Справа № 1513/2583/12
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 червня 2015 року м. Кілія

Кілійський районний суд Одеської області

у складі:

головуючого - Тюмін О. Г.,

при секретарі - Фоміній О. В.

розглянувши цивільну справу за позовом

Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПРИВАТБАНК»

до

ОСОБА_1,

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог ОСОБА_2

про

стягнення заборгованості за кредитним договором

В С Т А Н О В И В:

Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» звернулось до ОСОБА_3 про звернення стягнення на житловий будинок та земельну ділянку, виселення, зняття з реєстрації, мотивуючи свої вимоги наступним:

Відповідно до укладеного договору № ODKIGA від 16.05.2008 року ОСОБА_2 16.05.2008 року отримав кредит в розмірі 54 712 гривень 50 копійок зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 20, 04 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 16.05.2018 року.

Згідно умов зазначеного договору погашення заборгованості повинно здійснюватись в наступному порядку: щомісяця в період сплати позичальник повинен надавати банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати.

Відповідно до статей 526,527,530 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону.

У порушення зазначених норм ОСОБА_2 зобов'язання належним чином не виконав, що призвело до збитків позивача, які виражаються у залученні позивачем вільних коштів до страхового резерву, створеного в забезпечення простроченої заборгованості позичальника та нести витрати по сплаті податків та інших обов'язкових платежів з цих коштів.

Згідно ч.2 ст.1050 та ч.2 ст.1054 ЦК України наслідками порушення боржником зобов'язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право заявника достроково вимагати повернення всієї суми кредиту.

У зв'язку з неналежним виконанням зобов'язань за кредитним договором ОСОБА_2 станом на 14.05.2012 року згідно розрахунку утворилась заборгованість у розмірі - 85 442, 88 грн., яка складається з наступного:

72 881, 46 - заборгованість за кредитом;

7380, 63 - заборгованість по процентам за користування кредитом;

205, 92 грн. - заборгованість по комісії за користуванням кредитом;

668, 07 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором.

а також штрафи відповідно до кредитного договору:

250 грн. - штраф (фіксована частина);

4056, 80 грн. - штраф (процентна складова).

В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» і ОСОБА_3 16.05.2008 року уклали договір іпотеки № ODKIGA. Згідно з договором іпотеки відповідач надав в іпотеку нерухоме майно, а саме: АДРЕСА_1, загальною площею 59, 20 кв. м., житловою площею 38, 50 кв. м., . Майно належить відповідачу на праві власності на підставі договору дарування, посвідченого Кілійською районною державною нотаріальною конторою Одеської області за реєстровим № 860 від 12.03.2004 року. Обумовлена сторонами договору іпотеки ціна предмету іпотеки дорівнює 75 000 грн. 00 коп.

Вищевказані обставини підтверджуються кредитним договором, договором іпотеки, іншими документами.

Позивач просить звернути стягнення на АДРЕСА_1, загальною площею 59, 20 кв. м., житловою площею 38, 50 кв. м., шляхом продажу предмета іпотеки з укладанням від імені ОСОБА_3 договору купівлі-продажу будь - яким способом з іншою особою-покупцем, з отриманням витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, з реєстрацією правочину купівлі-продажу предмету іпотеки у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, з проведенням дій щодо коригування технічної документації відповідно до поточного стану нерухомості, її перепланування та перебудови, з проведенням дій щодо оформлення та з отриманням дублікатів правовстановлюючих документів на нерухомість у відповідних установах, підприємствах або організаціях незалежно від форм власності та підпорядкування, з можливістю здійснення ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» всіх передбачених нормативно-правовими актами держави дій, необхідних для продажу предмету іпотеки..

Позивач також просить виселити ОСОБА_3, яка зареєстрована та проживає у житловому будинку (предмету іпотеки) за зазначеною адресою зі зняттям з реєстраційного обліку у територіальному органі Державної міграційної служби, зі стягненням з відповідачів судових витрат.

Представник позивача в судове засідання не з'явився, подав відповідне клопотання про розгляд справи у відсутність, позовні вимоги підтримав у повному обсязі.

Представник відповідача за довіреністю, ОСОБА_4 в судове засідання не з'явився, подав відповідне клопотання про розгляд справи у відсутність та зазначив, що позовні вимоги не визнає з наступних підстав, що позивач та його представник у позовній заяві посилаються на укладений договір № ODKIGA від 16.05.2008 року з третьою стороною ОСОБА_2, однак не зазначено, що між позивачем та ОСОБА_2 була укладена додаткова угода до договору позики, відповідно до якої була змінена сума заборгованості та умови повернення боргу. Також, відповідно до п. 8. 1. 2. Договору терміном порушення сплати кредиту вважається якщо позичальник на протязі 120 календарних днів не прозведе оплату по кредиту, та відповідно позивач не надав підтвердження не погашення. Згідно до п. 24 Договору іпотеки, якщо боржник не сплачує борг, то банк повинен письмово сповістити іпотекодавця про порушення кредитного договору та на протязі 30 днів має отриати відповідь від іпотекодавця про усунення порушення боржником. На підставі вищезазначеного, представник відповідача просив суд відмовити в задоволенні позову в повному обсязі.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог.

Встановлено, що 16.05.2008 року сторони уклали кредитний договір N ODKIGA, відповідно до якого ОСОБА_2 отримав кредит в розмірі 54 712, 50 гривень зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 20, 04 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 16.05.2018 року (а.с.12-15).

Відповідно до умов договору Позичальник повинний здійснювати щомісячний платіж для погашення заборгованості за кредитом, який складається із заборгованості за кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати.

У зв'язку з неналежним виконанням зобов'язань за кредитним договором ОСОБА_2 станом на 14.05.2012 року згідно розрахунку утворилась заборгованість у розмірі - 85 442, 88 грн., яка складається з наступного:

72 881, 46 - заборгованість за кредитом;

7380, 63 - заборгованість по процентам за користування кредитом;

205, 92 грн. - заборгованість по комісії за користуванням кредитом;

668, 07 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором.

а також штрафи відповідно до кредитного договору:

250 грн. - штраф (фіксована частина);

4056, 80 грн. - штраф (процентна складова).

Згідно ч.2 ст.1050 та ч.2 ст.1054 ЦК України наслідками порушення боржником зобов'язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право заявника достроково вимагати повернення всієї суми кредиту.

В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» і ОСОБА_3 16.05.2008 року уклали договір іпотеки № ODKIGA. Згідно з договором іпотеки відповідач надав в іпотеку нерухоме майно, а саме: АДРЕСА_1, загальною площею 59, 20 кв. м., житловою площею 38, 50 кв. м., . Майно належить відповідачу на праві власності на підставі договору дарування, посвідченого Кілійською районною державною нотаріальною конторою Одеської області за реєстровим № 860 від 12.03.2004 року. Обумовлена сторонами договору іпотеки ціна предмету іпотеки дорівнює 75 000 грн. 00 коп.

Згідно з ч. 1 ст. 33 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання боржником основного зобов'язання Іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки.

Відповідно до ст. 39 Закону України «Про іпотеку» у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки в рішенні суду зазначаються і спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення публічних торгів або із застосуванням процедури продажу, встановленою ст. 38 цього Закону, як передбачає право іпотекодержателя на продаж предмета іпотеки будь-якій особі-покупцеві. Названі та інші повноваження надані іпотекодержателю іпотекодавцем на здійснення дій з продажу предмету іпотеки від імені іпотекодавця будь-якій особі-покупцеві у разі порушення основного зобов'язання містяться у договорі іпотеки, укладеному між Відповідачем та Позивачем, у розділі, що містить застереження про задоволення вимог іпотекодержателя. На момент укладення договору іпотеки сторони прийшли до взаєморозуміння, що перелік зазначених у договорі іпотеки повноважень з продажу предмету іпотеки іпотекодержателем не є вичерпним.

Згідно з ч. 2 ст. 39 Закону України «Про іпотеку» одночасно з рішенням про звернення стягнення на предмет іпотеки суд за заявою іпотекодержателя вправі винести рішення про виселення мешканців, якщо предметом іпотеки є житловий будинок або житлове приміщення, а також згідно з ч. І ст. 40 ЗУ «Про іпотеку» та ст. 109 ЖК України - звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення є підставою для виселення всіх мешканців.

Крім того, відповідно до ст. 6 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», громадяни України, іноземці та особи без громадянства реєструють своє міс проживання. В статті 3 вказаного Закону встановлено, що реєстрація - це внесення відомостей до паспортного документа про місце проживання або місце перебування із зазначенням адреси житла особи та внесенням цих даних до реєстраційного обліку відповідного органу. Таким чином, реєстрація фіксує офіційне місце проживання особи. За цією адресою особа має право проживати, на неї надсилаються усі офіційні документи, відповідно до даних про реєстрацію нараховуються усі комунальні послуги і таке інше. Наявність осіб, зареєстрованих по квартирі, на яку звертається стягнення, негативно відобразиться на її ціні, а також буде перешкоджати реалізації цього предмета іпотеки.

Згідно ч. 1 ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання е Україні», зняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі остаточного рішення суду про позбавлення права власності або права користування житловим приміщенням.

Відповідно до п. 37 постанови № 5 пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 30.03.2012 року "Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин" невиконання вимог частини першої статті 35 Закону України «Про іпотеку» про надіслання іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмової вимоги про усунення порушення зобов'язання не є перешкодою для реалізації права іпотекодержателя звернутись у будь-який час за захистом своїх порушених прав до суду (на відміну від інших способів звернення стягнення (частина третя статті 33 цього Закону), оскільки іпотекодавець у судовому засіданні має можливість заперечувати проти вимог іпотекодержателя. Також, згідно з ч. 2 ст. 39 Закону України «Про іпотеку» одночасно з рішенням про звернення стягнення на предмет іпотеки суд за заявою іпотекодержателя вправі винести рішення про виселення мешканців, якщо предметом іпотеки є житловий будинок або житлове приміщення. При цьому, відповідно до положень ст. 40 Закону України «Про іпотеку», яка регулює порядок виселення при позасудовій процедурі звернення стягнення (згідно з ст. 33 це звернення стягнення на підставі виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя), та порядок виконання рішення суду про звернення стягнення на предмет іпотеки з задоволеними вимогами про виселення, встановлено: перед примусовим виконанням рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки з виселенням (2 ст. 39 Закону України «Про іпотеку») іпотекодержатель за 30 днів направляє вимогу про добровільне звільнення житла, і тільки якщо такого звільнення приміщення не відбулось, звертається до органів ДВС за примусовим виселенням.

Таким чином, законодавцем не встановлено для іпотекодержателя обов'язку направлення будь-яких претензій іпотекодавцю перед зверненням до суду з позовними вимогами про звернення стягнення на предмет іпотеки та виселення, що відповідає положеннямстатті 124 Конституції України.

Також, 08.07.2008 року між Позивачем та ОСОБА_2 була укладена додаткова угода до вищезазначеного кредитного договору, за якою суму заборгованості, що виникла в період з дати надання Позичальником кредиту, до дати 31.05.2011 року зменшити на 22 184, 75 гривень. Та відповідно за ст. ст. 212, 651 ЦКУ у разі порушення позичальником будь - якого з зобов'язань, передбачених Графіком погашення кредиту понад 31 день, позичальник сплачує банку штраф у розмір 22 184, 75 грн.

Позивач, до звернення із позовом до суду, з метою надання можливості відновити платіжну дисципліну за кредитним зобов'язанням, надіслав повідомлення боржнику про порушення основного зобов'язання та/або іпотечного договору з вимогою добровільно звільнити житловий будинок чи житлове приміщення у разі продовження порушення.

Відповідно до п. 37 постанови № 5 пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 30.03.2012 року "Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин" невиконання вимог частини першої статті 35 Закону України «Про іпотеку» про надіслання іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмової вимоги про усунення порушення зобов'язання не є перешкодою для реалізації права іпотекодержателя звернутись у будь-який час за захистом своїх порушених прав до суду (на відміну від інших способів звернення стягнення (частина третя статті 33 цього Закону), оскільки іпотекодавець у судовому засіданні має можливість заперечувати проти вимог іпотекодержателя.

Також, згідно з ч. 2 ст. 39 Закону України «Про іпотеку» одночасно з рішенням про звернення стягнення на предмет іпотеки суд за заявою іпотекодержателя вправі винести рішення про виселення мешканців, якщо предметом іпотеки є житловий будинок або житлове приміщення. При цьому, відповідно до положень ст. 40 Закону України «Про іпотеку», яка регулює порядок виселення при позасудовій процедурі звернення стягнення (згідно з ст. 33 це звернення стягнення на підставі виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя), та порядок виконання рішення суду про звернення стягнення на предмет іпотеки з задоволеними вимогами про виселення, встановлено: перед примусовим виконанням рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки з виселенням (2 ст. 39 Закону України «Про іпотеку») іпотекодержатель за 30 днів направляє вимогу про добровільне звільнення житла, і тільки якщо такого звільнення приміщення не відбулось, звертається до органів ДВС за примусовим виселенням.

Позивач, до звернення із позовом до суду, з метою надання можливості відновити платіжну дисципліну за кредитним зобов'язанням, надіслав за вих. № 30.1.0.0/2 - 848 від 18.06.2012 року повідомлення ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про порушення основного зобов'язання та/або іпотечного договору з вимогою добровільно звільнити житловий будинок чи житлове приміщення у разі продовження порушення (а.с. 09).

Таким чином, оскільки ОСОБА_3 добровільно не виконала вимоги позивача про звільнення квартири, то вона підлягає виселенню без надання іншого жилого приміщення.

Відповідно до свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_3 від 09.09.2011 року виданим відділом реєстрації актів цивільного стану Кілійського районного управління юстиції Одеської області, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 уклав шлюб з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, актовий запис № 96. / а. с. 72/

Згідно ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні»,зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі: судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.

На підставі викладеного, суд вважає, що позовні вимоги в частині зняття з реєстраційного обліку не підлягають задоволенню, оскільки для зняття з реєстраційного обліку достатньо прийняття рішення про виселення.

На підставі викладеного, оцінюючі зібрані по справі докази в їх сукупності, виходячи із встановленого у судовому засіданні неналежного виконання ОСОБА_2 кредитних зобов'язань, суд дійшов висновку, що пред'явлені позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають частковому задоволенню.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України пропорційно задоволеним позовним вимогам суд стягує з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» судові витрати, пов'язанні з розглядом справи.

Керуючись ст.ст. 3,10,11,14, 57-64, 77, 88, 157,159, 169, 209, 212-215, 218, 222, 294 ЦПК України, ст.12-16 ЦК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов ПАТ КБ «Приватбанк» до ОСОБА_1, третя особа: ОСОБА_2 про звернення стягнення на житловий будинок та земельну ділянку, виселення, зняття з реєстрації - задовольнити частково.

В рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № ODKIGA від 16.05.2008 року в розмірі 85 442, 88 грн. - звернути стягнення на житловий будинок по АДРЕСА_1, загальною площею 59, 20 кв.м., житловою площею 38, 50 кв.м., шляхом продажу предмета іпотеки - це вищезазначений житловий будинок, на підставі договору іпотеки № ODKIGA від 16.05.2008 р., Публічним акціонерним товариством Комерційний банк «Приватбанк» (49094, м. Дніпропетровськ, вул. Набережна Перемоги, 50, ) з укладанням від імені Відповідача договору купівлі-продажу будь - яким способом з іншою особою-покупцем, з отриманням витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, з реєстрацією правочину купівлі-продажу предмету іпотеки у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, з проведенням дій щодо коригування технічної документації відповідно до поточного стану нерухомості, її перепланування та перебудови, з проведенням дій щодо оформлення та з отриманням дублікатів правовстановлюючих документів на нерухомість у відповідних установах, підприємствах або організаціях незалежно від форм власності та підпорядкування, з можливістю здійснення ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» всіх передбачених нормативно-правовими актами держави дій, необхідних для продажу предмету іпотеки.

Виселити ОСОБА_1, яка зареєстрована та проживає за адресою АДРЕСА_1 (предмет іпотеки).

Позовні вимоги щодо зняття ОСОБА_1 з реєстраційного обліку у територіальному органі державної міграційної служби України, до повноважень якого входять питання громадянства, еміграції та реєстрації фізичних осіб - залишити без задоволення.

Стягнути солідарно з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, РНОКПП: НОМЕР_1 та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, РНОКПП: НОМЕР_2 судовий збір на користь ПАТ КБ «Приватбанк» в сумі - 854, 42 грн.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду через суд Кілійський районний суд Одеської області шляхом подачі в 10 денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Суддя Кілійського районного суду О. Г. Тюмін