У х в а л а

іменем україни

27 травня 2015 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і

кримінальних справ у складі:

Касьяна О.П., Гончара В.П., Остапчука Д.О.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до Публічного акціонерного товариства «Акцент-Банк», ОСОБА_4 про стягнення заборгованості, за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 18 грудня 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У жовтні 2012 року ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулось до суду з позовом, у якому просило стягнути солідарно з ОСОБА_4 як боржника та ПАТ «Акцент-Банк» як поручителя 10 000 грн, а з ОСОБА_4 59 918 грн 37 коп. боргу за договором кредиту.

На обґрунтування своїх вимог посилалось на ті обставини, що 14 серпня 2008 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_4 укладено договір кредиту, за яким відповідач отримав 15 000 грн та зобов'язався їх повернути до 13 серпня 2013 року та сплатити 36 % річних за користування коштами на суму залишку заборгованості, на забезпечення виконання яких 20 жовтня 2010 року між сторонами укладено договір поруки.

Відповідач не виконав взятих на себе зобов'язань за договором, внаслідок чого утворився борг, просило задовольнити позов.

22 вересня 2014 року рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська у задоволенні позову відмовлено.

18 грудня 2014 року рішенням апеляційного суду Дніпропетровської області рішення суду першої інстанції скасовано та ухвалено нове, яким позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» 26 705 грн 26 коп. боргу за кредитним договором станом на 25 вересня 2012 року та 267 грн 05 коп. судового збору.

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

У касаційній скарзі відповідач просить скасувати рішення апеляційного суду і ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову, мотивуючи свої вимоги порушенням судом норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Колегією суддів встановлено та вбачається з матеріалів справи, що рішення суду апеляційної інстанції ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Доводи касаційної скарги не спростовують висновків суду, обґрунтовано викладених у мотивувальній частині оскаржуваного судового рішення.

За таких обставин касаційну скаргу потрібно відхилити, рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 18 грудня 2014 року залишити без змін.

Керуючись ч. 3 ст. 332, ст. 337 ЦПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити, рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 18 грудня 2014 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів: О.П. Касьян

В.П. Гончар

Д.О. Остапчук