Провадження №2/760/8433/15
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 листопада 2015 року Суддя Солом'янського районного суду м. Києва Усатова І.А., розглянувши матеріали цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до Київської міської ради, тертя особа: Головне управління юстиції у м. Києві про визнання права власності на спадкове майно, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з позовною заявою в якій просить:

1.визнати за ним в порядку спадкування після смерті ОСОБА_2 право власності на ? частку квартири за адресою: АДРЕСА_1;

2.витребувати від Дев'ятої Київської державної нотаріальної контори спадкову справу після смерті ОСОБА_2.

Заявлені позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 його мати ОСОБА_2 померла. Після її смерті залишилось спадкове майно ? частка квартири за адресою: АДРЕСА_1.

Після смерті своєї матері позивач звернувся до Дев'ятої Київської державної нотаріальної контори для отримання свідоцтва про право на спадщину, однак йому було відмовлено, в зв'язку з тим, що оригінал правовстановлюючого документа на спадкове майно не збереглося, тому він позбавлений можливості оформити свої спадкові права.

Відповідно до ст.ст. 3,4 ЦПК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до чинного законодавства України, а саме ст.119 ЦПК України позовна заява є процесуальним документом, який повинен містити в собі, зокрема, зміст позовних вимог; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину або наявність підстав для звільнення від доказування.

Тобто в позовній заяві, має міститись посилання, зокрема, на те, до кого пред'явлений позов; що саме вимагає позивач (предмет позову); обставини, на яких ґрунтується вимога (матеріально-правова підстава позову); зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину.

Таким чином, на цій стадії цивільного процесу позивач зобов'язаний виконувати вимоги щодо доведення певного кола фактів, що мають процесуальне значення, для підтвердження наявності права на пред'явлення позову та дотримання процесуального порядку його пред'явлення.

Згідно зі ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Однак, даний позов не відповідає вимогам ст.119 ЦПК України, оскільки в позовній заяві не викладені обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, тобто ті юридично значимі факти, на основі яких він звертається до суду та обґрунтовує свої вимоги відповідно до норм матеріального права, що поширюються на спірні правовідносини, з зазначенням доказів в підтвердження обґрунтування заявлених вимог або наявність підстав для звільнення від доказування.

Тому, оскільки відповідно до ст. 15 цього ж Кодексу суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають саме з правових відносин: цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових, а не з будь-яких суспільних зв'язків, то зазначення вказаних вище обставин за нормами ст. 119 ЦПК України є передумовою відкриття провадження у справі.

Виходячи з цього, в позові не обґрунтовано:

- в чому саме полягає порушення прав позивача відповідачем,

- якими нормами чинного законодавства обґрунтовується порушення такого права, якщо воно є,

- якими діями відповідача порушено його право, якщо такі є;

- не зазначено доказів в підтвердження обґрунтування заявлених вимог або наявність підстав для звільнення від доказування так і не надано самі докази;

- позивач як підставу звернення з позовом у даній справі зазначає ту обставину, що він є сином ОСОБА_2, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1, але не зазначає доказів на підтвердження цього;

- позивач в позовній заяві зазначає, що ? частка квартири за адресою: АДРЕСА_1 була власністю ОСОБА_2, але не зазначає доказів на підтвердження цього, а саме: коли, на підставі чого вона стала власником спірного майна;

- позивач в позовній заяві зазначає, що після смерті своєї матері він звернувся до Дев'ятої Київської державної нотаріальної контори для отримання свідоцтва про право на спадщину, однак йому було відмовлено, але не зазначає доказів на підтвердження цього;

- якими діями третя особа, Головне управління юстиції у м. Києві порушує права позивача, як і не зазначено доказів, що підтверджують такі порушення.

З налізу поданої позовної заяви вбачається, що позивачем заявлено вимогу про визнання права власності на спадкове майно, а саме на ? частку квартири за адресою: АДРЕСА_1.

В п. 15 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 10 від 17 жовтня 2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» визначено, що пунктами 1 і 2 частини першої статті 80 ЦПК України передбачено визначення ціни позову у позовах про стягнення грошових коштів та про визнання права власності на майно або витребування майна. Відповідні позовні заяви мають майновий характер, і розмір ставок судового збору за їх подання визначається згідно з підпунктом 1 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір».

Пунктом 1 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" встановлено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Законом "Про Державний бюджет України на 2015 рік" установлено на 2015 рік мінімальну заробітну плату у місячному розмірі з 1 січня - 1218 гривні.

Статтею 4 Закону України "Про судовий збір", який діє на дату звернення з позовною заявою, встановлені ставки судового збору в таких розмірах: за подання позовної заяви майнового характеру, яка подана: фізичною особою 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 5 розмірів мінімальної заробітної плати.

Розмір судового збору за подання позовної заяви про визнання права власності на майно або його витребування (у тому числі з урахуванням положень, передбачених частиною п'ятою статті 216, статтею 1212 ЦК України тощо) визначається з урахуванням вартості спірного майна, тобто як зі спору майнового характеру.

При цьому суд не повинен визначати вартість майна за відповідними вимогами, оскільки за змістом статті 80, пункту 4 частини другої статті 119 ЦПК України такий обов'язок покладається на позивача.

Таким чином, з метою усунення недоліків поданої позовної заяви і можливості вирішення питання про відкриття провадження у справі, позивачу в розумінні вимог ст. 57, 58, 59, 60, 64 ЦПК України необхідно надати належні докази вартості об'єктів нерухомого з якого можливо було б визначити дійсну ціну позову та розмір судового збору який підлягає сплаті.

Відповідно до ст. 121 ЦПК України суддя, встановивши, що заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 119 і 120 цього Кодексу, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання позивачем ухвали.

За таких обставин, керуючись ст. 119-121 ЦПК України, суддя -

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до Київської міської ради, тертя особа: Головне управління юстиції у м. Києві про визнання права власності на спадкове майно - залишити без руху, надавши строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання ухвали.

Недоліки заяви мають бути усунуті шляхом подання окремої вмотивованої заяви, з врахуванням викладених в даній ухвалі недоліків.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: