної інвентаризації, підготовлених тим БТІ, реєстратор якого проводить державну реєстрацію прав на цей об'єкт. Для проведення державної реєстрації виникнення, переходу або припинення права власності та інших речових прав на нерухоме майно власник, інший правонабувач або уповноважена ним особа подає реєстратору БТІ заяву про державну реєстрацію. До заяви додаються правовстановлювальні документи. Після внесення запису до відповідного розділу Реєстру прав реєстратор БТІ видає витяг про державну реєстрацію прав, який є невід'ємною частиною правовстановлювального документу. Оформлення права власності на нерухоме майно проводиться з видачею свідоцтва про право власності за заявою про оформлення права власності на нерухоме майно органами місцевого самоврядування юридичним особам у разі внесення до статутного фонду (статутного або складеного капіталу) об'єктів нерухомого майна їх засновниками (учасниками) (п. п. 1.2, 1.3, 1.4, 1.5, 1.7, 2.1, 3.11, 8.1).

Ні виданого реєстратором витягу про державну реєстрацію прав на спірні об'єкти нерухомого майна за АТ «Одесатурист», ні Свідоцтва про право власності АТ «Одесатурист» на спірні нежитлові приміщення матеріали справи не містять. Таким чином, колегія суддів вважає, що на час ухвалення рішення судом першої інстанції АТ «Одесатурист» не довело, що могло розпоряджатися спірними нежитловими приміщеннями, розміщеними за адресою - АДРЕСА_1. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч. 4 ст. 60 ЦПК України).

Колегія суддів також приймає до уваги, що ТОВ «Оздоровчий комплекс «Вікторія» некоректно заявило позовні вимоги: - ні про визнання договору купівлі-продажу дійсним (ч. 2 ст. 47 ЦК УРСР), а про визнання за товариством права власності на спірні нежитлові приміщення.

За вищевказаних обставин, колегія суддів вважає, що висновок суду першої інстанції про можливість визнання за ТОВ «Оздоровчий комплекс «Вікторія» права власності на спірні нежитлові приміщення не відповідає обставинам справи. Право ТОВ «Оздоровчий комплекс «Вікторія» не підлягає захисту.

Порушивши вищевказані норми матеріального та процесуального права, суд першої інстанції дійшов хибного висновку про задоволення позову ТОВ «Оздоровчий комплекс «Вікторія». Доводи апеляційних скарг про порушення права власності територіальної громади м. Одеси на спірні нежитлові приміщення, права користування спірним нежитловим приміщенням, які полягають у порушенні нотаріальної форми договору купівлі-продажу нерухомого майна, відсутності у АТ «Одесатурист» правовстановлювальних документів, тотожності нежитлового приміщення за адресою - АДРЕСА_1 з нежитловим приміщенням за адресою - АДРЕСА_1, знаходження спірного нежитлового приміщення у власності територіальної громади м. Одеси є обґрунтованими.

Ураховуючи, що невідповідність висновків суду першої інстанції обставинам справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права, призвело до неправильного вирішення справи в частині задоволення позову ТОВ «Оздоровчий комплекс «Вікторія» до ОСОБА_4, АТ «Одесатурист», правонаступником якого є ТОВ «Одесатурист», про визнання права власності, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції в цій частині підлягає скасуванню, з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позову ТОВ «Оздоровчий комплекс «Вікторія».

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 307, п. п. 3, 4 ч. 1 ст. 309 ЦПК України за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право скасувати рішення суду першої інстанції і ухвалити нове рішення по суті позовних вимог. Підставою для скасування рішення суду і ухвалення нового рішення по суті позовних вимог є невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення або неправильне застосування норм матеріального та процесуального права. Норми матеріального права вважаються порушеними або неправильно застосованими, якщо застосовано закон, який не поширюється на ці правовідносини, або не застосовано закон, який підлягав застосуванню. Порушення норм процесуального права можуть бути підставою для скасування рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи.

У зв'язку із скасуванням рішення Київського районного суду м. Одеси від 23.02.2007 р., ухвала Київського районного суду м. Одеси від 26.10.2007 р. про виправлення описки, яка фактично змінила резолютивну частину вищевказаного рішення, втрачає чинність.

Відповідно до ст. ст. 79, 88 ЦПК України з ТОВ «Оздоровчий комплекс «Вікторія» необхідно стягнути сплачений під час подання апеляційних скарг судовий збір на користь: - НВК «Мрія» у сумі - 1 227,00 грн.; - Одеської міської ради у сумі - 4 019,40 грн.; - департаменту комунальної власності Одеської міської ради - 1 827,00 грн..

Керуючись ст. ст. 303, 307, 309, 313, 316, 317, 319 ЦПК України колегія суддів,

вирішила:

Апеляційні скарги Одеського приватного навчально-виховного комплексу «Загальноосвітня школа І ступеня з поглибленим вивченням іноземних мов - дошкільний навчальний заклад «Мрія», Одеської міської ради та департаменту комунальної власності Одеської міської ради - задовольнити.

Рішення Київського районного суду м. Одеси від 23 лютого 2007 року в частині позову товариства з обмеженою відповідальністю «Оздоровчий комплекс «Вікторія» до ОСОБА_4, акціонерного товариства по туризму та екскурсіях «Одесатурист», правонаступником якого є товариство з обмеженою відповідальністю «Одесатурист», про визнання права власності - скасувати. Ухвалити в цій частині нове рішення.

У задоволенні позовних вимог товариства з обмеженою відповідальністю «Оздоровчий комплекс «Вікторія» до ОСОБА_4, акціонерного товариства по туризму та екскурсіях «Одесатурист», правонаступником якого є товариство з обмеженою відповідальністю «Одесатурист», про визнання права власності - відмовити.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Оздоровчий комплекс «Вікторія»» судовий збір на користь:

- Одеського приватного навчально-виховного комплексу «Загальноосвітня школа І ступеня з поглибленим вивченням іноземних мов - дошкільний навчальний заклад «Мрія» у сумі - 1 227 (одна тисяча двісті двадцять сім) грн. 00 коп.;

- Одеської міської ради у сумі - 4 019 (чотири тисячі дев'ятнадцять) грн. 40 коп.;

- департаменту комунальної власності Одеської міської ради - 1 827 (одна тисяча вісімсот двадцять сім) грн. 00 коп..

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, однак може бути оскаржене до касаційного суду протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий суддя: А. П. Заїкін

Судді: Л. А. Гірняк

М. В. Процик