Справа № 343/2930/14-ц
Провадження № 22-ц/779/945/2015
Головуючий у 1 інстанції Монташевич С. М.
Суддя-доповідач ОСОБА_1
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 червня 2015 року м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області в складі:

головуючого Соколовського В.М.,

суддів: Мелінишин Г.П., Пнівчук О.В.,

секретаря Турів О.М.,

з участю: апелянта ОСОБА_2, його представника ОСОБА_3, представників відповідача ОСОБА_4 та ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства "Укртрансгаз" про стягнення заборгованості по заробітній платі,

за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Долинського районного суду від 18 березня 2015 року, -

в с т а н о в и л а :

У листопаді 2014 року ОСОБА_2 звернувся до суду з указаним позовом, в якому просив визнати відмову начальника Долинського лінійного виробничого управління магістральних газопроводів філії «Управління магістральних газопроводів «Прикарпаттрансгаз» у виплаті заборгованості по заробітній платі в розмірі 25 відсотків до посадового окладу за роботу в гірській місцевості незаконною та стягнути з ПАТ Укртрансгаз на його користь 104571,77 гривень заборгованості по заробітній платі, 20000 грн. моральної шкоди за невчасну виплату заробітної плати і судові витрати.

Позовні вимоги мотивував тим, що 05 вересня 2014 року він звернувся до Долинського ЛВУМГ з заявою, в якій просив виплатити суму недоотриманої заробітної плати з урахуванням надбавки в розмірі 25% для осіб, які працюють у гірських населених пунктах, відповідно до Закону України «Про статус гірських населених пунктів» та Постанови Кабінету Міністрів України №648 «Про умови оплати праці осіб, які працюють в гірських умовах». В заяві посилався на те, що постановою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 30 квітня 2014 року та ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 09 липня 2014 року, які прийняті за результатами розгляду адміністративного позову ПАТ «Укртрансгаз» до територіальної Державної інспекції з питань праці в Івано-Франківській області про визнання протиправним та скасування припису, встановлено, що працівникам Долинського ЛВУМГ «Прикарпаттрансгаз», які працюють на роботах з особливими природними географічними умовами, тобто в населеному пункті, якому надано статус гірського, не встановлена підвищена оплата праці. Зокрема, інженеру-енергетику служби енерговодопостачання ОСОБА_2, як встановлено з витягу із штатного розпису, з 01.12.2013 року затверджено посадовий оклад в розмірі 4818 грн. При нарахуванні ОСОБА_2 заробітної плати, що вбачається з особового рахунку працівника за 2013 рік, його посадовий оклад відповідно до вимог чинного законодавства на 25% не підвищувався. Своїм листом - відповіддю за №810/06-01 від 29 вересня 2014 року начальник Долинського ЛВУМГ безпідставно та необгрунтовано відмовив йому у задоволенні вказаної заяви. Вважає відмову незаконною.

З 01.12.2013 року йому затверджено посадовий оклад в розмірі 4818 грн. При нарахуванні заробітної плати його посадовий оклад відповідно до вимог чинного законодавства на 25% не підвищувався. Тому сума заборгованості відповідача по нарахуванню гірських за період з 01.01.2010 року по 01.01.2014 року становить 83657,42 грн. Сума компенсації за невчасну виплату "гірських" становить 20914,35 грн. Всього заборгованість по заробітній платі складає 104571,77 грн.

Також вважав, що за затримку у виплаті надбавки до заробітної плати йому також завдано моральну шкоду, яку він оцінює в 20000,00 грн. Моральна шкода полягає в душевних стражданнях, які він зазнав через невиплату в повній мірі заробітної плати. Через невиплату надбавки змінився спосіб його життя, він змушений був звертатись в різні інстанції щодо захисту своїх прав, а також до суду.

Рішенням Долинського районного суду від 18 березня 2015 року в задоволенні позовних вимог відмовлено.

На вказане рішення позивач подав апеляційну скаргу, оскільки вважає його незаконним та необґрунтованим, таким, що підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про задоволення позову з підстав неповного з'ясування обставин, що мають значення для справи, неправильного застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права. Зокрема, апелянт зазначає, що судом не взято до уваги, що в Долинському лінійному управлінні магістральних газопроводів філії УМГ "Прикарпаттрансгаз" першим заступником начальника Територіальної державної інспекції праці в Івано-Франківській області була проведена позапланова перевірка додержання законодавства про працю, якою встановлено порушення відповідачем вимог законодавства про працю. Стверджує, що в колективному договорі в редакції, що діяла до 21.05.2014 року, в пункті 4.3 абзаці 2 встановлювалися умови, які погіршують порівняно з чинним законодавством становище працівників, а саме, було передбачено, що якщо працівникам, які працюють в структурних підрозділах, розташованих на території населених пунктів, що мають статус гірських, відповідно до колективного договору, встановлено місячні тарифні ставки (посадові оклади), розміри яких перевищують встановлені у Галузевій угоді більш, ніж на 25 відсотків, такі тарифні ставки (посадові оклади) додатковому підвищенню не підлягають. На думку апелянта, застосування даного пункту в Колективному договорі призвело до зрівняння заробітної плати працівників відповідача, що працюють на території населеного пункту, якому надано статус гірського, до зарплати працівників інших підрозділів, які працюють в населених пунктах, що не мають статусу гірського, що є незаконним. Суд не взяв до уваги показання свідка ОСОБА_6, який пояснив, що дійсно одним категоріям працівників встановлюються тарифні ставки (посадові оклади) за Колективним договором, а іншим за Галузевою угодою, чим не дотримуються вимоги ст.97 КЗпП України, і те, що єдиним документом, яким адміністрація керується щодо необхідності встановлення надбавки працівникам за роботу в гірській місцевості, є постанова Кабінету Міністрів України №647 від 1995 року "Про перелік населених пунктів, яким надається статус гірських".

В засіданні суду апеляційної інстанції ОСОБА_2 та його представник доводи апеляційної скарги підтримали з мотивів, викладених у ній.

Представники відповідача заперечили проти задоволення апеляційної скарги та просили її відхилити, зазначивши, що рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим.

Вислухавши доповідача, пояснення осіб, що беруть участь у справі, обговоривши доводи апеляційної скарги та перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст.213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Рішення суду зазначеним вимогам відповідає.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 працював інженером-енергетиком служби енерговодопостачання в Долинському ЛВУМГ з 01.11.2001 року. 27.03.2014 року був звільнений за власним бажанням у звязку з переходом на виборну посаду.

Згідно п. 1.4 «Положення про Долинське лінійне виробниче управління магістральних газопроводів філії «Управління магістральних газопроводів «Прикарпаттрансгаз» Публічного акціонерного товариства «Укртрансгаз» Долинське ЛВУМГ знаходиться в с.Княжолука Долинського району Івано-Франківської області (а.с.43-53), яке відповідно до постанови Кабінету Міністрів України №647 від 11.08.1995 року Про перелік населених пунктів, яким надається статус гірських входить до переліку населених пунктів, якому надано статус гірського.

Відповідно до копії посвідчення серії 2Б № 027923 від 04.09.2013 року ОСОБА_2 проживає на території гірського населеного пункту (а.с. 181).

Пільги громадянам, яким надано статус особи, що проживає і працює (навчається) на території населеного пункту, якому надано статус гірського, визначені у ст. 6 Закону України Про статус гірських населених пунктів в Україні.

Відповідно до ч.1 ст.6 зазначеного Закону умови оплати праці осіб, які працюють у гірських районах, встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Згідно постанови Кабінету Міністрів України від 11 серпня 1998 року №648 Про умови оплати праці осіб, які працюють в гірських районах, на підприємствах, розташованих на території населених пунктів, яким надано статус гірських, тарифні ставки (посадові оклади) працівників визначені генеральною, галузевими та регіональними угодами як мінімальні гарантії з оплати праці, підвищуються на 25 відсотків.

При цьому слід врахувати, що відповідно до п.1 вказаної постанови на 25% підвищуються тарифні ставки і посадові оклади працівників, які визначені генеральною, галузевими та регіональними угодами як мінімальні гарантії в оплаті праці, а також встановлені за рішення Кабінету Міністрів України або за його дорученням.

Заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу (ч.1 ст.94 КЗпП України).

Мінімальна заробітна плата - це законодавчо встановлений розмір заробітної плати за просту, некваліфіковану працю, нижче якого не може здійснюватися оплата за виконану працівником місячну, а також погодинну норму праці (обсяг робіт). До мінімальної зарплати не включаються доплати, надбавки, заохочувальні та компенсаційні виплати (ч.ч.1, 2 ст.95 КЗпП України).

Згідно ст.97 КЗпП України форми і системи оплати праці, норми праці, розцінки, тарифні сітки, ставки, схеми посадових окладів, умови запровадження та розміри надбавок, доплат, премій, винагород та інших заохочувальних, компенсаційних і гарантійних виплат встановлюються підприємствами, установами, організаціями самостійно у колективному договорі з дотриманням норм і гарантій, передбачених законодавством, генеральною та галузевими (регіональними) угодами.

Статтею 4 Закону України Про оплату праці визначені джерела коштів на оплату праці працівників установ і організацій, що фінансуються з бюджету, та госпрозрахункових підприємств.

Госпрозрахункові підприємства, яким є і відповідач згідно статуту ПАТ Укртрансгаз, затвердженого установчими зборами останнього від 25.12.2012 року (а.с. 54-86), відповідно до ст.15 Закону України Про оплату праці, самостійно в колективному договорі з дотриманням норм і гарантій, передбачених законодавством, генеральною та галузевими (регіональними) угодами, встановлюють умови та розміри оплати праці працівників.

Забезпечення оплати праці працівників, що працюють на підприємствах, розташованих в гірських населених пунктах, вказані підприємства здійснюють за рахунок доходів від своєї діяльності.

Таким чином, оплата праці працівників госпрозрахункових підприємств (організацій), що розташовані на території населених пунктів, яким надано статус гірських, повинна визначатись з урахуванням зазначених норм матеріального права, а положення п.1 постанови Кабінету Міністрів України Про умови оплати праці осіб, які працюють у гірських районах слід розглядати як загальний підхід до обчислення підвищення тарифних ставок та посадових окладів працівників, які працюють на таких підприємствах.

В ПАТ Укртрансгаз встановлення посадових окладів (тарифних ставок) працівникам, які працюють у гірських районах, регулюється галузевою угодою між Міністерством енергетики та вугільної промисловості України, національною акціонерною компанією Нафтогаз України і профспілкою працівників нафтової і газової промисловості України на 2012-2014 роки та колективним договором ПАТ Укртрансгаз на 2013- 2015 роки.

Згідно п.п.2.20, 2.21 вищевказаної галузевої угоди мінімальний розмір тарифної ставки робітника першого розряду основного виробництва за місячну норму робочого часу встановлюється в розмірі не менше 135 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, для робітників наскрізних та інших професій - у розмірі не менше 120 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом. Формування тарифної сітки та схеми посадових окладів на кожному конкретному підприємстві здійснюється на основі, зокрема, мінімальних гарантованих розмірів співвідношень посадових окладів керівників, професіоналів, фахівців та технічних службовців (а.с.165-168).

Відповідно до додатку 2 до галузевої угоди на 2012-2014 роки коефіцієнт співвідношення місячного посадового окладу до мінімальної тарифної ставки робітника першого розряду основного виробництва - інженера без категорії - 2,24 (а.с.169-171).

Згідно колективного договору та додатків до нього посадові оклади керівників, професіоналів, фахівців і технічних службовців визначаються у розмірі не менше 135 відсотків мінімальної заробітної плати, встановленої законом, помноженої на коефіцієнт співвідношень посадових окладів керівників, професіоналів, фахівців і технічних службовців до мінімальної тарифної ставки. Коефіцієнт співвідношення посадового окладу інженера без категорії до мінімальної тарифної ставки - 2,93 (а.с.172-180).

З показань свідка ОСОБА_7, який є провідним економістом Долинського ЛВУМГ, судом встановлено, що тарифні ставки, посадові оклади працівників Долинського ЛВУМГ встановлюються на підставі колективного договору з дотриманням мінімальних соціальних гарантій, визначених постановою Кабінету Міністрів України Про умови оплати праці осіб, які працюють в гірських районах.

Тарифні ставки встановлюються для працівників, а посадові оклади - для інженерно- технічних працівників, до яких, зокрема, належав ОСОБА_2

Відповідно до галузевої угоди посадовий оклад інженера без категорії нараховується наступним чином: мінімальна заробітна плата (1218,00 грн.) х 1,35 (коефіцієнт підвищення посадових окладів відповідно до колективного договору та галузевої угоди) х 2,24 (коефіцієнт інженера без категорії) х 25% (збільшення за роботу в гірських районах).

Згідно колективного договору посадовий оклад інженера без категорії складає: мінімальна заробітна плата (1218,00 грн.) х 1,35 (коефіцієнт підвищення посадових окладів відповідно до колективного договору та галузевої угоди) х 2,93 (коефіцієнт співвідношення посадового окладу до мінімальної заробітної плати).

При нарахуванні заробітної плати для працівників Долинського ЛВУМГ враховується те, що підприємство знаходиться на території населеного пункту, якому надано статус гірського, тому розмір заробітної плати не може бути нижчим, ніж розмір, визначений у галузевій угоді. Для інженера без категорії встановлюється посадовий оклад у розмірі, розрахованому відповідно до колективного договору. Тобто при застосуванні коефіцієнту 2,93 є збільшення на 30%, а не на 25%, тобто у структуру заробітної плати такого працівника вже входять гірські, тому такий посадовий оклад на 25% не підвищується, оскільки гарантії, встановлені вищевказаною постановою, забезпечено.

Таким чином, для ОСОБА_2 встановлюється посадовий оклад в розмірі, розрахованому відповідно до колективного договору ПАТ Укртрансгаз і дорівнює 4818,00 грн. Встановлена тарифна ставка перевищує більш ніж на 25 % розмір, встановлений в галузевій угоді, тому цей посадовий оклад на 25% не підвищується, оскільки гарантії, встановлені постановою Кабінету Міністрів України Про умови оплати праці осіб, які працюють в гірських районах, - забезпечені.

Наведене узгоджується із правовою позицією Верховного Суду України (постанова від 06 лютого 2013 року справа № 6-151цс12), що в силу вимог ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковою для врахування судами.

Суд правильно не взяв до уваги посилання позивача, як на підставу позову, на постанову Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 30.04.2014 року та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 09.07.2014 року, оскільки відповідно до постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав від 07.02.2015 року, висновки (судження) суду щодо прав та обовязків сторін, зроблені на підставі встановлених при розгляді справи обставин, не є преюдиційними. Крім того, зазначені рішення судів стосуються чинності припису № 09-10-037/10-9 від 14.01.2014 року Територіальної державної інспекції з питань праці в Івано-Франківській області про дотримання законодавства про працю в Долинському ЛВУМГ та не містять зобовязання виплатити недоотриману заробітну плату ОСОБА_2

Враховуючи вищевикладене, суд правильно відмовив у позові в частині стягнення з ПАТ "Укртрансгаз" заборгованості по заробітній платі в розмірі 25 відсотків до посадового окладу за роботу в гірській місцевості в сумі 104571,77 грн.

Оскільки вимога про відшкодування моральної шкоди за несвоєчасну виплату заробітної плати є похідною і ґрунтується виключно на задоволенні позову про стягнення заборгованості по заробітній платі, то суд вірно відмовив і у її задоволенні.

Також суд дійшов вірного висновку, що начальник Долинського ЛВУМГ, даючи відповідь № 975/1 від 05.09.2014 року на заяву ОСОБА_2, адресовану йому, діяв у межах наданих йому повноважень відповідно до Положення про Долинське ЛВУМГ, установчих документів товариства та діючого законодавства. Тому уточнена позовна вимога про визнання відмови начальника Долинського ЛВУМГ у виплаті заборгованості по заробітній платі в розмірі 25% до посадового окладу за роботу в гірській місцевості незаконною, - задоволенню не підлягає, так як до компетенції останнього не входить встановлення розмірів заробітної плати та її виплата через розрахункові рахунки, які належать ПАТ "Укртрансгаз".

З огляду на викладене суд дійшов обґрунтованого висновку про відмову в задоволенні позову ОСОБА_2 в повному обсязі.

Доводи, викладені в апеляційній скарзі, не спростовують правильних висновків суду.

Відповідно до ст.308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Таким чином, розглянувши справу в межах заявленого позову та в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що фактичні обставини справи судом першої інстанції зясовано всебічно та повно, дано їм вірну правову оцінку, а рішення судом ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, тому підстав для його скасування не вбачається.

Керуючись ст.ст.307, 308, 313-315, 317 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Долинського районного суду від 18 березня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, однак може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий В.М. Соколовський

Судді: Г.П. Мелінишин

ОСОБА_8