Справа № 219/6861/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25.11.2015 року м. Артемівськ

Артемівський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючого судді Конопленко О.С.

за участю секретаря Азямової О.В.

позивача ОСОБА_1

представників позивача ОСОБА_2, ОСОБА_3

представника відповідача ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі м. Артемівська цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_5 про визначення додаткового строку для прийняття спадщини

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 03 серпня 2015 року звернулась до суду з позовною заявою до Парасковіївської сільської ради Артемівського району Донецької області про визначення додаткового строку для прийняття спадщини. 25 вересня 2015 року за клопотанням представника позивача ОСОБА_2 судом замінено первісного відповідача Парасковіївську сільську раду Артемівського району Донецької області належним відповідачем ОСОБА_5. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що вона здійснювала догляд за своєю сусідкою та близькою подругою ОСОБА_7, в подяку за що остання склала заповіт на ім'я позивача та чомусь на соціального робітника ОСОБА_5, яким заповіла належну їй квартиру АДРЕСА_1. ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_7 померла, після чого відкрилась спадщина на належну їй квартиру. Але через похилий вік, страждання на глухоту, через яку позивач має складнощі в спілкуванні, та хворобливим станом її доньки, яка постійно потребувала стороннього догляду з боку позивача, ОСОБА_1 не змогла вчасно звернутись до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини. Крім того, соціальний робітник ОСОБА_5 забрала з квартири померлої ОСОБА_7 оригінали правовстановлюючих документів на спадкову квартиру, оригінали заповіту та свідоцтва про смерть, через що позивач була вимушена отримувати дублікати вказаних документів, що також ускладнило її своєчасне звернення до нотаріуса. Враховуючи вищевказані обставини, позивач вимушена звернутись до суду із даним позовом.

19 жовтня 2015 року позивачем надано до суду уточнену позовну вимогу, якоюдоповнила, що після смерті спадкодавця ОСОБА_7 позивач займалась її похованням, смерть близької подруги стала для неї тяжкою втратою, яка значно погіршила її здоров'я. Крім того, після смерті ОСОБА_7 в позивача були об'єктивні сімейні проблеми, а саме, її донька інвалід 2 групи мала ускладнення із здоров'ям, перенесла операцію з ампутації ноги внаслідок чого отримала 1 групу інвалідності, була прикута до ліжка і потребувала постійного догляду протягом 6 місяців з боку позивача. При цьому, позивач має ще двох дітей, які також є інвалідами. Враховуючи такі складні сімейні обставини, а також те, що оригінали правовстановлюючих документів на спадкову квартиру, свідоцтво про смерть та заповіт забрала соціальний працівник ОСОБА_8 разом із донькою ОСОБА_5, позивач не мала змоги відновити ці документи і вчасно звернутись до нотаріуса, внаслідок чого пропустила строк для прийняття спадщини, але на теперішній час вона має всі необхідні документи і бажає скористатись своїм правом на звернення до нотаріуса для прийняття спадщини.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 свої позовні вимоги підтримала в повному обсязі і просила їх задовольнити, при цьому пояснивши аналогічні обставини, викладені в позовній заяві та її уточненні.

Представник позивача ОСОБА_2 підтримав позовні вимоги та просив задовольнити їх в повному обсязі, зазначивши, що підстави пропуску позивачем строку для прийняття спадщини після смерті ОСОБА_7 є об'єктивними та обґрунтованими повною мірою, оскільки після смерті близької подруги, яку позивач знала більше 20 років, вона зазнала моральних страждань, в той же час, протягом всього строку для прийняття спадщини вона здійснювала догляд за донькою-інвалідом, яка була прикута до ліжка через ампутацію ноги. Крім того, в позивача не було оригіналів необхідних документів для звернення до нотаріуса, так як правовстановлюючі документи на спадкову квартиру, свідоцтво про смерть ОСОБА_7 та заповіт забрали відповідач ОСОБА_5 разом з матір'ю ОСОБА_8 Таким чином, через вказані обставини, юридичну необізнаність, похилий вік та поганий слух позивач запізно звернулась за дублікатами необхідних документів, але на сьогодні вона їх отримала і хоче реалізувати своє право на прийняття спадщини.

