АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 червня 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого - судді Варенко О.П.,

суддів - Городничої В.С., Лаченкової О.В.,

при секретарі - Прудченко В.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дніпропетровську цивільну справу

за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк»

на рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 08 квітня 2015 року

у цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» до Публічного акціонерного товариства «Акцент-Банк», ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет застави, та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» про захист прав споживача, визнання частково недійсними пунктів 2.3.1, 2.3.2 кредитного договору, визнання недійсною підвищеної процентної ставки, визнання дій неправомірними та стягнення матеріальної та моральної шкоди,

В С Т А Н О В И Л А:

У жовтні 2012 року позивач - ПАТ «КБ «ПриватБанк» звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 про звернення стягнення, мотивуючи свої вимоги тим, що відповідно до кредитного договору № DNK0A820870161 від 16.10.2007 року відповідач ОСОБА_2 отримав кредит у сумі 7985,17 дол. США, зі сплатою за користування ним 9,00% відсотків річних на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 15.10.2012 р., проте в порушення умов договору свої зобов'язання належним чином не виконував, що стало підставою для звернення до суду.

Вимоги до відповідача ОСОБА_2, що випливають зі згаданого кредитного договору, були забезпечені шляхом укладання з відповідачем договору застави рухомого майна від 16.10.2007р.

Вимоги до відповідача ОСОБА_2, що випливають зі згаданого кредитного договору, були забезпечені і шляхом укладання з відповідачем ПАТ "А-Банк" договору поруки № 167 від 20.10.2010 року, у зв'язку з чим він є солідарним відповідачем за пред'явленим до стягнення боргом.

З урахуванням викладеного, позивач просить суд в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № DNK0A820870161 від 16.10.2007 року у розмірі 61 181 грн. 31 коп., витребувати у відповідача ОСОБА_2 та передати в заклад (володіння) шляхом опису Публічному Акціонерному Товариству Комерційний Банк "Приватбанк" предмет застави - автомобіль OPEL, модель: Omega, рік випуску: 1998, тип ТЗ: Легковий седан-В, № кузова/шасі: НОМЕР_3, реєстраційний номер НОМЕР_1, що належить на праві власності відповідачу ОСОБА_2; комплект ключів, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу (технічний паспорт) автомобіль OPEL, модель: Omega, рік випуску 1998, тип ТЗ: Легковий седан-В, № кузова/шасі: НОМЕР_3, реєстраційний номер НОМЕР_1, що належить на праві власності відповідачу ОСОБА_2; звернути стягнення на предмет застави автомобіль: OPEL, модель: Omega, рік випуску 1998, тип ТЗ: Легковий седан-В, № кузова/шасі: НОМЕР_3, реєстраційний номер НОМЕР_1, що належить на праві власності відповідачу ОСОБА_2 шляхом продажу вказаного автомобіля Публічним акціонерним товариством Комерційний Банк "ПриватБанк" (49094, м. Дніпропетровськ, вул. Набережна Перемоги, 50, ) з укладанням від імені відповідача договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою-покупцем, з наданням повноважень на отримання дублікату свідоцтва про реєстрацію т/з замість втраченого, зі зняттям вказаного автомобіля з обліку в органах ДАІ України по свідоцтву про реєстрацію т/з або його дублікату для його подальшої реалізації, а також наданням ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК" всіх повноважень, необхідних для здійснення продажу. Також просив стягнути солідарно з Публічного акціонерного товариства "Акцент-Банк", ОСОБА_2 на свою користь заборгованість у розмірі 10 000,00 грн. та стягнути з ОСОБА_2 судовий збір за подання позовної заяви.

Заочним рішенням Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 06 листопада 2012 року позовна заява Публічного акціонерного товариства комерційного банку "ПРИВАТБАНК" до Публічного акціонерного товариства "АКЦЕНТ-БАНК", ОСОБА_2 про звернення стягнення була задоволена частково. Зокрема, в рахунок погашення заборгованості ОСОБА_2 за кредитним договором № DNK0A820870161 від 16.10.2007 року у розмірі 61181 грн. 31 коп. звернуто стягнення на предмет застави на автомобіля: OPEL, модель: Omega, рік випуску 1998, тип ТЗ: Легковий седан-В, № кузова/шасі: НОМЕР_3, реєстраційний номер НОМЕР_1, що належить на праві власності відповідачу ОСОБА_2 (АДРЕСА_1, ІПН: НОМЕР_2) шляхом опису та передачі зазначеного автомобіля позивачу з правом продажу вказаного автомобіля Публічним акціонерним товариством Комерційний Банк "ПриватБанк" (49094, м. Дніпропетровськ, вул. Набережна Перемоги, 50, ) з укладанням від імені ОСОБА_2 договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою-покупцем, зі зняттям вказаного автомобіля з обліку в органах ДАІ України, а також наданням ПАТ КБ "ПриватБанк" всіх повноважень, необхідних для здійснення продажу; стягнуто з Публічного акціонерного товариства "Акцент-Банк", ОСОБА_2 солідарно на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" заборгованість у розмірі 10000,00 грн.; стягнуто з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" 611,81грн. судовий збір; в інший частині позову відмовлено.

Ухвалою Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 26 червня 2013 року заочне рішення у справі від 06.11.2012 року було скасовано, а справу було призначено до судового розгляду в загальному порядку.

При новому розгляді справи відповідач ОСОБА_2 пред'явив зустрічну позовну заяву до Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «ПриватБанк» про захист прав споживача, визнання частково недійсними пунктів 2.3.1, 2.3.2 кредитного договору, визнання недійсним підвищення процентної ставки, визнання дій неправомірними та стягнення моральної та майнової шкоди.

В обґрунтування своїх позовних вимог посилався на те, що між ним та ПАТ КБ "Приватбанк" був укладений кредитний договір № DNK0А820870161 від 16 жовтня 2007 року, відповідно до п.7.1. якого, банк зобов'язався надати кредитні кошти на строк з 16.10.2007 року по 15.10.2012 року включно, у вигляді строкового кредиту у розмірі 7985,17 дол. США на наступні цілі: 7746,02 дол. США на купівлю автомобіля, а також у розмірі 6,77дол. США для сплати за реєстрацію предмету застави в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна шляхом перерахування відповідно до п.1.2., а також винагороди за надання фінансового інструменту в розмірі 232,38 дол. США зі сплатою за користування кредитом відсотків у розмірі 0,75%на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом, щомісячної винагороди у розмірі 0,60% від суми виданого кредиту на придбання автомобіля.

Його не було повідомлено належним чином про зміну відсоткової ставки від 9% до 11,4% річних, а також про додаткове нарахування 4,08% на прострочену заборгованість, та враховуючи, що п.п.2.3.1, 2.3.2 кредитного договору є несправедливими та дискримінаційними стосовно споживача, відповідно зміна відсоткової ставки є недійсною.

Позивачем у нього незаконно було вилучено належний йому заставний автомобіль OPEL Omega, 1998 року випуску, тип ТЗ: легковий-седан НОМЕР_3, чим йому було завдано матеріальну та моральну шкоду. Просив суд визнати п.2.3.1 кредитного договору № DNK0A820870161 від 16.10.2007 року частині "надсилання" позичальникові письмового повідомлення про зміну процентної ставки та п.2.3.2 кредитного договору в частині "права" банку зменшувати процентну ставку такими, що встановлюють дискримінаційні стосовно споживача правила зміни відсоткової ставки, а так, несправедливими, незаконними та недійсними; визнати зміну відсоткової ставки від 9% до 11,04% річних (з 01.11. також додаткове нарахування 4,08% (з 23.05.2011 року) на прострочену недійсними; визнати дії ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК" щодо позбавлення його права власності на заставний автомобіль OPEL Omega, 1998 року випуску, тип ТЗ: легковий-седан В, кузов № НОМЕР_3, які полягали в вилученні та знятті транспортного засобу з державного реєстраційного обліку незаконними; стягнути з позивача на його користь завдану майнову шкоду в розмірі 64000,00 грн.; стягнути з позивача на його користь завдану моральну шкоду в розмірі 8 000 грн.

Рішенням Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 08 квітня 2015 року у задоволенні позову Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «ПриватБанк» відмовлено у повному обсязі; зустрічну позовну заяву ОСОБА_2 задоволено частково.

Визнано незаконними дії Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «ПриватБанк» щодо позбавлення ОСОБА_2 права власності на заставний автомобіль OPEL OMEGA, 1998 р.в., тип ТЗ: легковий - седан-В, НОМЕР_3, які полягали у вилученні та знятті транспортного засобу з державного реєстраційного обліку.

Стягнуто з Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «ПриватБанк» на користь ОСОБА_2 завдану моральну шкоду в розмірі 8000 (вісім тисяч) грн.

Вирішено питання щодо судових витрат.

В апеляційній скарзі ПАТ КБ «Приватбанк», посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, просить ухвалити нове рішення, яким змініти рішення Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 08.04.2015 р. Позовні вимоги за первісним позовом задовольнити в повному обсязі, а у задоволенні зустрічних позовних вимог відмовити.

Згідно ч.1 ст.303 ЦПК України, під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Вислухавши учасників процесу, розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Встановлено судом і підтверджується матеріалами справи, що 16 жовтня 2007 року між ОСОБА_2 та ПАТ КБ "Приватбанк", було укладено кредитний договір № DNK0А820870161, згідно якого ОСОБА_2 отримав кредит у сумі 7985,17 дол. США, зі сплатою за користування коштами 9,00 % річних на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 15.10.2012р. ( т.1, а.с. 13-15).

В забезпечення виконання зобов'язань за Кредитним договором, 16.10.2007 року між позивачем та ОСОБА_2 був укладений договір застави рухомого майна - автомобіля OPEL, модель: Omega, рік випуску 1998, тип ТЗ: Легковий седан-В, № кузова/шасі: НОМЕР_3, реєстраційний номер НОМЕР_1.

Відповідно до договору застави Заставодержатель має право звернути стягнення на предмет застави у випадку, якщо в момент настання термінів виконання будь-якого із зобов'язань, передбачених Кредитним договором, вони не будуть виконані.

Крім того зобов'язання за вказаним договором № DNK0А820870161 від 16.11.2006 року забезпечено порукою в розмірі 10000 грн. на підставі договору поруки №167 від 20.10.2010 року, укладеного з поручителем ПАТ " А-Банк". Предметом вказаного договору є надання поруки поручителем перед кредитором за виконання боржником ОСОБА_2 всіх своїх обов'язків за кредитним договором (а.с.9).

З березня 2010 року погашення заборгованості за кредитом ОСОБА_2 не здійснювалося, і заборгованість за кредитним договором станом на 26.09.2012 року склала - 7654,36 дол. США, яка складається із наступного: 2784,37 - заборгованість за кредитом; 674,94 дол. США - заборгованість по процентам за користування кредитом; 1437,30 дол. США - заборгованість по комісії за користування кредитом; 2363,47 дол. США - пеня за несвоєчасне виконання зобов'язань за договором; 31,28 - штраф ( фіксована частина); 363,00 дол. США ( процентна складова), в зв'язку з чим позивач звернувся з позовом до відповідачів.

Заочним рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 06 листопада 2012 року позовна заява Публічного акціонерного товариства комерційного банку "ПРИВАТБАНК" до Публічного акціонерного товариства "АКЦЕНТ-БАНК", ОСОБА_2 про звернення стягнення була задоволена частково. Зокрема, в рахунок погашення заборгованості ОСОБА_2 за кредитним договором № DNK0A820870161 від 16.10.2007 року у розмірі 61181 грн. 31 коп. звернуто стягнення на предмет застави на автомобіля: OPEL, модель: Omega, рік випуску 1998, тип ТЗ: Легковий седан-В, № кузова/шасі: НОМЕР_3, реєстраційний номер НОМЕР_1, що належить на праві власності відповідачу ОСОБА_2 (АДРЕСА_1, ІПН: НОМЕР_2) шляхом опису та передачі зазначеного автомобіля позивачу з правом продажу вказаного автомобіля Публічним акціонерним товариством Комерційний Банк "ПриватБанк" (49094, м. Дніпропетровськ, вул. Набережна Перемоги, 50, ) з укладанням від імені ОСОБА_2 договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою-покупцем, зі зняттям вказаного автомобіля з обліку в органах ДАІ України, а також наданням ПАТ КБ "ПриватБанк" всіх повноважень, необхідних для здійснення продажу; стягнуто з Публічного акціонерного товариства "Акцент-Банк", ОСОБА_2 солідарно на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" заборгованість у розмірі 10000,00 грн.; стягнуто з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" 611,81грн. судовий збір; в інший частині позову відмовлено.

Як вбачається з матеріалів справи, представнику позивача була надана скріплена печаткою суду копія заочного рішення від 06.11.2012р. з відміткою, що воно набрало чинності 19.11.2012р.

28.11.2012р. на виконання вищевказаного заочного рішення представнику позивача був виданий виконавчий лист, у якому також зазначено, що заочне рішення набрало законної сили 19.11.2012р.

Згідно акту від 15.05.2013 року (а.с.9 т.2), відповідач ОСОБА_2 передав, а позивач прийняв в заклад транспортний засіб OPEL, 1998 року випуску, тип ТЗ: легковий-седан, НОМЕР_3, реєстраційний номер НОМЕР_1. В судовому засіданні апеляційної інстанції відповідач не заперечував, що на даному акті його підпис.

Згідно довідки, виданої СВ АНД PB ДМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області, та витягу з кримінального провадження № 0003126, 07.06.2013 року працівники позивача вилучили у відповідача спірний автомобіль (а.с.10-11, том 2).

14.06.2013 року відповідач ОСОБА_2 звернувся до суду з заявою про перегляд заочного рішення (а.с.45 т.1).

Згідно ч.1 ст.230 ЦПК України, прийнявши належно оформлену заяву про перегляд заочного рішення, суд невідкладно надсилає її копію та копії доданих до неї матеріалів іншим особам, які беруть участь у справі. Одночасно суд повідомляє особам, які беруть участь у справі, про час і місце розгляду заяви.

Частина 3 ст. 222 ЦПК України передбачає, що особам, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні, копії повного судового рішення надсилаються рекомендованим листом з повідомленням про вручення протягом двох днів з дня його складання.

26 червня 2013 року Індустріальним районним судом м. Дніпропетровська була постановлена ухвала, якою вищезазначене заочне рішення було скасовано, а справа призначена до розгляду в загальному порядку.

Матеріали справи не містять відомостей про належне повідомлення позивача про час розгляду заяви відповідача про перегляд заочного рішення та про направлення позивачу ухвали про скасування заочного рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 06 листопада 2012 року у даній справі.

Згідно листу Центру надання послуг, пов'язаних з використанням автотранспортних засобів з обслуговування м. Дніпропетровська та Солонянського району №1 при УДАІ ГУ МВС України в Дніпропетровській області працівниками ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК" на підставі заочного рішення 06.11.2012 року Індустріального районного суду м. Дніпропетровська у справі № 17/7960/2012, 04.07.2013 року отримано дублікат технічного паспорту на автомобіль Omega, 1998 року випуску, тип ТЗ: легковий-седан-В, кузов НОМЕР_3, реєстраційний номер НОМЕР_1, а 09.07.2013 року автомобіль знято з реєстраційного обліку.

Після зняття з реєстраційного обліку автомобіль був реалізований і станом на 28.08.2013 року кошти від продажу автомобіля в розмірі 4754,16 дол. США надійшли на погашення заборгованості за кредитом на рахунок, що підтверджується випискою по рахунку ОСОБА_2

Встановивши зазначені обставини, суд першої інстанції обгрунтовано відмовив позивачу у задоволенні його позовних вимог, оскільки предмет застави вже фактично реалізований, сума 4754,16 доларів США була спрямована на погашення боргу, відсутній предмет спору - автомобіль, а в частині стягнення солідарно із відповідачів 10 000 грн., оскільки дані правовідносини регулюються іншими нормами права та не можуть розглядатись з даним предметом позову.

Доводи апеляційної скарги позивача щодо порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права в цій частині не можуть бути прийняті до уваги, оскільки не спростовують встановлені судом обставини та висновки суду.

Задовольняючи зустрічні позовні вимоги щодо визнання незаконними дій позивача та стягуючи на користь позивача моральну шкоду в розмірі 8000 грн., суд першої інстанції послався на те, що позивач протиправно вилучив та зняв з реєстраційного обліку предмет застави, оскільки на момент вчинення цих дій заочне рішення суду не набрало законної сили, чим завдав відповідачу ОСОБА_2 моральну шкоду.

Однак, погодитись з такими висновками не можна, виходячи з наступного.

Відповідно до змісту положень ст. ст. 11, 15 ЦК України, цивільні права і обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства.

Захист цивільних прав це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення.

Під способами захисту суб'єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на правопорушника.

Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів встановлений ст. 16 ЦК України.

Особа, право якої порушено, може скористатися не любим, а цілком конкретним способом захисту свого права.

Таким чином, вимоги, заявлені позивачем (про визнання незаконними дій Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» щодо позбавлення ОСОБА_2 права власності на заставний автомобіль OPEL OMEGA, 1998 року випуску, тип ТЗ: легковий - седан-В, НОМЕР_3, які полягали у вилученні та знятті транспортного засобу з державного реєстраційного обліку), не відповідають способам захисту судом цивільних прав та інтересів, передбаченим ст. 16 ЦК України, а тому задоволенню не підлягають. Відповідно не підлягають задоволенню і позовні вимоги ОСОБА_2 про стягнення на його користь моральної шкоди, оскільки вони є похідними від вищевказаної вимоги.

Крім того, стаття 14 ЦПК України встановлює, що судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, -і за її межами.

Згідно ч. ч. 1 ст. 223 ЦПК України рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Відповідно до ст. 233 ЦПК України заочне рішення набирає законної сили відповідно до загального порядку, встановленого цим Кодексом.

Як вбачається з матеріалів справи, представнику Позивача була надана скріплена печаткою суду копія заочного рішення від 06.11.2012р. з відміткою, що воно набрало чинності 19.11.2012р.

28.11.2012р. на виконання вищевказаного заочного рішення представнику позивача був виданий виконавчий лист, у якому також зазначено, що заочне рішення набрало законної сили 19.11.2012 р. На час вилучення позивачем спірного автомобіля, 07.06.13, відповідачем ОСОБА_2 не було направлено до суду заяву про перегляд заочного рішення, також матеріали справи не містять відомостей про належне повідомлення позивача про час розгляду заяви відповідача про перегляд заочного рішення 26.06.13 та про направлення позивачу ухвали про скасування заочного рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 06 листопада 2012 року у даній справі.

Встановивши зазначені обставини, колегія суддів вважає, що рішення Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 08 квітня 2015 року підлягає скасуванню в частині: визнання незаконними дій Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» щодо позбавлення ОСОБА_2 права власності на заставний автомобіль OPEL OMEGA, 1998 року випуску, тип ТЗ: легковий - седан-В, НОМЕР_3, які полягали у вилученні та знятті транспортного засобу з державного реєстраційного обліку; стягнення з Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» на користь ОСОБА_2 завданої моральної шкоди в розмірі 8000 грн. з ухваленням в цих частинах нового рішення, яким слід відмовити ОСОБА_2 у задоволенні цих позовних вимог до Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» .

Згідно ст.88 ЦПК України рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 08 квітня 2015 року - підлягає скасуванню в частині стягнення з Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» в дохід держави судового збору в сумі 458,80 грн.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309 ЦПК України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» - задовольнити частково.

Рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 08 квітня 2015 року - скасувати в частині: визнання незаконними дій Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» щодо позбавлення ОСОБА_2 права власності на заставний автомобіль OPEL OMEGA, 1998 року випуску, тип ТЗ: легковий - седан-В, НОМЕР_3, які полягали у вилученні та знятті транспортного засобу з державного реєстраційного обліку; стягнення з Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» на користь ОСОБА_2 завданої моральної шкоди в розмірі 8000 грн. і ухвалити в цих частинах нове рішення, яким відмовити ОСОБА_2 у задоволенні цих позовних вимог до Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» .

Рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 08 квітня 2015 року - скасувати в частині стягнення з Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» в дохід держави судового збору в сумі 458,80 грн.

В решті рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 08 квітня 2015 року - залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, але може бути оскаржене в касаційному порядку протягом двадцяти днів з цього часу.

Головуючий: О.П.Варенко

Судді: В.С.Городнича

О.В.Лаченкова