Справа № 357/1871/15ц Головуючий у І інстанції Кошель Л.М.
Провадження № 22-ц/780/3389/15 Доповідач у 2 інстанції Ігнатченко Н. В.
Категорія 23 09.06.2015
УХВАЛА

Іменем України

9 червня 2015 року м. Київ

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області в складі:

Головуючого судді : Ігнатченко Н.В.,

суддів : Лащенка В.Д., Поліщука М.А.,

при секретарі : Бобку О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Апеляційного суду Київської області цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 24 квітня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_2 до публічного акціонерного товариства «Київобленерго» в особі Білоцерківського районного підрозділу про визнання права на оплату електроенергії за тарифами, передбаченими для будинків з електроопалювальними установками, -

в с т а н о в и л а:

У квітні 2014 року ОСОБА_2 звернулася до суду з вказаним позовом, обґрунтовуючи вимоги тим, що їй на праві власності належить квартира АДРЕСА_1. У встановленому законом порядку вона отримала дозвіл на встановлення індивідуального опалення (електроопалення) згідно з проектом та звернулась до ПАТ «Київобленерго» в особі Білоцерківського районного підрозділу із заявою про зміну тарифу, який передбачений для житлових приміщень, в яких електроенергія використовується для опалення. Відповідач заяву не задовольнив та продовжував нараховувати оплату електроенергії за попереднім тарифом.

Враховуючи вказане, позивач просила визнати за нею право на оплату за спожиту електроенергію за тарифами, встановленими п. 1.4 Постанови національної комісії, що здійснює регулювання у сфері енергетики від 23 квітня 2012 року № 497, зобов'язати відповідача здійснити перерахунок оплати за спожиту електроенергію за період з 13 вересня 2013 року.

Рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 15 липня 2014 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Київської області від 14 жовтня 2014 року, позов задоволено.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 14 січня 2015 року вказані судові рішення скасовано, справу передано на новий розгляд до суду першої інстанції.

При новому розгляді справи позивач уточнила позовні вимоги та просила суд визнати за нею право на оплату за спожиту електроенергію за тарифами, встановленими населенню, яке проживає в житлових будинках (у тому числі в житлових будинках готельного типу та гуртожитках), обладнаних у встановленому порядку електроопалювальними установками (у тому числі в сільській місцевості), згідно п. 1.3. тарифів, що є додатком до Постанови НКРЕ від 26 лютого 2015 року № 220 «Про встановлення тарифів на електроенергію, що відпускається населенню»; зобов'язати відповідача внести зміни в договір про користування електроенергією від 27 липня 2011 року із застосуванням тарифів, передбаченими для будинків з електроопалювальними установками; зобов'язати відповідача здійснити перерахунок оплати за спожиту електроенергію за період з 13 вересня 2013 року урахуванням тарифів, що зазначені п. 1.4. Постанови НКРЕ № 497 від 23 квітня 2012 року та тарифів, визначених п. 1.3. додатку до Постанови НКРЕ № 220 від 26 лютого 2015 року, встановлених населенню, яке проживає у будинках, обладнаних у встановленому порядку електроопалювальними установками.

Рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 24 квітня 2015 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, позивач подала апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати, з мотивів неправильного застосування судом першої інстанції норм матеріального та порушення норм процесуального права, та ухвалити нове рішення про задоволення позову в повному обсязі.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення сторін, що з'явилися, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід відхилити з таких підстав.

Відповідно до вимог ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає ухвалене з додержанням норм матеріального та процесуального права рішення суду без змін. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Ухвалюючи рішення про відмову в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив відсутності доказів введення в експлуатацію технічно переоснащеної під електроопалення квартири, яка вводилася в експлуатацію у складі багатоквартирного будинку з системою централізованого опалення та газопостачання, але не введена в експлуатацію як квартира обладнана електроопалювальною установкою.

Розглядаючи спір, судова колегія вважає, що місцевий суд повно і всебічно дослідив і оцінив обставини по справі, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює.

Так судом встановлено, що ОСОБА_2 є власницею квартири АДРЕСА_1 та користується електроенергією на підставі договору від 27 липня 2011 року № 200018/76, який укладений між нею та відповідачем, договір діє до 27 липня 2015 року. Позивач отримала дозвіл на встановлення індивідуального опалення (електроопалення) згідно з проектом та звернулась до відповідача із заявою про зміну тарифу, який передбачений для житлових приміщень, в яких електроенергія використовується для опалення. ПАТ «Київобленерго» заяву не задовольнили та продовжували нараховувати оплату електроенергії за попереднім тарифом.

Правовідносини з приводу постачання фізичним особам електричної енергії регулюються ст. 714 ЦК України, статтями 24 - 27 Закону «Про електроенергетику», Правилами користування електричною енергією для населення та Методикою визначення обсягу та вартості електричної енергії, необлікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією.

Відповідно до Закону України «Про електроенергетику», споживачами енергії є суб'єкти господарської діяльності та фізичні особи, що використовують енергію для власних потреб на підставі договору про її продаж та купівлю, Правил користування електричною енергією для населення, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України 26 липня 1999 року № 1357, які регулюють відносини між громадянами (споживачі електричної енергії) та енергопостачальниками. Споживання електричної енергії здійснюється на підставі договору про користування електричною енергією між споживачем та енергопостачальником згідно з типовим договором про користування електричною енергією (п. 3), який у багатоквартирному будинку енергопостачальник укладає з кожним наймачем (власником) квартири (п. 5), а споживачу на правах власності або користування. При цьому, розрахунки населення за спожиту електричну енергію здійснюються на підставі показань приладів обліку за діючими для населення тарифами (цінами) (п. 19), якими є визначена відповідно до нормативно-правових актів НКРЕ ціна (сукупність цін відповідно до часу доби) одиниці електричної енергії, що затверджуються постановами Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики.

Згідно із п. 2.1.2. Порядку застосування тарифів на електроенергію, затвердженого Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики від 23 квітня 2012 року № 498, населенню, яке проживає в багатоквартирних будинках, не газифікованих природним газом і в яких відсутні або не функціонують системи централізованого теплопостачання, відпуск електричної енергії проводиться за тарифом, установленим для населення, яке проживає в житлових будинках (у тому числі в житлових будинках готельного типу та гуртожитках), обладнаних у встановленому порядку електроопалювальними установками (або електроопалювальними установками та кухонними електроплитами).

Підтвердження факту відсутності газифікації природним газом багатоквартирних будинків та відсутності або нефункціонування в зазначених будинках систем централізованого теплопостачання здійснюється на підставі акта, виданого державною інспекцією з енергетичного нагляду за режимами споживання електричної і теплової енергії.

При цьому, акт складається в довільній формі у чотирьох примірниках, один з яких надається відповідному ліцензіату, другий - Раді міністрів Автономної Республіки Крим, обласним, Київській та Севастопольській міським державним адміністраціям, третій - органу місцевого самоврядування, а четвертий - залишається у державній інспекції. Копію акта державна інспекція надає територіальному підрозділу НКРЕ у відповідному регіоні.

Відповідний тариф для зазначеної категорії має застосовуватися з наступного розрахункового періоду після складання відповідного акта державною інспекцією.

Таблиця тарифів є додатком до Постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики від 23 квітня 2012 року № 497 «Про встановлення тарифів на електроенергію, що відпускається населенню»

Постановою НКРЕ № 220 від 26 лютого 2015 року «Про встановлення тарифів на електроенергію, що відпускається населенню», яка зареєстрована в Міністерстві юстиції України 2 березня 2015 року за № 231/26676, з 1 квітня 2015 року були введені нові тарифи на електроенергію, що відпускається населенню. Постанову Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики, від 23 квітня 2012 року № 497 «Про встановлення тарифів на електроенергію, що відпускається населенню» визнано такою, що втратила чинність.

