Головуючий суду 1 інстанції - ОСОБА_1
Доповідач - Орлов І.В.
Справа № 426/381/15-ц
Провадження № 22ц/782/313/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 червня 2015 року

Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Луганської області в складі:

головуючого: Орлова І.В.,

суддів: Карайван Т.Д., Кострицького В.В.,

при секретарі: Козубської А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Сєвєродонецьку Луганської області апеляційну скаргу Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у Луганській області на рішення Сватівського районного суду Луганської області від 20 травня 2015 року у цивільній справі за позовом: ОСОБА_2 до Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у Луганській області, третя особа - Виконавча дирекція Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України про стягнення нарахованої але не виплаченої заробітної плати, стягнення середнього заробітку за час затримки виплат по день фактичного розрахунку, -

в с т а н о в и л а:

10 лютого 2015 року ОСОБА_2 (далі позивачка) звернулася до Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у Луганській області (далі відповідач або Управління ВД ФССНВ у Луганській області) з даним позовом. В остаточних вимогах своєї заяви в редакції від 20.05.2015 року, позивачка просила стягнути з відповідача на її користь: заборгованість по нарахованій, але не виплаченої заробітної плати за жовтень-листопад 2014 року в сумі 26.230,84 гривень; середній заробіток за час затримки виплат по день фактичного розрахунку в сумі 37.717,65 гривень; компенсацію втрати частини заробітної плати у звязку з порушенням строків її виплати в сумі 3.036,04 гривень, а всього 66.984,53 гривень.

Рішенням Сватівського районного суду Луганської області від 20 травня 2015 року позовні вимоги ОСОБА_2 задоволено у повному обсязі. Також на рахунок спеціального фонду державного бюджету України з відповідача стягнуто судовий збір у розмірі 669,85 гривень.

В апеляційній скарзі представник Управління ВД ФССНВ у Луганській області, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм процесуального права просив: рішення суду першої інстанції скасувати, ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову у повному обсязі. В обґрунтування своїх доводів апелянт зазначив, що до розгляду справи не було залучено Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в місті Луганську (далі Відділення ВД ФССНВ в місті Луганську), де працювала і отримувала заробітну плату позивачка; наведений судом розрахунок сум, які були стягнуті на користь позивачки, ґрунтується на недостовірних даних, викладених у довідці від 25.12.2014 року.

Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Так, задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції вважав встановленим обставини, які унеможливлюють виплату Відділенням ВД ФССНВ в місті Луганську нарахованих, але не виплачених під час звільнення позивачки грошових сум. Виходячи з закріпленого статтею 43 Конституції України права на своєчасне одержання винагороди за працю, суд першої інстанції дійшов висновку про обґрунтованість заявлених ОСОБА_2 позовних вимог до Управління ВД ФССНВ у Луганській області, саме яким було видано наказ про виплату позивачці всіх належних при звільненні грошових коштів та яке повинно відповідати по невиконаним фінансовим зобов'язанням свого структурного підрозділу , в якому введено простій своїм же (управління) наказом.

З вищевказаними висновками погодитися неможна з огляду на наступні обставини.

У справі встановлено , що ОСОБА_2 з 20.02.2002 року перебувала у трудових відносинах з Відділенням ВД ФССНВ в місті Луганську. Трудові відносини між позивачкою та Відділенням ВД ФССНВ в місті Луганську виникли на підставі трудового договору, в результаті призначення позивачки на посаду провідного спеціаліста відділу відшкодування шкоди потерпілим. З 08.06.2005 року ОСОБА_2 обіймала посаду головного спеціаліста вищевказаного відділу, що підтверджується даними фотокопії трудової книжки (а. с. 7-8).

Наказом в. о. начальника Управління ВД ФССНВ у Луганській області від 28.11.2014 року № 269-к позивачку було звільнено із займаної посади за власним бажанням у звязку з виходом на пенсію за віком, на підставі статті 38 КЗпП України ( а. с. 9).

З даних фотокопії довідки № 3458/07 від 25.12.2014 року за підписами в. о. начальника та в. о. головного бухгалтера Відділення ВД ФСССН в місті Луганську вбачається, що заборгованість з виплати ОСОБА_2 заробітної плати за період жовтень-листопад 2014 року складає 26.230,84 гривень (а.с.10).

Наказом в. о. начальника Управління ВД ФССНВ у Луганській області від 05.01.2015 року № 7 у Відділенні ВД ФССНВ в місті Луганську з 05 січня 2015 року введено простій до закінчення проведення антитерористичної операції (а.с.38).

Між сторонами виник спір з приводу проведення остаточного розрахунку при звільненні працівника. Правовідносини сторін врегульовані нормами трудового законодавства України.

Так, відповідно до статті 47 КЗпП України, власник або уповноважений ним орган зобов'язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу.

Відповідно до частини 1 статті 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після предявлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум.

Відповідно до статті 8 «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування» ( в редакції яка діяла на момент виникнення спірних правовідносин), робочими органами виконавчої дирекції Фонду є її управління в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, відділення в районах і містах обласного значення. Робочі органи виконавчої дирекції Фонду є юридичними особами, мають самостійні кошториси, печатки із зображенням Державного Герба України та своїм найменуванням.

Робочі органи виконавчої дирекції Фонду провадять свою діяльність від імені виконавчої дирекції Фонду в межах та в порядку, визначених цим Законом, статутом Фонду, типовим положенням про робочі органи виконавчої дирекції Фонду, що затверджується його правлінням, та положенням, затвердженим директором виконавчої дирекції Фонду.

Згідно з Положенням про Відділення ВД ФССНВ в місті Луганську, затвердженого наказом Управління ВД ФССНВ у Луганській області № 6 від 10.11.2000 року ( із наступними змінами) - відділення виконавчої дирекції фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в місті Луганську є робочим органом Виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України; відділення є юридичною особою, має самостійний кошторис, рахунок в установі банку, печатку із зображенням Державного герба України та своїм найменуванням.

Відповідно до частини 1 статті 21 КЗпП України трудовий договір є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов'язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов'язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін.

Виходячи з вимог вищевказаної статті, належним відповідачем у справі за вимогами про оплату праці є та юридична особа (підприємство, установа, організація), з якою позивачем укладено трудовий договір. Оскільки трудовий договір з Управлінням ВД ФССНВ у Луганській області ОСОБА_2 не укладала, перебувала у трудових відносинах з Відділенням ВД ФССНВ в місті Луганську, саме Відділення ВД ФССНВ в місті Луганську має бути належним відповідачем за позовними вимогами про стягнення нарахованої але не виплаченої заробітної плати, стягнення середнього заробітку за час затримки виплат по день фактичного розрахунку.

Обов'язок проведення остаточного розрахунку при звільненні ОСОБА_2 має нести Відділення ВД ФССНВ в місті Луганську. В установленому законом порядку юридична особа Відділення ВД ФССНВ в місті Луганську не реорганізована та не ліквідована, а Управління ВД ФССНВ у Луганській області не є її правонаступником у томі числі з питань проведення розрахунків із звільненими працівниками.

Через невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм процесуального права, рішення Сватівського районного суду Луганської області від 20 травня 2015 року підлягає скасуванню з постановленням нового рішення про відмову ОСОБА_2 у задоволенні заявлених до Управління ВД ВССНВ у Луганській області вимог про проведення остаточного розрахунку при звільненні з роботи.

Керуючись статтями 303, 307-308, 313-315 ЦПК України, колегія суддів, -

вирішила

Апеляційну скаргу Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у Луганській області задовольнити.

Рішення Сватівського районного суду Луганської області від 20 травня 2015 року скасувати. Ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_2 до Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у Луганській області, третя особа - Виконавча дирекція Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України про стягнення нарахованої але не виплаченої заробітної плати, стягнення середнього заробітку за час затримки виплат по день фактичного розрахунку, - відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржено протягом двадцяти днів в касаційному порядку, шляхом подачі касаційної скарги до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ.

Головуючий:

Судді: