У Х В А Л А

22 червня 2015 року м. Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України в складі

Яреми А.Г., Лященко Н.П., Сеніна Ю.Л.,
розглянувши заяву публічного акціонерного товариства акціонерний банк «Укргазбанк» про перегляд заочного рішення Харківського районного суду Харківської області від 4 березня 2014 року, ухвали Апеляційного суду Харківської області від 2 липня 2014 року та ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 8 вересня 2014 року у справі за позовом публічного акціонерного товариства акціонерний банк «Укргазбанк» до ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, третя особа - Служба у справах дітей Харківської районної державної адміністрації, про виселення,

в с т а н о в и л а:

Публічне акціонерне товариство акціонерний банк «Укргазбанк» (далі - ПАТ АК «Укргазбанк») звернулось до суду із зазначеним позовом, в якому просило виселити відповідачів із квартири.

Заочним рішенням Харківського районного суду Харківської області від 4 березня 2014 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Харківської області від 2 липня 2014 року, у задоволенні позову ПАТ АК «Укргазбанк» відмовлено.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 8 вересня 2014 року у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ПАТ АК «Укргазбанк» на вказані заочне рішення суду першої інстанції та ухвалу апеляційного суду відмовлено.

У заяві ПАТ АК «Укргазбанк» про перегляд порушується питання про скасування судових рішень у справі з підстави, передбаченої пунктом 4 частини першої статті 355 ЦПК України - невідповідності судового рішення суду касаційної інстанції викладеному у постанові Верховного Суду України висновку щодо застосування у подібних правовідносинах норм матеріального права.

Перевіривши доводи заявника, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України вважає, що необхідність відкриття провадження у справі за вказаною заявою відсутня та в допуску справи до провадження необхідно відмовити з таких підстав.

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 355 ЦПК України заява про перегляд судових рішень у цивільних справах може бути подана з підстави невідповідності судового рішення суду касаційної інстанції викладеному у постанові Верховного Суду України висновку щодо застосування у подібних правовідносинах норм матеріального права.

Під подібними правовідносинами слід розуміти такі, де тотожними є предмет спору, підстави позову, зміст позовних вимог та встановлені судом фактичні обставини справи, а також має місце однакове матеріально-правове регулювання спірних правовідносин.

Постановляючи ухвалу від 8 вересня 2014 року, щодо якої подана заява про перегляд, суд касаційної інстанції погодився з висновками судів першої та апеляційної інстанцій про відмову у задоволенні позову, які виходили із того, що позивач у порушення статті 40 Закону України "Про іпотеку" не надав доказів отримання відповідачами вимоги звільнити передану в іпотеку квартиру, на яку звернуто стягнення, а також - невиконання відповідачами в добровільному порядку вимог іпотекодержателя про звільнення квартири протягом одного місяця після отримання відповідачами такої вимоги.

В наданій для порівняння постанові від 18 березня 2015 року, Верховний Суд України відмовив у задоволенні заяви про перегляд ухвали суду касаційної інстанції в частині відмови в задоволенні позовних вимог про виселення з підстав неоднакового застосування судами касаційної інстанції норми матеріального права, а саме частини другої статті 109 ЖК Української РСР. Відмовляючи у задоволенні заяви про перегляд, Верховний Суд України виходив із того, що особам, які виселяються з жилого будинку (жилого приміщення), яке є предметом іпотеки, у зв'язку зі зверненням стягнення на предмет іпотеки, інше постійне житло надається тільки в тому разі, коли іпотечне житло було придбане не за рахунок кредиту, забезпеченого іпотекою цього житла.

Порівняння змісту постанови Верховного Суду України від 18 березня 2015 року зі змістом ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 8 вересня 2014 року, про перегляд якої подано заяву, не дає підстав для висновку про те, що зазначена ухвала суду касаційної інстанції не відповідає викладеному у вказаній постанові Верховного Суду України висновку щодо застосування у подібних правовідносинах норм матеріального права.

Крім того, як і в ухвалі суду касаційної інстанції, щодо якої подана заява про перегляд, в наданій для прикладу постанові Верховний Суд України погодився з висновками судів попередніх інстанцій про відмову у задоволенні позову в частині про виселення, що не дає підстав для висновку про те, що Верховний Суд України дійшов протилежних висновків щодо заявлених вимог.

Керуючись статтями 355, 360 ЦПК України, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України

у х в а л и л а:

У допуску до провадження Верховного Суду України справи за позовом публічного акціонерного товариства акціонерний банк «Укргазбанк» до ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, третя особа - Служба у справах дітей Харківської районної державної адміністрації, про виселення за заявою публічного акціонерного товариства акціонерний банк «Укргазбанк» про перегляд судових рішень відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді Верховного Суду України:А.Г. Ярема Н.П. Лященко Ю.Л. Сенін