У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 листопада 2015 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Кузнєцова В.О.,

суддів: Ізмайлової Т.Л., Мартинюка В.І.,

КадєтовоїО.В., Наумчука М.І.,-

розглянувши в судовому засіданні цивільну справу за позовом публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії - Чернівецького обласного управління акціонерного товариства «Ощадбанк», до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про дострокове стягнення боргу за кредитним договором, за касаційною скаргою публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» на рішення апеляційного суду Чернівецької області від 1 липня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У жовтні 2011 року публічне акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» (далі - ПАТ «Державний ощадний банк України») звернулось до суду з указаним позовом, в якому, з урахуванням уточнених позовних вимог станом на грудень 2012 року, просило стягнути з ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 солідарно заборгованість за кредитним договором від 29 липня 2008 року у розмірі 400 796 грн 85 коп., з яких тіло кредиту - 142 500 грн, проценти - 140 696 грн 80 коп., пеня - 117 600 грн 05 коп.

Позовні вимоги ПАТ «Державний ощадний банк України» обґрунтовувало тим, що 29 липня 2008 року між відкритим акціонерним товариством «Ощадбанк» (далі - ВАТ «Ощадбанк»), правонаступником якого є ПАТ «Державний ощадний банк України», та ОСОБА_3 укладено кредитний договір, за умовами якого останньому надано кредит у розмірі 150 000 грн строком до 28 липня 2013 року зі сплатою 26 % річних за користування грошовими коштами.

29 липня 2008 року у забезпечення виконання кредитного договору між банком, боржником і ОСОБА_4 укладено договір поруки.

Також 29 липня 2008 року у забезпечення виконання кредитного договору укладено договір поруки між банком, боржником і ОСОБА_5

Станом на 1 листопада 2012 року розмір заборгованості

ОСОБА_3 за кредитним договором становить 400 796 грн 85 коп.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Чернівців від 10 березня 2015 року позов задоволено частково. Стягнуто солідарно із

ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на користь ПАТ «Державний ощадний банк України» заборгованість за кредитним договором у розмірі 386 550 грн 55 коп. Стягнуто солідарно з ОСОБА_3 та

ОСОБА_5 на користь ПАТ «Державний ощадний банк України» заборгованість за кредитним договором у розмірі 386 550 грн 55 коп. Стягнуто солідарно з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на користь ПАТ «Державний ощадний банк України» судовий збір у розмірі 1700 грн. Стягнуто солідарно з ОСОБА_3 та ОСОБА_5 на користь ПАТ «Державний ощадний банк України» судовий збір у розмірі 1700 грн. Стягнуто солідарно з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на користь ПАТ «Державний ощадний банк України» витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у розмірі 120 грн. Стягнуто солідарно з ОСОБА_3 та ОСОБА_5 на користь ПАТ «Державний ощадний банк України» витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 120 грн.

Рішенням апеляційного суду Чернівецької області від 1 липня 2015 року рішення Шевченківського районного суду м. Чернівців від 10 березня 2015 року скасовано в частині стягнення солідарно з ОСОБА_3,

ОСОБА_5 на користь ПАТ «Державний ощадний банк України» заборгованості за кредитним договором у розмірі 386 550 грн, щодо стягнення боргу з ОСОБА_5 У позові ПАТ «Державний ощадний банк України» до ОСОБА_5 відмовлено.

Скасовано рішення суду першої інстанції в частині стягнення солідарно з ОСОБА_3, ОСОБА_4 на користь ПАТ «Державний ощадний банк України» судового збору і витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи, стягнення солідарно з ОСОБА_3, ОСОБА_5 на користь ПАТ «Державний ощадний банк України» судового збору та витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи та ухвалено в цій частині нове рішення. Стягнуто з ОСОБА_3, ОСОБА_4 на користь ПАТ «Державний ощадний банк України» судовий збір по 850 грн з кожного та витрати на інформаційно-технічне

забезпечення розгляду справи по 60 грн з кожного. Стягнуто з ПАТ «Державний ощадний банк України» на користь ОСОБА_5 судовий збір за подання апеляційної скарги в розмірі 1 827 грн.

У касаційній скарзі ПАТ «Державний ощадний банк України» просить скасувати рішення апеляційного суду Чернівецької області від 1 липня

2015 року в частині відмови у стягненні заборгованості за кредитним договором із поручителя ОСОБА_5, мотивуючи свою вимогу порушенням судом норм процесуального права й неправильним застосуванням норм матеріального права, та залишити цій частині в силі рішення Шевченківського районного суду м. Чернівців від 10 березня 2015 року.

Обговоривши доводи касаційної скарги, перевіривши матеріали справи, колегія суддів Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає задоволенню частково з таких підстав.

Згідно із ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Судами встановлено, що 29 липня 2008 року між ВАТ «Ощадбанк», правонаступником якого є ПАТ «Державний ощадний банк України», та ОСОБА_3 укладено кредитний договір, за умовами якого останньому надано кредит у розмірі 150 000 грн строком до 28 липня

2013 року зі сплатою 26 % річних за користування грошовими коштами.

У забезпечення виконання кредитного договору 29 липня 2008 року між банком, боржником і ОСОБА_4 укладено договір поруки № 1854.

У забезпечення виконання кредитного договору 29 липня 2008 року між банком, боржником і ОСОБА_5 укладено договір поруки № 1855.

Відповідно до висновку судово-економічної експертизи СП «Західно-Український Експертно-Консультативний Центр» № 1144 від 24 грудня

2014 року розмір заборгованості за кредитним договором від 29 липня

2008 року становить 387 867 грн 05 коп., з яких основна сума боргу -

142 500 грн, прострочені проценти - 142 114 грн 28 коп., пеня - 103 252 грн

77 коп.

Апеляційним судом було встановлено, що заявою від 6 лютого

2009 року, поданою через приватного нотаріуса Хоменко М.О., боржник та поручитель ОСОБА_5 були повідомлені про обов'язок протягом 30 днів погасити кредит та прострочену заборгованість у повному розмірі, яка за своїм змістом є вимогою про дострокове виконання зобов'язань щодо повернення кредиту (а.с. 147, т.2).

Вирішуючи спір, суд першої інстанції встановив, що з урахування висновку судово-економічної експертизи СП «Західно-Український Експертно-Консультативний Центр» № 1144 від 24 грудня 2014 року, а також списання банком 1 316 грн 50 коп. із рахунку боржника ОСОБА_3,

загальна сума заборгованості за кредитним договором становить 386 550 грн 55 коп. Із урахуванням змісту кредитного договору, договорів поруки та встановлених рішенням Шевченківського районного суду м. Чернівців від

18 січня 2013 року обставин про те, що порука з ОСОБА_5 не припинилась і є дійсною, суд першої інстанції дійшов висновку про стягнення з боржника та поручителів заборгованості за кредитним договором, як солідарних боржників.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції в частині стягнення заборгованості за кредитним договором із поручителя ОСОБА_5 та ухваливши рішення про відмову в позові до поручителя ОСОБА_5 у зв'язку з припиненням поруки, апеляційний суд виходив із того, що направленням листа боржнику від 6 лютого 2009 року банк змінив строк виконання основного зобов'язання, а відтак - пропустив встановлений ч. 4

ст. 559 ЦК України строк звернення з вимогою до поручителя.

Із висновками апеляційного суду повністю погодитись не можна з огляду на таке.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 553 ЦК України встановлено, що за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку.

У разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя (ч. 1 ст. 554 ЦК України).

Згідно із ч. 4 ст. 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобов'язання не встановлений або встановлений моментом пред'явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред'явить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки.

Як убачається із п. 4.2 договорів поруки № 1854 та № 1855 від 29 липня 2008 року, порука припиняється, якщо кредитор протягом строків позовної давності, визначених у п. 5.4 цього договору, не пред'явить вимоги до поручителя.

Із пункту 5.4 договорів поруки випливає, що сторони домовились про збільшення строків позовної давності відповідно до ч. 1 ст. 259 ЦК України до

3 (трьох) років для всіх грошових зобов'язань поручителя (в тому числі, але не виключно, щодо суми кредиту, сплати процентів за його користування, комісійних винагород, штрафів, пені тощо), що передбачені умовами кредитного договору та цього договору.

Відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Судом першої інстанції встановлено та вбачається із матеріалів справи, що рішенням Шевченківського районного суду м. Чернівці від 18 січня

2013 року у справі за позовом ОСОБА_5 до ПАТ «Державний ощадний банк України», нотаріуса Хоменко М.О. про визнання виконавчого напису нотаріуса та договору поруки № 1855 від 29 липня 2008 року недійсними, було встановлено, що з огляду на положення п. 4.2 Договору поруки, строк дії договору поруки є визначений, а порука не припинилась із 6 серпня 2009 року, оскільки 31 жовтня 2011 року банк звернувся до суду із позовною заявою до боржника та поручителя. Після перегляду зазначеного рішення в апеляційному порядку воно в цій частині залишено без змін (а.с. 132-139, т.1).

Перевіряючи законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, апеляційний суд у порушення положень ст. ст. 303, 316 ЦПК України не дав належної оцінки обставинам щодо строку дії договору поруки № 1855 від 29 липня 2008 року, які було встановлено рішенням Шевченківського районного суду м. Чернівців від 18 січня 2013 року, яке набрало законної сили; не врахував, що ці обставини мають преюдиційне значення та не підлягають повторному доказуванню відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України та дійшов передчасного висновку про відмову в позові до поручителя ОСОБА_5

З огляду на допущені апеляційним судом порушення норм матеріального і процесуального закону, ухвалене апеляційним судом рішення підлягає скасуванню із направленням справи на новий розгляд до цього суду відповідно до ч. 3 ст. 338 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 336, 338 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справах

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» задовольнити частково.

Рішення апеляційного суду Чернівецької області від 1 липня 2015 року скасувати.

Справу за позовом публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії - Чернівецького обласного управління

акціонерного товариства «Ощадбанк», до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про дострокове стягнення боргу за кредитним договором передати на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий В.О. Кузнєцов

Судді: Т.Л. Ізмайлова

О.В.Кадєтова

В.І.Мартинюк

М.І.Наумчук