Ухвала

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 травня 2015 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Ізмайлової Т.Л., Мостової Г.І., Наумчука М.І.,
розглянувши у попередньому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, третя особа - служба у справах дітей Ужгородської міської ради, про надання дозволу на виготовлення проїзного документа дитини та надання дозволу на виїзд дитини за кордон, за касаційною скаргою ОСОБА_6, який діє в інтересах ОСОБА_4, на рішення апеляційного суду Закарпатської області від 30 січня 2015 року,-

в с т а н о в и л а:

У лютому 2014 року ОСОБА_4 звернулася до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області із вищезазначеним позовом, посилаючись на те, що за період перебування у шлюбі із відповідачем по справі у них народилась дочка ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1. Після розірвання шлюбу неповнолітня дочка ОСОБА_7 залишалася проживати разом з матір'ю. Зазначає, що вона самостійно матеріально утримує та належним чином піклується про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, має намір періодично виїжджати разом з дитиною за кордон.

Позивач зазначала, що відповідач безпідставно не надає їй згоди на виїзд дитини за межі України, у зв'язку з цим змушена звернутися до суду з даним позовом, та просила суд надати дозвіл на виїзд дитини за кордон без згоди батька та на оформлення документів для тимчасового виїзду неповнолітньої дитини за кордон.

Рішенням Ужгородського міськрайонного суду від 04 грудня 2014 року позов задоволено частково, надано дозвіл на виїзд за кордон дитини ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1 без дозволу (згоди) та супроводу батька дитини - ОСОБА_5 до досягнення нею шістнадцятирічного віку. Надано дозвіл ОСОБА_4 на виготовлення паспорту громадянина України ОСОБА_7 для виїзду за кордон, на отримання відповідних дозволів (віз) в консульській (дипломатичній) установі та перетину державного кордону України ОСОБА_7, без дозволу (згоди) та супроводу батька дитини - ОСОБА_5 Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Оскаржуваним рішенням апеляційного суду Закарпатської області від 30 січня 2015 року рішення суду першої інстанції скасовано і ухвалено нове рішення, яким у задоволенні позову відмовлено.

ОСОБА_6, який діє в інтересах ОСОБА_4, не погоджуючись з даним судовим рішенням апеляційної інстанції подав касаційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення апеляційним судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення апеляційного суду Закарпатської області від 30 січня 2015 року та залишити в силі рішення Ужгородського міськрайонного суду від 04 грудня 2014 року.

Вивчивши матеріали цивільної справи, перевіривши доводи касаційної скарги та заперечення на неї, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Колегією суддів встановлено та вбачається з матеріалів справи, що оскаржуване рішення суду апеляційної інстанції ухвалене з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Доводи касаційної скарги не спростовують висновків апеляційного суду, обґрунтовано викладені в мотивувальній частині оскаржуваного рішення.

Судом апеляційної інстанції повно встановлені фактичні обставини справи на основі об'єктивної оцінки наданих сторонами доказів та вірно застосовані норми матеріального та процесуального права до спірних правовідносин.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та ухвалюючи нове рішення, апеляційний суд обґрунтовано виходив із відсутності правових підстав для задоволення позовних вимог, оскільки спірні правовідносини регулюються спеціальним законом, яким передбачено обов'язкове зазначення терміну вивезення неповнолітньої дитини за кордон та країни, до якої дозволяється виїзд дитини без згоди батька, а також правова підстава надання дозволу на виїзд дитини за кордон без згоди батька, але позивач з такими позовними вимогами не звертався та відповідних доказів не надав.

Апеляційний суд дав належну оцінку законності та обґрунтованості рішення місцевого суду, належним чином перевірив встановлені судом фактичні обставини справи з урахуванням зібраних доказів та прийшов до обґрунтованого висновку щодо відсутності правових підстав для задоволення позовних вимог, у зв'язку з чим правильно скасував рішення місцевого суду про задоволення позовних вимог.

За таких обставин, правові підстави для скасування оскаржуваного рішення відсутні.

Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ,-

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_6, який діє в інтересах ОСОБА_4, відхилити.

Рішення апеляційного суду Закарпатської області від 30 січня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: Т.Л. Ізмайлова
Г.І. Мостова
М.І. Наумчук