Рішення

Іменем України

08 квітня 2015 року Теребовлянський районний суд

Тернопільської області в складі:

головуючого судді Малярчука В.В.

при секретарі Зіньковській Н.Д.

розглянувши письмово у відкритому судовому засіданні в м. Теребовлі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання права власності,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання права власності, в якому просить визнати за ним право власності на 1/2 частку житлового будиноку з господарськими будівлями та спорудами, що в АДРЕСА_1, в порядку спадкування за законом після смерті діда ОСОБА_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1, а також визнати за ним право власності на 1/2 частку житлового будиноку з господарськими будівлями та спорудами, що в АДРЕСА_1, в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_5, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2. Позивач не може отримати у державній нотаріальній конторі свідоцтво про право власності на дане спадкове майно, а тому змушений звернутися з позовом до суду.

У судове засідання позивач ОСОБА_1 не з'явився, однак в матеріалах справи є заява, про слухання справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує, зіславшись на мотиви, вказані у позовній заяві.

У судове засідання відповідач ОСОБА_2 не з'явився, однак в матеріалах справи є заява, про слухання справи у його відсутності, позовні вимоги визнає в повному обсязі.

У судове засідання відповідач ОСОБА_3 не з'явилася, однак в матеріалах справи є заява, про слухання справи у її відсутності, позовні вимоги визнає в повному обсязі.

Дослідивши та оцінивши матеріали справи, суд встановив наступне.

Домоволодіння, яке знаходиться АДРЕСА_1 на праві спільної сумісної власності належало ОСОБА_6 та її чоловікові ОСОБА_4.

Відповідно до Свідоцтва на право особистої власності на домоволодіння, виданого виконавчим комітетом Микулинецької селищної Ради народних депутатів трудящих 19 лютого 1979 року, ціле домоволодіння, яке розташоване у АДРЕСА_1, дійсно належить ОСОБА_4 та ОСОБА_6. Однак, в свідоцтві на право особистої власності на домоволодіння від 19 лютого 1979 року ОСОБА_4 по батькові помилково вказано «ОСОБА_4» замість «ОСОБА_4».

Згідно реєстраційного напису на документі про право особистої власності домоволодіння, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1, зареєстровано в Тернопільському міжміському бюро технічної інвентаризації по праву особистої власності за гр. ОСОБА_6 та ОСОБА_4 в рівних долях на підставі свідоцтва про право особистої власності виданого Микулинецькою селищною радою 19 лютого 1979 року на підставі ухвали Народного суду Микулинецького району від 23 жовтня 1954 року за реєстровим номером 80. На половину житлового будинку після смерті ОСОБА_6 видано свідоцтво про право на спадщину по заповіту Теребовлянською держнотконторою 28 грудня 1971 року за реєстровим № 3615.

Відповідно до свідоцтва про смерть серія НОМЕР_1 від 19 серпня 2014 року ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_1, що є часом відкриття спадщини на належне йому майно.

Судом встановлено, що ОСОБА_6, яка народилася 1912 року - померла.

Також встановлено, що після смерті ОСОБА_6 залишилася спадщина, яку успадкувала за заповітом ? частку домоволодіння, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 її дочка ОСОБА_5.

У ОСОБА_4 та ОСОБА_6 крім дочки ОСОБА_5 був син ОСОБА_9, який не проживав з батьками, був неодружений і дітей у нього не було.

Згідно свідоцтва про смерть серія НОМЕР_2 від 03 травня 2007 року ОСОБА_9 помер ІНФОРМАЦІЯ_3.

Згідно свідоцтва про одруження серії НОМЕР_3 ОСОБА_4 10 лютого 1931 року одружився з ОСОБА_6, в якому ОСОБА_4 по батькові помилково вказано «ОСОБА_4» замість «ОСОБА_4».

Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_4 ОСОБА_5 народилася ІНФОРМАЦІЯ_4 її батьками записано ОСОБА_4 та ОСОБА_6.

Згідно свідоцтва про одруження серії НОМЕР_5 ОСОБА_5 30 січня 1966 року одружилася із ОСОБА_12.

Від шлюбу ОСОБА_12 та ОСОБА_5 народилися діти ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3.

16 липня 1991 року ОСОБА_5 склала заповіт, посвідчений секретарем Микулинецької селищної ради, яким заповіла ОСОБА_1 належну їй ? частку житлового будинку з господарськими будівлями, що знаходиться по АДРЕСА_1.

Даний заповіт на день смерті ОСОБА_5 не змінювався і не скасовувався.

Відповідно до свідоцтва про смерть серія НОМЕР_6 від 19 серпня 2014 року ОСОБА_5 померла ІНФОРМАЦІЯ_2, що є часом відкриття спадщини на належне їй майно.

Відповідно до свідоцтва про смерть серія НОМЕР_7 від 07 січня 2007 року ОСОБА_12 помер ІНФОРМАЦІЯ_5, що є часом відкриття спадщини на належне йому майно.

Згідно реєстраційного посвідчення 1/2 половина житлового будинку знаходиться по АДРЕСА_1 зареєстрована за гр. ОСОБА_5 на праві особистої власності на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом виданого Теребовлянською держнотконторою 28 грудня 1971 року за реєстровим № 3615.

Відповідно до ч. 1 ст. 524 ЦК Української РСР спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом.

Відповідно до ст. 525 ЦК Української РСР часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця.

Відповідно до ст. 526 ЦК Української РСР місцем відкриття спадщини визнається останнє постійне місце проживання спадкодавця.

Оскільки відповідно до ч. 1,2 ст. 529 ЦК Української РСР при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. Онуки і правнуки спадкодавця є спадкоємцями за законом, якщо на час відкриття спадщини немає в живих того з їх батьків, хто був би спадкоємцем; вони успадковують порівну в тій частці, яка належала б при спадкоємстві за законом їх померлому родителю.

Відповідно до ст. 527 ЦК Української РСР спадкоємцями можуть бути особи, що були живими на момент смерті спадкодавця.

Відповідно до ч. 1 ст. 534 ЦК Української РСР кожний громадянин може залишити за заповітом своє майно або частину його одній або кільком особам, як тим, що входять, так і тим, що не входять до кола спадкоємців за законом.

Відповідно до п. 5 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України від 16 січня 2003 року Правила книги шостої ЦК України застосовуються також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом.

Відповідно до постанови виданої завідувачем Теребовлянської державної нотаріальної контори державного нотаріуса Хомутової О.М. від 27 листопада 2014 року було відмовлено ОСОБА_1 у вчинені нотаріальної дії - видачі свідоцтва про право на спадщину, після смерті ОСОБА_5 померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_4 померлого ІНФОРМАЦІЯ_1, у зв'язку із відсутністю правовстановлюючих документів.

Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 визнали позов щодо визнання за ОСОБА_1 права власності на житловий будинок, що знаходиться за адресою в АДРЕСА_1, а тому відмовилися від своїх часток у спадковому майні.

Таким чином, ОСОБА_1 успадкував 1/2 частку житлового будиноку з господарськими будівлями та спорудами, що в АДРЕСА_1, за законом після смерті діда ОСОБА_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1, та 1/2 частку житлового будиноку з господарськими будівлями та спорудами, що в АДРЕСА_1 за заповітом після смерті ОСОБА_5, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2.

На підставі викладеного, суд дійшов до переконання, що позовні вимоги слід задовільнити, визнавши за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок із господарськими будівлями та спорудами, що в АДРЕСА_1, з яких: ? частку спадкового майна в порядку спадкування за законом після смерті діда ОСОБА_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 (свідоцтво про смерть серія НОМЕР_1) та ? частку в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_5, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 (свідоцтво про смерть серія НОМЕР_6).

Керуючись ст. ст. 10, 60, 174, 179 ЦПК України, 524, 525, 526, 527, 529, 534 ЦК Української РСР, п. 5 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України від 16 січня 2003 року, ст. 392 Цивільного кодексу України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов задоволити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок із господарськими будівлями та спорудами, що в АДРЕСА_1, з яких: ? частку спадкового майна в порядку спадкування за законом після смерті діда ОСОБА_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 (свідоцтво про смерть серія НОМЕР_1) та ? частку в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_5, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 (свідоцтво про смерть серія НОМЕР_6).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Апеляційна скарга може бути подана протягом 10 днів з дня проголошення рішення до Апеляційного суду Тернопільської області через Теребовлянський районний суд.

Головуючий: