Справа № 369/2262/15-ц
провадження 2/369/1455/15
РІШЕННЯ

Іменем України

05.05.2015 року Києво-Святошинський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді Волчка А.Я.

за участю секретаря Ткачук Н.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи без самостійних вимог: Забірська сільська рада Києво-Святошинського району Київської області, Києво-Святошинське районне управління Головного управління Держсанепідслужби у Київській області про усунення порушень права власності на землю,-

В С Т А Н О В И В:

У лютому 2015 року ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_2, треті особи без самостійних вимог: Забірська сільська рада Києво-Святошинського району Київської області, Києво-Святошинське районне управління Головного управління Держсанепідслужби у Київській області про усунення порушень права власності на землю, посилаючись на те, що відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку від 19.09.2012 року він є власником земельної ділянки площею 0.0530 га., яка розташована за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, с. Забіря, СТ Озерне», вул. Зоряна, 34.

Власником суміжної земельної ділянки є відповідач ОСОБА_2

На належній йому земельній ділянці розташований садовий будинок, який належить йому на підставі договору дарування від 21.04.2009 року.

Для потреб його сімї, скориставшись послугами фахівців, позивач влаштував свердловину, та користується водою з 11.08.2012 року.

У 2013 році, відповідач без повідомлення позивача, як суміжного землекористувача, спорудив на своїй земельній ділянці септик на відстані 6 м. від межі з належною позивачу земельною ділянкою.

Вказаний септик це установка, яка несе потенційну небезпеку для навколишнього середовища, а тому безконтрольна установка таких споруд заборонена.

Окрім цього, в умовах нецентралізованого водопостачання септики на території присадибної ділянки повинні бути віддалені від індивідуальних колодязів і каптажів джерел на відстань не менше 20 м.

На думку позивача, такі дії відповідача порушують його права у галузі охорони навколишнього природного середовища та мають бути поновлені.

Внаслідок неправомірних дій відповідача йому була заподіяна моральна шкода, яку він оцінює у 10000 грн.

Посилаючись на вищевикладені обставини та положення закону позивач просив суд усунути порушення права власності на земельну ділянку незаконними діями відповідача та зобовязати його демонтувати септик, стягнути з відповідача на його користь моральну шкоду у розмірі 10000 грн., та витрати на правову допомогу в сумі 500 грн.

У ході розгляду справи, суд уточнив позовні вимоги ОСОБА_1 відповідно до яких останній просив суд усунути порушення права власності на земельну ділянку позивача незаконними діями відповідача та зобовязати його демонтувати септик розташований за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, с. Забіря, СТ «Озера», вул. Зоряна, 29.

Стягнути з відповідача на користь позивача моральну шкоду у розмірі 10000 грн., та витрати на правову допомогу в сумі 500 грн.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі, та просив їх задовольнити.

Відповідач проти позову заперечував, посилаючись на те, що на його земельній ділянці септик не встановлений, права позивача він не порушував.

Треті особи у справі, своїх представників у судове засідання не направили, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені.

Суд, заслухавши осіб, які приймали участь у розгляді справи, перевіривши матеріали справи та наявні у ній докази, знаходить, що позов задоволенню не підлягає з таких підстав.

За правилами ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна особа зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу свої вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Положеннями ст. 391 ЦК України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

З огляду на ст. 152 ЗК України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не повязані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.

Як вбачається із матеріалів справи ОСОБА_1 є власником земельної ділянки площею 0.0530 га розташованої за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, с. Забіря, СТ «Озера», що підтверджується державним актом на право власності на земельну ділянку від 19.01.2012 року.

Відповідач є власником суміжної земельної ділянки розташованої за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, с. Забіря, СТ «Озера», дана обставина не оспорювалася сторонами у судовому засіданні.

На земельній ділянці позивача встановлена водяна скважина, що підтверджується: актом виїзду на земельну ділянку від 28.01.2015 року, паспортом експлуатаційної скважини на воду.

Відповідно до протоколу засідання депутатської комісії з питань законності і охорони правопорядку Забірської сільської ради від 26 жовтня 2013 року, вказана комісія вирішила: ОСОБА_3 в 5-и денний термін звернутися письмово до районної санітарно-епідеміологічної станції з проханням надати розяснення щодо можливості побудови вигрібної ями на дачній ділянці; рішення санстанції надати до Забірської сільської ради для прийняття остаточного рішення комісії.

З листа Забірської сільської ради № 559 від 29.11.2013 року про розгляд звернення адресованого ОСОБА_1, вбачається, що ОСОБА_4 розяснення СЕС щодо норм розміщення вигрібної ями до виконкому ради не представив, на дзвінки працівників ради не відповідає.

Аналізуючи вище перелічені правові норми в розрізі наданих суду матеріалів, суд приходить до наступних висновків.

Вимоги позивача всупереч положень ст. 60 ЦПК України щодо усунення порушень його права власності на землю є недоведеними та необґрунтованими, останнім не надано переконливих та безспірних доказів щодо встановлення септика ОСОБА_2 та порушення права власності ОСОБА_1 на землю з боку відповідача, а відтак суд приходить до висновку про необхідність відмовити ОСОБА_1 у задоволенні його позову.

Відмовляючи в позові в частині усунення порушень права власності на землю, суд відмовляє в позові щодо відшкодування моральної шкоди, оскільки ця вимога є похідною від первісної вимоги.

Керуючись ст. ст. 15, 16, 391 ЦК України, ст. ст. 152, 158 ЗК України, ст. ст. 3, 10, 60, 88, 209, 212-215, 218 ЦПК України,-

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи без самостійних вимог: Забірська сільська рада Києво-Святошинського району Київської області, Києво-Святошинське районне управління Головного управління Держсанепідслужби про усунення порушень права власності на землю відмовити.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Київської області протягом 10 днів, починаючи з дня наступного після його проголошення.

Суддя А.Я. Волчко