Провадження № 2/643/6057/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.11.2015 року м. Харків

Московський районний суд м. Харкова у складі: головуючого судді Погасій О.Ф., за участю секретаря Бровкіної М.І.,

розглянувши заочно у приміщенні суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 і ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визначення часток у праві спільної часткової власності та визнання права власності, -

В С Т А Н О В И В:

До суду 24 вересня 2015 року надійшла позовна заява ОСОБА_1, ОСОБА_2 і ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визначення часток у праві спільної часткової власності на квартиру АДРЕСА_1, та визнання права власності на зазначену квартиру за ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 і ОСОБА_4 по 1/4 частки, за кожним.

В обґрунтування позову позивачі посилаються на те, що 12.05.2008 року ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на підставі договору купівлі-продажу квартири, посвідченого приватним нотаріусом ХМНО ОСОБА_5 і зареєстрованого в реєстрі за № 2895, набуто право власності на квартиру АДРЕСА_1. Відповідно до п.1 договору купівлі-продажу покупці прийняли предмет купівлі-продажу (спірну квартиру) в рівних частках. Договір купівлі-продажу був складений у трьох примірниках, згідно п. 10 договору купівлі-продажу, з яких один примірник залишився у справах нотаріуса, один у продавця, один у покупців. Тобто у позивачів та відповідача був єдиний правовстановлюючий документ на всіх, який на цей час втрачений. Позивачі запропонували відповідачу отримати разом з ними, позивачами, у приватного нотаріуса дублікат втраченого договору купівлі-продажу та укласти в нотаріальній формі угоду про визначення часток в праві спільної часткової власності, проте відповідач до нотаріуса для виконання обовязків співвласника та усунення перешкод в користуванні спірною квартирою не зявився, в звязку з чим позивачам було відмовлено у видачі дублікату.

Представник позивачів ОСОБА_1 і ОСОБА_2 адвокат ОСОБА_6, яка діє на підставі угод про надання юридичної допомоги та свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю (а.с.14-16), позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила позов задовольнити, розглядати справу без її участі та ухвалити заочне рішення у разі неявки відповідача, про що виклала у письмовій заяві.

Представник позивача ОСОБА_3 ОСОБА_2, який діє на підставі довіреності (а.с.17), позовні вимоги ОСОБА_3 підтримав, просив розглядати справу без його участі та без участі позивача ОСОБА_3, про що виклав у письмовій заяві (а.с.34).

Відповідач в судове засідання повторно не зявився про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причину неявки суду не повідомив, в звязку з чим суд визнає неявку відповідача неповажною та вирішує справу на підставі наявних в ній доказів.

Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, відповідно до положенням ст.224 ЦПК України.

Суд, дослідивши письмові докази, вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що на підставі договору купівлі-продажу від 12.05.2008 р., посвідченого приватним нотаріусом ХМНО ОСОБА_5 і зареєстрованого в реєстрі за № 2895, ОСОБА_1, подружжя ОСОБА_4 і ОСОБА_3, та ОСОБА_2 набули в рівних частках кожен, у власність квартиру АДРЕСА_1 житловою площею 41,2 кв.м., загальною площею 64,7 кв.м. (а.с.10).

Згідно інформаційної довідки з державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкту нерухомого майна від 06.11.2015 року, трикімнатна квартира АДРЕСА_1 житловою площею 41,2 кв.м., загальною площею 64,7 кв.м. належить на праві приватної власності ОСОБА_4, ОСОБА_2, ОСОБА_3 і ОСОБА_1 по 1/4 частки за кожним, на підставі договору купівлі-продажу від 12.05.2008 р., посвідченого приватним нотаріусом ХМНО ОСОБА_5 за р. № 2895, дата прийняття рішення про державну реєстрацію права власності 19.05.2008 року.

Відповідно до положень ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ч.1 ст. 356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.

Відповідно до ч.1 ст. 357 ЦК України частки у праві спільної часткової власності вважаються рівними, якщо інше не встановлено за домовленістю співвласників або законом.

Відповідно до ч.1 ст. 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою.

Як зазначено у п. 10 договору купівлі-продажу від 12.05.2008 р., цей договір складено у трьох примірниках, з яких перший примірник залишається у справах приватного нотаріуса, а інші видаються сторонам, тобто продавцям та покупцям.

Позивачі 21.09.2015 р. звертались до приватного нотаріуса із заявою про видачу дубліката договору купівлі-продажу квартири в звязку з втратою оригінала, та листом приватного нотаріуса ХМНО Харківської області ОСОБА_7 від 22.09.2015 р. у видачі дубліката договору купівлі-продажу було відмовлено з тих підстав, що право на отримання дубліката документа має лише та особа, яка отримувала примірник документа при його посвідченні, тобто дублікат договору купівлі-продажу можуть отримати покупці ОСОБА_4, ОСОБА_3, ОСОБА_1 і ОСОБА_2, які усі мають звернутися до нотаріуса із письмовою заявою про видачу дубліката, а оскільки заяви від ОСОБА_4 про видачу дубліката нотаріусу не надходила, то законних підстав для видачі дубліката договору купівлі-продажу квартири немає (а.с.13).

Відповідно до положень ст. 392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Сторони правомірно набули право власності на квартиру АДРЕСА_1, на підставі договору купівлі-продажу від 12.05.2015 р., 19.05.2015 року було прийнято рішення про державну реєстрацію права власності на зазначену квартиру, документ, що засвідчує їх право власності на зазначену квартиру, втрачено.

Таким чином, позовні вимоги обґрунтовані, доведені та підлягають задоволенню у повному обсязі.

При зверненні до суду позивачі понесли судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 6090 грн. 00 коп., з яких 4060 грн. 00 коп. сплачені позивачем ОСОБА_2 (а.с.1,23), і 2030 грн. 00 коп. сплачені позивачем ОСОБА_1 (а.с.22).

Суд розподіляє судові витрати, відповідно до положень ч.1 ст. 88 ЦПК України, та стягує з відповідача ОСОБА_4 на користь ОСОБА_8 суму сплаченого судового збору у розмірі 4060 грн. 00 коп. та на користь ОСОБА_1 2030 грн. 00 коп.

На підставі викладеного, та керуючись ст. ст. 16, 328, 356-358, 392 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 60, 74, 88, 169, 197 ч.2, 209, 212, 214-215, 224-226 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1, ОСОБА_2 і ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визначення часток у праві спільної часткової власності та визнання права власності, задовольнити.

Визначити частки ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 у праві спільної часткової власності на квартиру АДРЕСА_2, по 1/4 частки за кожним.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1, право власності на 1/4 частку квартири АДРЕСА_2, загальною площею 64,7 кв.м., житловою площею 41,2 кв.м.

Визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, ІПН НОМЕР_2, право власності на 1/4 частку квартири АДРЕСА_2, загальною площею 64,7 кв.м., житловою площею 41,2 кв.м.

Визнати за ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, право власності на 1/4 частку квартири АДРЕСА_2, загальною площею 64,7 кв.м., житловою площею 41,2 кв.м.

Визнати за ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4, ІПН НОМЕР_3, право власності на 1/4 частку квартири АДРЕСА_2, загальною площею 64,7 кв.м., житловою площею 41,2 кв.м.

Стягнути з ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4, ІПН НОМЕР_3, зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_5, сплачену суму судового збору на користь ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, ІПН НОМЕР_2, у розмірі 4060 (чотири тисячі шістдесят) гривень; та на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1, у розмірі 2030 (дві тисячі тридцять) гривень.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через Московський районний суд м. Харкова шляхом подачі протягом десяти днів з дня отримання копії рішення апеляційної скарги.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги позивачем, якщо скаргу не було подано та подання письмової заяви про перегляд заочного рішення відповідачем. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя О.Ф. Погасій