Апеляційний суд Житомирської області
Справа №285/41/15-ц Головуючий у 1-й інст. Савицька Л. Й.
Категорія 19 Доповідач Забродський М. І.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 травня 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Житомирської області в складі:

головуючого судді: Забродського М.І.

суддів: Шевчук А.М., Заполовського В.Й.

з участю секретаря

судового засідання: Кучерявого О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Хімагромаркетинг»

на ухвалу Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 07 квітня 2015 року

по цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Хімагромаркетинг» до Приватного сільськогосподарського підприємства «СЛУЧ-АГРО», ОСОБА_2 про стягнення основного боргу, штрафу, пені та відсотків річних за поставлені засоби захисту рослин по договору поставки, -

в с т а н о в и л а :

У січні 2015 року ТОВ «Хімагромаркетинг» звернулося до суду із позовом, в якому просило стягнути на свою користь солідарно з Приватного сільськогосподарського підприємства «СЛУЧ-АГРО» (далі - ПСП «СЛУЧ-АГРО) та ОСОБА_2 борг в сумі 4 131 257, 81 грн.

В обґрунтування позову зазначало, що між ТОВ «Хімагромаркетинг» та ПСП «СЛУЧ-АГРО» було укладено договір №АП-21-0033 від 31 березня 2014 року про поставку засобів захисту рослин, яка повинна здійснюватися до встановлених графіків.

Для забезпечення належного виконання цього договору між позивачем та ОСОБА_2 також 31 березня 2014 року був укладений договір поруки.

Проте ПСП «СЛУЧ-АГРО», своїх зобов'язань за договором поставки належним чином не виконує, у погоджений сторонами строк не здійснює оплату за товар внаслідок чого виникла заборгованість.

Під час розгляду справи ухвалою Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 07 квітня 2015 року закрито провадження в цивільній справі за позовом ТОВ «Хімагромаркетинг» до ПСП «СЛУЧ-АГРО», ОСОБА_2 про стягнення основного боргу, штрафу, пені та відсотків річних за поставлені засоби захисту рослин по договору поставки на підставі п.1 ч.1 ст.205 ЦПК України, повернуто ТОВ «Хімагромаркетинг» сплачений судовий збір в розмірі 3654 грн.

Не погоджуючись із цією ухвалою суду першої інстанції, ТОВ «Хімагромаркетинг» звернулося з апеляційною скаргою, в якій просить її скасувати та направити справу на розгляд Новоград-Волинському міськрайонному суду Житомирської області.

Посилається на те, що оскаржувана ухвала постановлена з порушенням норм процесуального права.

Зокрема, що суд першої інстанції зробив помилковий висновок про те, що зобов'язання між сторонами є господарськими і спір між ними не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Проте суд не врахував, що між ТОВ «Хімагромаркетинг» та фізичною особою ОСОБА_2 було укладено договір поруки №2 від 31 березня 2014 року, а тому зобов'язання між ними є цивільними.

Відповідачі за своїми зобов'язаннями відповідають як солідарні боржники.

Перевіривши законність та обґрунтованість ухвали Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 07 квітня 2015 року в межах, визначених ст. 303 ЦПК України, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Постановляючи ухвалу про закриття провадження у справі, суд виходив з того, що вказана справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, оскільки спір між сторонами виник внаслідок укладення господарського договору і тому зобов'язання між ними є господарськими. Такий спір повинен розглядатися в порядку господарського судочинства.

