Справа № 200/5892/15-ц
Провадження № 2/200/2000/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 квітня 2015 року Бабушкінський районний суд

м.Дніпропетровська

у складі:

Головуючого судді - Циганкова В.О.

при секретарі Сабій О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Дніпропетровська цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом та просив стягнути з відповідачів на його користь заборгованість у розмірі 713381, 78 грн. за кредитним договором та понесені судові витрати у розмірі 3654, 00 грн.

В обґрунтування своїх позовних вимог посилається на те, що 09.02.2007 року між Відповідачем 1 та ПАТ КБ «ПриватБанк» укладено кредитний договір № DNL0AE00006493, відповідно до умов якого позичальник ОСОБА_1 отримав кредит у розмірі 101023, 88 грн. на термін до 09.02.2012 року. Свої зобовязання з повернення кредитних коштів та сплати процентів не виконав, через що у нього утворилась заборгованість перед банком, внаслідок чого і звернулись до суду з позовом.

Також в забезпечення виконання зобовязань за Договором DNL0AE00006493 між ПАТ КБ «ПриватБанк» та Відповідачем 2 ОСОБА_1 в забезпечення виконання зобовязань було укладено договір поруки. Вимога, щодо виконання умов зобовязання по Договору Відповідачем 2 залишена без задоволення.

Позивач просить стягнути з відповідачів солідарно стягнути суму заборгованості станом на 26.12.2014 року в сумі 713381, 78 гривень.

Представник позивача в судове засідання надав клопотання, в якому просив розглянути справу без його участі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Проти заочного розгляду справи не заперечував.

Відповідачі в судове засідання не з'явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, відповідно до вимог чинного законодавства, причини неявки суду не повідомили, з клопотанням про відкладення розгляду справи не зверталися.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 224 ЦПК України та враховуючи те, що позивач проти ухвалення заочного рішення не заперечує, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення по справі.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази у сукупності з нормами чинного законодавства України, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог, виходячи з наступного.

Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що 09.02.2007 року між Відповідачем 1 та ПАТ КБ «ПриватБанк» укладено кредитний договір № DNL0AE00006493, відповідно до умов якого позичальник ОСОБА_1 отримав кредит у розмірі 101023, 88 грн. на термін до 09.02.2012 року. Свої зобовязання з повернення кредитних коштів та сплати процентів не виконав, через що у нього утворилась заборгованість перед банком.

Також в забезпечення виконання зобовязань за Договором DNL0AE00006493 між ПАТ КБ «ПриватБанк» та Відповідачем 2 ОСОБА_1 в забезпечення виконання зобовязань було укладено Договір поруки. Вимога, щодо виконання умов зобовязання по Договору Відповідачем 2 залишена без задоволення.

Відповідно до розрахунку заборгованості позивача, станом на 26.12.2014 року становить 713381, 78 гривень, де заборгованість за кредитом 89690,56 гривень, заборгованість по процентам за користування кредитом 207982,84 гривень, заборгованість по комісії за користування кредитом 4384,33 гривень, пеня за несвоєчасне виконання умов договору 411324, 05 гривень.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України.

Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обовязковим для виконання сторонами.

Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання).

Відповідно до положень ст. 530 ЦК України якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Статтею 612 ЦК України передбачено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Виконання зобовязання (основного зобовязання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом (ст. 548 Цивільного кодексу України). Виконання зобовязань може забезпечуватись згідно договору неустойкою (штрафом, пенею). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства (ст. ст. 549, 551 Цивільного кодексу України).

А згідно ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Керуючись нормами ст. 611 ЦК України у разі порушення зобовязань настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобовязання в наслідок односторонньої відмови від зобовязання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобовязання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди.

Відповідно до ст. 599 вищезазначеного кодексу зобовязання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Враховуючи викладене, зважаючи на те, що відповідач не виконує умови договору та не сплачує заборгованість та відсотки у встановлені договором строки, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» у повному обсязі.

Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 3, 10, 11, 57, 60, 88, 212-215, 224-226 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості задовольнити.

Стягнути солідарно з ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1) та ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_2, ІПН НОМЕР_2) на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» () заборгованість за кредитним договором № DNL0AE00006493 від 09.02.2007 року станом на 26.12.2014 року становить 713381, 78 гривень, де заборгованість за кредитом 89690,56 гривень, заборгованість по процентам за користування кредитом 207982,84 гривень, заборгованість по комісії за користування кредитом 4384,33 гривень, пеня за несвоєчасне виконання умов договору 411324, 05 гривень.

Стягнути солідарно з ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1) та ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_2, ІПН НОМЕР_2) на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» () понесені судові витрати у розмірі 3654, 00 гривень.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заява про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 10 днів з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області через Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська шляхом подачі апеляційної скарги в 10-ти денний строк з дня проголошення рішення.

Суддя В.О. Циганков