Справа № 357/4946/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(ЗАОЧНЕ)

24 червня 2015 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді - Дмитренко А. М. ,

при секретарі - Боженко Т. В.,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в місті Білій Церкві залі суду № 1 справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, 3-я особа: Служба у справах дітей Білоцерківської міської ради Київської області, про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом мотивуючи тим, що вона є рідною тіткою ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1, її сестра -мати ОСОБА_3 та відповідач перебували в зареєстрованому шлюбі з 28.12.1991 року по 11.11.1998 року, ІНФОРМАЦІЯ_2 мати ОСОБА_3 трагічно загинула, відповідач з часу народження сина ухиляється від виконання батьківських обов'язків, матеріально сина не утримує, ОСОБА_3 проживає в сім'ї позивача, яка займається його вихованням, матеріальним забезпеченням. Позивач просила суд позбавити батьківських прав відповідача щодо сина ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1; призначити її піклувальником над ОСОБА_3; стягнути з відповідачки аліменти на її користь на утримання ОСОБА_3 у розмірі 1/4 частини заробітку /доходу/, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред'явлення позову і до досягнення повноліття.

В судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги в повному обсязі.

Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча повідомлявся про час розгляду справи належним чином за адресою реєстрації його місця проживання, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення, причини неявки суду невідомі, заяви щодо розгляду справи без його участі до суду не надходило, а тому за згодою позивача на підставі ст..ст.224-226 ЦПК України суд вважає за можливе провести заочний розгляд даної справи.

Представник 3-ї особи - служби у справах дітей Білоцерківської міської ради Київської області просив суд позов задовольнити, оскільки відповідач самоусунувся від виконання своїх батьківських обов'язків щодо сина ОСОБА_3, також підтримав висновок служби про доцільність встановлення піклування над неповнолітнім ОСОБА_3 та призначення його піклувальником позивачки по справі.

Заслухавши пояснення позивача, представника 3-ї особи, оглянувши матеріали справи, суд дійшов висновку про задоволення позову частково з наступних підстав.

Так, по справі встановлено, що батьками неповнолітнього ОСОБА_3 є ОСОБА_2 та ОСОБА_5, про що свідчить свідоцтво про народження дитини.

ОСОБА_2 та ОСОБА_5 перебували в зареєстрованому шлюбі з 28.12.1991 року по 11.11.1998 року, що стверджується копіями свідоцтв про укладення шлюбу та про розірвання шлюбу.

26.10.2003 року ОСОБА_5 уклала шлюб з ОСОБА_6, змінивши прізвище на ОСОБА_6, що слідує з копії свідоцтва про шлюб.

Як вбачається з копії свідоцтва про смерть, ОСОБА_7 померла ІНФОРМАЦІЯ_2.

Судом також встановлено, що після смерті матері неповнолітній ОСОБА_3 проживає в сім'ї тітки ОСОБА_1, яка займається його вихованням та матеріальним забезпеченням.

При вирішенні спору суд виходить з наступного.

Відповідно до ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.

Згідно п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року № 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав", ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.

Як роз'яснено в п.17 вказаної Постанови Пленуму Верховного Суду України, не можна позбавити батьківських прав особу, яка не виконує своїх батьківських обов'язків унаслідок душевної хвороби, недоумства чи іншого тяжкого захворювання /крім хронічного алкоголізму чи наркоманії/ або з інших незалежних від неї причин.

Згідно приписів ст.171 СК України дитина має право на те, щоб бути вислуханою батьками, іншими членами сім'ї, посадовими особами з питань, що стосуються її особисто, а також питань сім'ї.

Дитина, яка може висловити свою думку, має бути вислухана при вирішенні між батьками, іншими особами спору щодо її виховання, місця проживання, у тому числі при вирішенні спору про позбавлення батьківських прав, поновлення батьківських прав, а також спору щодо управління її майном.

Суд має право постановити рішення всупереч думці дитини, якщо цього вимагають її інтереси.

Відповідно до положень Конвенції про права дитини, право вільно висловлювати свою думку визнається за дитиною, здатною сформулювати власні погляди. Дитина має право висловлювати свою думку на те чи інше питання, що стосується її інтересів.

В судовому засіданні було вислухано думку неповнолітнього ОСОБА_3 щодо даного спору, який вказав на те, що ОСОБА_2, який записаний його біологічним батьком, він бачив всього декілька разів, жодної участі у його вихованні та матеріальному забезпеченні ОСОБА_2 ніколи не приймав і не приймає.

Згідно довідок Піщанського навчально-виховного об'єднання «Загальноосвітня школа I-III ступенів -дитячий садок», ОСОБА_3 дійсно навчається в цьому закладі з 01.09.2005 року, його батько ОСОБА_2 не проживав у сім'ї і не приймав участі у вихованні сина, за роки навчання ОСОБА_3 він жодного разу не цікавився навчанням та поведінкою сина.

А тому суд з врахуванням всього наведеного вважає за можливе позбавити відповідача батьківських прав щодо сина ОСОБА_3 1999 року народження, виходячи в першу чергу з інтересів дитини, оскільки відповідач дійсно ухиляється без поважних причин від виконання своїх батьківських обов'язків, вихованням та утриманням сина не займається.

При вирішенні цього питання судом приймається до уваги висновок виконавчого комітету Білоцерківської міської ради як органу опіки та піклування про доцільність позбавлення відповідача батьківських прав щодо його неповнолітнього сина ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1.

Як вказано у висновку, питання про позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 розглядалося у його присутності на засіданні комісії з питань захисту прав дитини 04.02.2015 року, останній повідомив членам комісії, що ОСОБА_3 не є його сином , а тому він не бажає підтримувати з хлопцем жодних стосунків.

Але судом встановлено і вказано вище в рішенні, що згідно норм діючого законодавства ОСОБА_2 є батьком ОСОБА_3, жодних доказів на спростування цього висновку суду надано не було.

Позивач просила суд встановити піклування над її неповнолітнім племінником ОСОБА_3 і призначити її піклувальником.

За ч.4 ст.167 СК України якщо дитина не може бути передана другому з батьків, переважне право перед іншими особами на передання їм дитини мають, за їхньою заявою, баба та дід дитини, повнолітні брати та сестри, інші родичі.

Відповідно до ст.243 СК України опіка, піклування встановлюється над дітьми, які залишилися без батьківського піклування.

Опіка встановлюється над дитиною, яка не досягла чотирнадцяти років, а піклування-над дитиною у віці від чотирнадцяти до вісімнадцяти років.

Згідно ч.4 ст.60 ЦК України, суд встановлює піклування над неповнолітньою особою, якщо при розгляді справи буде встановлено, що вона позбавлена батьківського піклування, і призначає піклувальника за поданням органу опіки та піклування.

Як вбачається з висновку Служби у справах дітей Білоцерківської міської ради від 23.06.2015 року, неповнолітній ОСОБА_3 проживає в сім'ї ОСОБА_1 АДРЕСА_1, яка до кримінальної відповідальності не притягувалася, судимості не має, веде здоровий спосіб життя, згідно з висновком про стан здоров'я не має хвороб, які б перешкоджали їй виховувати дитину, за місцем роботи у ТОВ «Фоззі-Фуд» характеризується позитивно, а тому Служба у справах дітей, керуючись інтересами дитини, вважає за доцільне встановлення піклування над неповнолітнім ОСОБА_3 і призначення піклувальником його тітки ОСОБА_1.

Наведені обставини підтверджуються також відповідними документами в матеріалах справи.

Таким чином, враховуючи те, що неповнолітній ОСОБА_3 на даний час позбавлений батьківського піклування, проживає в сім'ї позивачки, яка піклується про нього, займається його вихованням та утриманням, та приймаючи до уваги подання органу опіки та піклування, суд вважає за можливе встановити піклування над неповнолітнім ОСОБА_3 та призначити його піклувальником позивачку по справі.

Позивач також просила суд стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини заробітку /доходу/, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення повноліття.

За ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ст..182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

В судовому засіданні було встановлено, що за рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 03.12.2012 року по справі № 1003/17970/12 2/1003/4916/12 з ОСОБА_2 було стягнуто аліменти на користь ОСОБА_8 на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_3 до повноліття дитини.

А тому враховуючи дані обставини, суд вважає за можливе стягнути з відповідача аліменти на утримання сина ОСОБА_3 в розмірі не 1/4 частини, а 1/6 частини його заробітку /доходу/ до досягнення повноліття.

Відповідно до ч.2 ст.182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Як передбачено ч.1 ст.191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.

Відповідно до ст.88 ЦПК України та Закону України «Про судовий збір» з відповідача підлягає відшкодуванню на користь позивача судовий збір в сумі 243 грн.60 коп.

На підставі ст.367 ЦПК України рішення про стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць підлягає до негайного виконання.

Керуючись ст.ст.164, 165, 167, 181,182, 183,191, 243 СК України, ст.60 ЦК України, ст.ст.10,60, 88, 209, 212-215, 224-226, 367 ЦПК України, суд-

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити частково.

Позбавити батьківських прав ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_4 щодо сина ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_5.

Встановити піклування над неповнолітнім ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_5 та призначити його піклувальником ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_6, яка проживає по АДРЕСА_1

Стягнути аліменти з ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_8, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_9, проживаючого по АДРЕСА_2 на користь ОСОБА_1, яка проживає по АДРЕСА_1 на утримання ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/6 частини заробітку /доходу/, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 03 квітня 2015 року до досягнення повноліття.

Рішення в частині стягнення аліментів в межах місячної суми платежу підлягає до негайного виконання.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 243 грн.60 коп. судового збору.

Заочне рішення може бути оскаржене позивачем до апеляційного суду Київської області через Білоцерківський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Заочне рішення може бути скасоване Білоцерківським міськрайонним судом за письмовою заявою відповідача про перегляд заочного рішення, яку може бути подано до суду протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення воно може бути оскаржене в апеляційному порядку.

Суддя А. М. Дмитренко