Проте з таким висновком суду колегія суддів не погоджується виходячи з наступного.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 205 ЦПК України, суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Згідно ст. 15 ЦПК України суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

Відповідно до ст.1 ГПК України підприємства, установи, організації інші юридичні особи (у тому числі іноземці), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб'єкта підприємницької діяльності, мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів, а також для вжиття передбачених цим Кодексом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Статтею 12 ГПК України передбачено, що господарським судам підвідомчі: 1) справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні господарських договорів, у тому числі щодо приватизації майна, та з інших підстав, крім: спорів про приватизацію державного житлового фонду; спорів, що виникають при погодженні стандартів та технічних умов; спорів про встановлення цін на продукцію (товари), а також тарифів на послуги (виконання робіт), якщо ці ціни і тарифи відповідно до законодавства не можуть бути встановлені за угодою сторін; спорів, що виникають із публічно-правових відносин та віднесені до компетенції Конституційного Суду України та адміністративних судів; інших спорів, вирішення яких відповідно до законів України та міжнародних договорів України віднесено до відання інших органів; 2) справи про банкрутство; 3) справи за заявами органів Антимонопольного комітету України, Рахункової палати з питань, віднесених законодавчими актами до їх компетенції; 4) справи, що виникають з корпоративних відносин у спорах між господарським товариством та його учасником (засновником, акціонером), у тому числі учасником, який вибув, а також між учасниками (засновниками, акціонерами) господарських товариств, що пов'язані із створенням, діяльністю, управлінням та припиненням діяльності цього товариства, крім трудових спорів.

Таким чином, господарським судам підсудні справи, які виникають з господарсько-правових відносин суб'єктів господарювання.

Зі змісту позовної заяви та доданих до неї документів убачається, що 31 березня 2014 року між ТОВ «Хімагромаркетинг» та ПСП «СЛУЧ-АГРО» укладено договір поставки №АП-21-0033.

Для забезпечення виконання зобов'язань за цим договором в цей же день був укладений між ТОВ «Хімагромаркетинг» та ОСОБА_2 договір поруки, за яким останній відповідає за належне виконання зобов'язань ПСП «СЛУЧ-АГРО».

Відтак між сторонами виник спір щодо невиконання умов договору поставки та договору поруки стороною якого є фізична особа.

Із позовної заяви ТОВ «Хімагромаркетинг» вбачається, що останній звернувся до суду про стягнення у солідарному порядку з боржника та поручителя суми заборгованості у зв'язку з неналежним виконанням боржником договору поставки засобів захисту рослин.

У п. 1.3 договору поруки визначено, що у разі порушення ПСП «СЛУЧ-АГРО» зобов'язання, ПСП «СЛУЧ-АГРО» та поручитель відповідають перед ТОВ «Хімагромаркетинг» як солідарні боржники, що означає право ТОВ «Хімагромаркетинг» вимагати виконання зобов'язання в повному обсязі як від ПСП «СЛУЧ-АГРО» і поручителя разом, так і від кожного з них окремо.

Враховуючи наведене договір поруки має додатковий (акцесорний) до основного зобов'язання - договору поставки характер і укладається саме для забезпечення виконання останнього.

Неможливість окремого розгляду цих договорів може бути пов'язана, зокрема, із визначенням суми заборгованості, способу виконання зобов'язання та іншими умовами договорів.

В п.3 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» від 01.03.2013 року №3 роз'яснено, що суди мають враховувати, що в порядку цивільного судочинства підлягають розгляду справи у разі, якщо однією із сторін є фізична особа, а вимоги взаємопов'язані між собою і окремий їх розгляд неможливий.

Аналіз суб'єктивного складу та характер спірних правовідносин свідчить, що між сторонами відсутній господарський спір, на який поширюється юрисдикція господарського суду, а виник спір про право, який повинен розглядатися у порядку цивільного судочинства, оскільки ТОВ «Хімагромаркетинг» звернулось до суду з позовом до одного з відповідачів ОСОБА_2, як до фізичної особи, а не як до підприємця і ставить вимогу про стягнення з нього та юридичної особи ПСП «СЛУЧ-АГРО» заборгованості в солідарному порядку.

Враховуючи наведене, ухвала суду постановлена з порушенням норм процесуального права та підлягає скасуванню.

Керуючись ст.ст. 209, 293, 303, 304, 307, 312, 313-315,317 ЦПК України, колегія суддів,-

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Хімагромаркетинг» задовольнити.

Ухвалу Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 07 квітня 2015 року скасувати, справу направити до суду першої інстанції на новий розгляд.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий: Судді: