Справа № 522/878/13-ц
Провадження № 2/522/6106/13
Заява № 6/522/1128/13-ц
У Х В А Л А

Іменем України

(повний текст)

„4 червня 2015 року

Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді Погрібного С.О.,

за секретаря судового засідання Солодкої А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Одесі клопотання ОСОБА_1 про Поновлення пропущеного строку для пред'явлення виконавчого документа до виконання за ухвалою суду про забезпечення позову від 28 лютого 2013 року, а також про видачу виконавчого листа за ухвалою суду про забезпечення позову від 28 лютого 2013 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про виселення,

в с т а н о в и в :

До Приморського районного суду м. Одеси «12» травня 2015 року надійшла заява від представника ОСОБА_1 про поновлення пропущеного строку для пред'явлення виконавчого документа до виконання за ухвалою суду про забезпечення позову від 28 лютого 2013 року, а також про видачу виконавчого листа за ухвалою суду про забезпечення позову від 28 лютого 2013 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про виселення. В обґрунтування заяви, заявник вказував на те, що всупереч вимогам постановленої судом ухвали в спірній квартирі, з дозволу ОСОБА_2, проживають сторонні особи.

У судовому засіданні 04 червня 2015 року представники позивача й ОСОБА_1 наполягали на задоволенні вимог клопотання, вказуючи, що попередньо, до дати звернення до суду з вказаним клопотанням потреби у виконанні цього судового рішення не існувало.

Інші учасники розгляду справи про дату, час та місце судового засідання повідомлялись в установлений законом порядок, втім у судове засідання не зявилися, про поважні причини неявки суд не повідомили. Відповідно до ч. 1 ст. 371 ЦПК України їхня неявка не є перешкодою для вирішення питання про поновлення пропущеного строку.

Суд вислухав пояснення позивача, представників позивача, дослідив надану заяву, матеріали цивільної справи, за наслідками чого дійшов переконання про необхідність та обґрунтованість відмови у задоволенні вимог поданого клопотання.

Судом встановлено, що у провадженні Приморського районного суду міста Одеси, починаючи з 16 січня 2013 року, перебувала цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про виселення.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 28 лютого 2013 року в порядку забезпечення позову накладено арешт на квартиру АДРЕСА_1, заборонено ОСОБА_2 до розгляду справи по суті, вчиняти будь-які дії по проникненню до вказаної квартири (а.с. 22).

Згідно із заочним рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 08 квітня 2013 року, позов ОСОБА_1 задоволено, виселено громадянку ОСОБА_2 та будь-яких інших осіб з квартири під №6, будинку №45 по вул. Коблевській в м. Одесі (а.с. 28).

На виконання зазначеного заочного рішення Приморським районним судом видано виконавчий лист № 522/878/13-ц про виселення відповідачки зі спірного житла.

17.07.2013 року ОСОБА_2 подано заяву про перегляд заочного рішення 08 квітня 2013 року.

18 липня 2013 року відповідачем подано заяву про визнання виконавчого листа, виданого по цій справі, таким, що не підлягає виконанню.

Канцелярією суду зазначеній заяві від 18 липня 2013 року присвоєно окремий обліково-статистичний номер за номенклатурою справ № 6/522/648/13, а також здійснено її автоматизований розподіл, яким для розгляду цієї заяви обрано суддю Погрібного С.О.

Ухвалою від 5 серпня 2013 року визнано таким, що не підлягає виконанню, виконавчий лист №522/878/13-ц, виданий Приморським районним судом м. Одеси на виконання заочного рішення Приморського районного суду м. Одеси від «08» квітня 2013 року, ухваленого у цивільній справі позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про виселення; у задоволенні заяви про перегляд заочного рішення Приморського районного суду м. Одеси від «08» квітня 2013 року в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про виселення відмовлено.

Рішенням колегії суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області від 8 жовтня 2013 року заочне рішення Приморського районного суду м. Одеси від «08» квітня 2013 року, ухвалене у цій справі, скасоване, у задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про виселення з квартири № 6А будинку 45 по вул. Коблевській в м. Одесі відмовлено.

Ухвалою колегії суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області від 8 жовтня 2013 року скасовано ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 5 серпня 2013 року в частині визнання таким, що не підлягає виконанню виконавчого листа №522/878/13-ц, виданого Приморським районним судом м. Одеси на виконання заочного рішення цього суду від «08» квітня 2013 року, в цій частині питання направлено на новий розгляд.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 10 грудня 2013 року розглянуто заяву про перегляд заочного рішення Приморського районного суду м. Одеси від «08» квітня 2013 року та залишено цю заяву без розгляду. Після цього справу для розгляду заяви відповідача від 18 липня 2013 року про визнання виконавчого листа, виданого по цій справі, таким, що не підлягає виконанню, направлено на повторний автоматизований розподіл іншому складу суду.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 27 грудня 2013 року визнано таким, що не підлягає виконанню виконавчого листа № 522/878/13-ц, виданого Приморським районним судом м. Одеси з виконання заочного рішення Приморського районного суду м. Одеси від 08 квітня 2013 року, ухваленого у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про виселення. Вказана ухвала суду сторонами не оскаржувалась та набрала законної сили.

За ухвалами судів у цивільних справах виконавчі листи не видаються.

Згідно із частиною 2 статті 368 ЦПК України за кожним судовим рішенням, яке набрало законної сили, за заявою осіб, на користь яких воно ухвалено, чи прокурора, який здійснював у цій справі представництво інтересів громадянина або держави в суді, видається один виконавчий лист. Якщо на підставі ухваленого рішення належить передати майно, що перебуває в кількох місцях, або якщо рішення ухвалено на користь кількох позивачів чи проти кількох відповідачів, суд має право за заявою стягувачів видати кілька виконавчих листів, точно зазначивши, яку частину рішення треба виконати за кожним виконавчим листом.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 17 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчими документами за рішеннями, що підлягають примусовому виконанню державною виконавчою службою є ухвали, постанови судів у цивільних, господарських, адміністративних справах, кримінальних провадженнях та справах про адміністративні правопорушення у випадках, передбачених законом.

Таким чином, ухвала суду, постановлена під час розгляду цивільної справи, є окремим виконавчим документом, у звязку з чим вимога про видачу виконавчого листа за цією ухвалою суду про забезпечення позову від 28 лютого 2013 року не ґрунтується на положеннях ЦПК України та Закону України «Про виконавче провадження».

Отже, ухвала цього суду про забезпечення позову від 28 лютого 2013 року є самостійним виконавчим документом, за яким додатково виконавчий лист окремо видачі не підлягає.

Відсутні підстави вважати пропущеним з поважних причин строк предявлення виконавчого документа (ухвалою суду про забезпечення позову від 28 лютого 2013 року) до виконання.

Згідно з правилами частини 1 статті 371 ЦПК України, стягувачам, які пропустили строк для пред'явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

Наведене ухвала від 28 лютого 2013 року про забезпечення позову постановлена судом одноособово, її копію вручено позивачу ОСОБА_1 згідно із довідковим аркушем (а.с. 23).

Зазначена ухвала була оскаржена стороною відповідача в апеляційному порядку.

Позивач, його представник брали участь у судових засіданнях з розгляду зазначеної апеляційної скарги в апеляційному суді Одеської області (журнал судового засідання від 10.06.2013 року) (а.с. 63-65).

Представником позивача ОСОБА_3 отримано копію ухвали апеляційного суду Одеської області від 10.06.2013 року за результатами розгляду апеляційної скарги на ухвалу від 28 лютого 2013 року (а.с. 70).

Таким чином, позивач та його представник були повною мірою обізнаними зі змістом ухвали суду від 28 лютого 2013 року, її наявністю та можливістю звернення до виконання.

За правилом п. 2 ч. 1 та п. 1 ч. 2 ст. 22 Закону України «Про виконавче провадження», в редакції Закону від 4 листопада 2010 року (який набрав чинності з 09.03.2011 року), виконавчі документи можуть бути пред'явлені до виконання в такі строки: інші виконавчі документи протягом року, якщо інше не передбачено законом. Строки, зазначені у частині першій цієї статті, встановлюються для: виконання судових рішень з наступного дня після набрання рішенням законної сили чи закінчення строку, встановленого у разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а в разі якщо судове рішення підлягає негайному виконанню, з наступного дня після його постановлення.

За загальним правилом статті 368 ЦПК України судові рішення звертаються до виконання за заявою осіб, на користь яких воно ухвалено.

Таким чином, позивач з моменту ухвалення ухвали суду від 28 лютого 2013 року та отримання її копії вправі був звернутися до суду із заявою з приводу звернення цього судового рішення до виконання, чого з невідомих причин він не вчинив.

Відповідно до ч. 2 ст. 24 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що стягувач, який пропустив строк пред'явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення строку пред'явлення до суду, який видав виконавчий документ, або до суду за місцем виконання.

Судом враховано, що вказана ухвала суду підлягала негайному виконанню, набрала законної сили 5 березня 2013 року, тобто кінцевим терміном предявлення її до виконання настав 5 березня 2014 року, станом на цей час строк предявлення її до виконання пропущено.

На обґрунтування вимог поданого клопотання заявнику судовому засіданні вказав на те, що попередньо була відсутньою необхідності звернення до примусового виконання цієї ухвали (до дня звернення з вказаним клопотанням до суду).

Втім, такі доводи заявника суд не вправі в якості таких, що надавали б поважності причинам пропуску позивачем (стягувачем) ОСОБА_1 строків для звернення до виконання ухвали суду до органів виконавчої служби у передбачені законом строки.

Інші поважні причини пропуску процесуальних строків позивачем не наведено, самостійно судом під час судового розгляду не виявлено.

Додатково судом підлягають врахуванню те, що ухвалою Приморського районного суду м.Одеси від 28 лютого 2013 року накладено арешт на квартиру АДРЕСА_2, заборонено відповідачу ОСОБА_2 вчиняти будь-які дії по проникненню до вказаної квартири до розгляду справи по суті. Таким чином вжито заходів з забезпечення відповідного позову, іншого правового значення зазначена ухвала не має.

Втім, рішенням колегії суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області від 8 жовтня 2013 року було вирішено спір по суті заявлених позивачем вимог, у задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про виселення з квартири АДРЕСА_3 відмовлено (а.с. 158-159).

Таким є правовий наслідок постановлення рішення суду апеляційної інстанції, що настає незалежно від його оскарження в касаційному або іншому порядку, згоди з ним або його заперечення.

Отже, позов, у задоволенні якого судом апеляційної інстанції відмовлено, не може бути забезпечений відповідно до правової природи заходів забезпечення позову до вирішення спору судом по суті.

Резюмуючи вказані доводи, піддавши аналізові усі встановлені обставини по справі у своїй сукупності, суд дійшов висновку про абсолютну необґрунтованість та безпідставність вимог клопотання та, як наслідок, необхідності відмови у задоволенні його вимог.

Керуючись, ч. 3 ст. 369 ЦПК України, ст.ст. 17, 22, 24 Закону України «Про виконавче провадження» СУД

У Х В А Л И В :

У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про поновлення пропущеного строку для пред'явлення виконавчого документа до виконання за ухвалою суду про забезпечення позову від 28 лютого 2013 року, а також про видачу виконавчого листа за ухвалою суду про забезпечення позову від 28 лютого 2013 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про виселення відмовити в повному обсязі.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

СУДДЯ С.О. ПОГРІБНИЙ

04.06.2015