З матеріалів справи вбачається, що будинок № 19 по вулиці Водопійній в м. Біла Церква Київської області вводився в експлуатацію у 1981 році з системою централізованого опалення, тому відключення окремої квартири від централізованого опалення не надає її власнику права використовувати електричну енергію за тарифом на електроопалення.

Позивач має право використовувати електроопалювальний прилад на підставі робочого проекту від 17 вересня 2012 року шифр 07-09. При цьому в квартирі позивача є два альтернативних джерела енергії для обігріву: природний газ та електроенергія, що підтверджується п. 3 направлення на узгодження зміни тарифу від 2 жовтня 2013 року. Тобто, на підставі наданих документів, позивач має право використовувати будь-яке джерело енергії для обігріву на власний розсуд за тарифами встановленими для даної квартири в багатоповерховому будинку, окрема квартира якого обладнана автономним опаленням.

Згідно листа НКРЕ від 7 травня 2013 року № 3100/13/47-13, об'єкт архітектури (зокрема, будинок) або квартиру слід вважати обладнаними електроопалювальними електроустановками в установленому порядку за наявності проектної документації на об'єкт архітектури (будинок) або квартиру - технічного паспорта БТІ, відповідно до якого об'єкт архітектури (будинок) або квартиру обладнано електроопалювальної установкою. Лише такий об'єкт архітектури (будинок) або квартиру слід вважати обладнаним електроопалювальною установкою в установленому порядку. Підставою для внесення змін у договір про користування електричною енергією є підтвердження проектною документацією закінченого будівництва або реконструкції та уведенням в експлуатацію в установленому порядку того, що житловий будинок в цілому або його частина (окрема квартира) обладнаний кухонними електроплитами та/або електроопалювальними установками. При цьому, у разі відсутності в проектній документації підтвердження факту обладнання житлового будинку кухонними електроплитами та/або електроопалювальними установками, споживачу для внесення змін у договір щодо зміни тарифної групи необхідно належним чином внести зміни до проекту будинку (квартири), виконати переобладнання (реконструкцію) з подальшим введенням в експлуатацію, після чого звернутися до енергопостачальника щодо необхідності внесення змін до договору про користування електричною енергією.

Таким чином, відповідні зміни до договору про користування електричною енергією в частині визначення тарифної групи, відповідно до якої проводяться розрахунки за спожиту електричну енергію - можуть бути внесені лише після проведення комплексу необхідних робіт з приведення у відповідність до вимог законодавства технічної документації на квартиру позивача.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 57, ч. 1 ст. 58, ч. 2 ст. 59 та ч. 4 ст. 60 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

В порушення указаних вимог процесуального закону ОСОБА_2 не надала суду належних та допустимих доказів підтвердження факту введення в експлуатацію технічно переоснащеної під електроопалення квартири АДРЕСА_1, яка свого часу вводилася в експлуатацію у складі багатоквартирного будинку з системою централізованого опалення та газопостачання, але не введена в експлуатацію як квартира обладнана електроопалювальною установкою.

А тому, відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про те, що сам по собі факт використання для обігріву помешкання позивача електроопалювальної установки, не дає їй права використовувати тариф на електроопалення до вчинення всього комплексу робіт, зокрема, передбачених листом НКРЕ від 7 травня 2013 року № 3100/13/47-13.

Зважаючи на викладене, докази та обставини, на які посилається апелянт в апеляційній скарзі були предметом дослідження судом першої інстанції та додаткового правового аналізу не потребують, оскільки при їх дослідженні та встановленні судом були дотримані норми матеріального та процесуального права.

Відповідно до п. 1 ст. 307 ЦПК України за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право постановити ухвалу про відхилення апеляційної скарги і залишення рішення без змін.

За таких обставин рішення суду ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права і передбачених законом підстав для його скасування при апеляційному розгляді не встановлено.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 303, 307-308, 313 - 315, 316 ЦПК України, колегія суддів ,-

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 24 квітня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий

Судді: