У Х В А Л А

24 червня 2015 року м. Київ
Колегія суддів Судової палати у цивільних справах

Верховного Суду України в складі:

Романюка Я.М., Григор'євої Л.І.,Охрімчук Л.І.,

розглянувши заяву ОСОБА_4 про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 25 березня 2015 року в справі за позовом ОСОБА_4 до відділу освіти Новоайдарської районної державної адміністрації Луганської області, Новоайдарської районної ради Луганської області про визнання звільнення незаконним, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,

встановила:

Рішенням Новоайдарського районного суду Луганської області від 28 листопада 2014 року в задоволенні позову ОСОБА_4 відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Луганської області від 12 січня 2015 року рішення суду першої інстанції змінено, виключивши з мотивувальної частини рішення висновок суду про відмову в задоволенні позову у зв'язку з пропуском строку звернення до суду з позовом. У решті рішення суду залишено без змін.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 25 березня 2015 року касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилено.

У поданій до Верховного Суду України заяві ОСОБА_4 просить скасувати ухвалу Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 25 березня 2015 року та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі, посилаючись на неоднакове застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, а саме пункту 1 частини першої статті 40 КЗпП України та частини четвертої статті 36 КЗпП України.

Перевіривши доводи заяви, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України дійшла висновку про те, що у допуску справи до провадження необхідно відмовити.

У справі, про перегляд якої подано заяву, суд касаційної інстанції виходив із того, що при звільненні ОСОБА_4 не було порушено її трудові права, так як при проведенні реорганізації навчального закладу остання на час звільнення відмовилася від запропонованої їй іншої посади, що підтверджується належними доказами наявними в матеріалах справи.

У наданій для порівняння ухвалі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 26 березня 2014 року суд касаційної інстанції, направляючи справу на новий розгляд до суду апеляційної інстанції, виходив із того, що суд попередньої інстанції не звернув увагу та не надав належної оцінки наказу відділу освіти про реорганізацію навчального закладу в частині призначення директора на конкурсній основі, а також не взяв до уваги, що на час звільнення позивача з посади директора школи даних про створення навчально-виховного комплексу згідно з довідкою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців не було.

Порівняння вищенаведеного судового рішення із судовим рішенням, про перегляд якого подано заяву, не дає підстав для висновку про те, що судами касаційної інстанції при розгляді двох чи більше справ за тотожних предмета спору, підстав позову та за аналогічних обставин і однакового регулювання нормами матеріального права спірних правовідносин дійшли протилежних висновків щодо заявлених позовних вимог.

Керуючись статтею 360 ЦПК України, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України

у х в а л и л а:

У допуску до провадження Верховного Суду України справи за позовом ОСОБА_4 до відділу освіти Новоайдарської районної державної адміністрації Луганської області, Новоайдарської районної ради Луганської області про визнання звільнення незаконним, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 25 березня 2015 року відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: Я.М. Романюк

Л.І. Григор'єва

Л.І. Охрімчук