ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ОСОБА_1 ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 210/1470/15-ц
Провадження № 2/210/1170/15
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:
головуючого судді: Вікторович Н.Ю.,
за участю секретаря судового засідання: Лейбенко В.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі в порядку ч.2 ст.197 ЦПК України цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа: Головне управління державної міграційної служби України в Дніпропетровській області, про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, -
Позивач звернулася до суду з вище зазначеним позовом. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що на праві приватної спільної сумісної власності на підставі дублікату свідоцтва про право власності на житло, виданого 02 листопада 2004 року Управлінням житлово-комунального господарства Криворізької міської ради, розпорядження №170 від 29 жовтня 2004 року, замість втраченого свідоцтва про право власності від 24 жовтня 1997 року, виданого згідно з розпорядженням Промислово-виробничим підприємством «Кривбасвибухпром» № ВП-074 від 08 жовтня 1997 року, їй, ОСОБА_2, та її сину ОСОБА_3 належить квартира за адресою: АДРЕСА_1. Відповідач ОСОБА_3 зареєстрований у зазначеній квартирі, але не проживає за вказаною адресою з 2008 року, оскільки виїхав до Російської Федерації, отримав громадянство ОСОБА_4, одружився та на теперішній час мешкає і зареєстрований в ОСОБА_4, АДРЕСА_2. На відповідача, як такого, що зареєстрований в квартирі, нараховуються комунальні платежі, за які він не сплачує, а вимушена сплачувати позивач. У зв'язку з цим позивач просить суд визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням, знявши його з реєстраційного обліку за вищевказаною адресою.
В судове засідання позивач не з'явилась, надала до суду заяву, в якій просить розглядати справу без її участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Не заперечувала проти винесення заочного рішення.
Представник позивача в судовому засіданні присутній не був, подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності з винесенням заочного рішення, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив суд задовольнити позов.
Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, що підтверджується письмовими матеріалами цивільної справи.
Представник третьої особи не був присутнім у судовому засіданні, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив.
Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України, у зв'язку з неявкою сторін до судового засідання, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу суд не здійснює.
Відповідно до ч.1 ст.224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України.
Дослідивши повно та всебічно обставини справи в їх сукупності, оцінивши надані по справі докази, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що на праві приватної спільної сумісної власності квартира, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1, належить ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на підставі дублікату свідоцтва про право власності на житло, виданого 02 листопада 2004 року Управлінням житлово-комунального господарства Криворізької міської ради, розпорядження №170 від 29 жовтня 2004 року, замість втраченого свідоцтва про право власності від 24 жовтня 1997 року, виданого згідно з розпорядженням Промислово-виробничим підприємством «Кривбасвибухпром» № ВП-074 від 08 жовтня 1997 року, зареєстрованому в КП «Криворізьке бюро технічної інвентаризації» 15грудня 2004 року, номер запису: 366, в книзі: 22ПВ-366 (а.с.9,10.).
Судом встановлено, що у квартирі за адресою: АДРЕСА_1, відповідно до довідки №1 Криворізької об'єднаної міської довідково-інформаційної служби від 03 квітня 2015 року, зареєстровані: ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.7).
З Акту мешканців будинку № 1 по вул. Іллічівській у м. Кривому Розі, посвідченому майстром дільниці № 4 ТОВ «СІТІ-СЕРВІС-КР» від 06 квітня 2015 року, вбачається, що відповідач ОСОБА_3 з 2008 року по теперішній час не проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, оскільки отримав громадянство ОСОБА_4, одружився, проживає та зареєстрований в Російській Федерації (а.с.8).
Відповідач ОСОБА_3 проживає та зареєстрований на теперішній час за адресою: ОСОБА_4, АДРЕСА_3, що підтверджується копією паспорту відповідача, згідно до якого він є громадянином ОСОБА_4 (а.с.12.).
Відповідач у добровільному порядку знятися з реєстраційного обліку за адресою: АДРЕСА_1, не має можливості. Факт реєстрації відповідача в зазначеній квартирі тягне за собою нарахування на нього, як такого, що зареєстрований в квартирі, комунальних платежів та експлуатаційних витрат, але він не приймає участі в їх оплаті. Розмір комунальних платежів та експлуатаційних витрат останнім часом значно зріс, а тому сплата за додаткову особу, яка фактично комунальними послугами не користується, негативно відображається на матеріальному становищі позивача.
Відповідно до ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Таким чином наявність судового рішення, яке набрало законної сили, про визнання особи такої, що втратила право користування житловим приміщенням, у відповідності до ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» є підставою для подальшого зняття відповідача з реєстрації в цьому приміщенні.
Згідно до ст.3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» місцем проживання є житло, розташоване на території адміністративно-територіальної одиниці, в якому особа проживає постійно або тимчасово, а реєстрацією є внесення інформації до Єдиного державного демографічного реєстру та до паспортного документа про місце проживання або місце перебування особи із зазначенням адреси житла.
Відповідач ОСОБА_3 на теперішній час має житло та більше ніж один рік проживає в Російській Федерації, де він зареєстрований за місцем свого фактичного проживання. Окрім того, законодавством України не передбачається, що фізична особа має право бути зареєстрованою одночасно в декількох місцях проживання. Тому лише визнання судовим рішенням відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням, дає можливість скасувати його реєстрацію.
Суд, враховуючи викладене, знаходить позовні вимоги позивача обґрунтованими та доведеними.
Враховуючи викладене, керуючись ст. 3, 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», ст.ст. 10, 11, 15, 60, 212-215, 224-227 ЦПК України, суд, -
Позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа: Головне управління державної міграційної служби України в Дніпропетровській області, про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням задовольнити.
Визнати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, таким, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1.
Рішення суду є підставою для зняття ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, з реєстраційного обліку за адресою: АДРЕСА_1.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Відповідно до статей 231, 232 ЦПК України оскарження заочного рішення відповідачем в апеляційному порядку може мати місце лише в разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення та в разі ухвалення повторного заочного рішення судом першої інстанції. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватись з дати постановлення ухвали про перегляд заочного рішення без задоволення.

Позивач має право на оскарження заочного рішення в загальному порядку. Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного суду Дніпропетровської області через Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Заочне рішення набирає законної сили відповідно до загального порядку після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: Н. Ю. Вікторович