У Х В А Л А ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17 червня 2015 року м. Київ

Колегія суддів Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Журавель В.І., Закропивного О.В., Штелик С.П.

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом публічного акціонерного товариства «Старокиївський банк» до ОСОБА_4, ОСОБА_5, третя особа - Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, про визнання правочинів недійсними, за касаційною скаргою уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «Старокиївський банк» в особі Савескул-Савело Валерії Олегівни на рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 02 грудня 2014 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 27 січня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У вересні 2014 року публічне акціонерне товариство «Старокиївський банк» (далі - ПАТ «Старокиївський банк») звернулося до суду з позовом, у якому просило визнати недійсними договір банківського рахунку від 16 квітня 2014 року № 7552 та договір банківського вкладу від 14 травня 2014 року № 05/1067-2014, укладені між банком та ОСОБА_5

Свої вимоги позивач обґрунтовував тим, що зазначені вище правочини є фіктивними, удаваними, оскільки сторони не мали на меті реальне настання правових наслідків у вигляді отримання доходів від розміщення коштів на депозитних рахунках, вказані кошти в дійсності не вносилися в касу банка, а їх зарахування на рахунки вкладника здійснювалися працівником банку за допомогою комп'ютерної техніки.

Посилаючись на те, що укладаючи вказані договори, сторони мали мету, спрямовану на заволодіння державними коштами, позивач просив позов задовольнити на підставі ч. 3 ст. 228 ЦК України, ст. ст. 234, 235 ЦК України.

Рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 02 грудня 2014 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду м. Києва від 27 січня 2015 року, у задоволенні позову ПАТ «Старокиївський банк» відмовлено.

У касаційній скарзі уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Старокиївський банк» в особі Савескул-Савело В.О., посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати судові рішення судів попередніх інстанцій, ухвалити нове рішення про задоволення позову.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційні скарги підлягають відхиленню з огляду на наступне.

Відповідно до частини другої статті 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відмовляючи ПАТ «Старокиївський банк» у задоволенні позову, суди на підставі доказів, поданих сторонами, які належним чином оцінені (ст. 212 ЦПК України), урахувавши положення ст. ст. 215, 234, 235 ЦК України, дійшли до правильного висновку про те, що позивачем не доведено наявність у правочинах, укладених між банком та відповідачами, ознак фіктивності (відсутності наміру на створення юридичних наслідків) та удаваності (вчинення правочинів для приховання інших), що є його процесуальним обов'язком (ст. ст. 10, 60 ЦПК України). Також суди вірно вважали, що відповідачами було досягнуто реального настання юридичних наслідків вчинених ними дій.

Колегія суддів погоджується з такими висновками судів.

Оцінивши всі зібрані у справі докази, правильно встановивши характер правовідносин та вірно застосувавши норми матеріального права, суди попередніх інстанцій з урахуванням встановлених обставин справи обґрунтовано дійшли висновку про відмову в позові ПАТ «Старокиївський банк».

Доводи скарги та матеріали витребуваної справи не дають підстав вважати, що судами при розгляді даної справи допущені порушення норм матеріального чи процесуального права, які передбачені статтями 338-341 ЦПК України як підстави для скасування рішення.

Згідно із частиною першою статті 335 ЦПК України суд касаційної інстанції не вправі встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, а тому доводи касаційної скарги не можуть бути визнані як підстава для призначення справи до судового розгляду.

Оскаржувані судові рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, наведені в касаційній скарзі доводи висновків судів не спростовують

Враховуючи наведене та керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія суддів Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «Старокиївський банк» в особі Савескул-Савело Валерії Олегівни відхилити, рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 02 грудня 2014 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 27 січня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий В.І. Журавель

Судді О.В. Закропивний

С.П. Штелик