Представник позивача ОСОБА_3 позовні вимоги підтримала і просила суд їх задовольнити в повному обсязі, при цьому пояснила, що знає ОСОБА_1 давно і їй відомо, що остання дійсно багато років допомагала своїй подрузі та сусідці ОСОБА_7, після смерті якої залишилась квартира. 27 липня 2015 року вона зустріла в коридорі Парасковіївської сільської ради ОСОБА_1, яка була дуже засмучена і розказала, що ОСОБА_7 за життя заповіла їй частину своєї квартири, але вона не може звернутись до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини оскільки друга спадкоємиця ОСОБА_5 не дає їй необхідні документи. Після чого ОСОБА_3 вирішила допомогти ОСОБА_1, яка через похилий вік та глухоту зазнає складнощів у спілкуванні. Того ж дня вони отримали в сільській раді дублікати заповіту та свідоцтва про смерть ОСОБА_7 28 липня 2015 року ОСОБА_3 разом з ОСОБА_1 звернулись до другої Артемівської державної нотаріальної контори, але дізнались, що пропустили строк для подачі заяви для прийняття спадщини.

Відповідач ОСОБА_5 в судове засідання не з'явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності за участю її представника ОСОБА_4, у задоволенні позовних вимог просила відмовити.

Представник відповідача ОСОБА_4 позовні вимоги не підтримав та просив у їх задоволенні відмовити, оскільки причини пропуску ОСОБА_1 строку для звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини є неповажними і надуманими.

Допитаний у якості свідка ОСОБА_10 пояснив суду, що він є сином позивача ОСОБА_1, при цьому зазначив, що він є інвалідом дитинства і проживає разом з матір'ю. Також в ОСОБА_1 є донька ОСОБА_17, яка також є інвалідом. Крім того, позивач мала ще доньку ОСОБА_18, яка теж була інвалідом і ІНФОРМАЦІЯ_7 року померла. Враховуючи, що троє дітей позивача є інвалідами, остання постійно допомагає їм та здійснювала догляд за померлою донькою ОСОБА_18 протягом тривалого часу до її смерті. Також свідок пояснив, що позивач здійснювала догляд за сусідкою і подругою ОСОБА_7, яка заповіла свою квартиру ОСОБА_1

В судовому засіданні свідок ОСОБА_8 пояснила, що вона є соціальним працівником районного територіального центру обслуговування населення на дому. Відповідач є її донькою. З 2011 року свідок працює соціальним працівником і допомагала ОСОБА_7, приходила до неї додому двічі на тиждень. Наприкінці вересня 2014 року ОСОБА_7 впала і травмувала ногу внаслідок чого стан її здоров'я різко погіршився і вона стала прикута до ліжка. Оскільки ОСОБА_7 потребувала більшого догляду, який свідок не могла надати їй через зайнятість, вона попросила ОСОБА_1, яка була подругою та сусідкою ОСОБА_7, допомагати останній. ОСОБА_1 погодилась лише годувати ОСОБА_7, а здійснювати гігієнічні процедури відмовилась, у зв'язку з чим свідок попросила свою доньку ОСОБА_5 допомагати їй по догляду за ОСОБА_7 Наприкінці листопада 2014 року ОСОБА_7 виявила бажання скласти заповіт на свою квартиру. Свідок запросила секретаря сільської ради для посвідчення заповіту. 01 грудня 2014 року секретар Парасковіївської сільської ради Заікіна І.Л. прийшла до квартири ОСОБА_7, і, у зв'язку з тим, що хвора мала вже на той час поганий зір, попросила запросити двох свідків, яких ОСОБА_8 покликала з числа сусідів ОСОБА_7, а сама пішла. Під час складання заповіту вона не була присутня. ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_7 померла, а через чотири місяці позивач почала просити в неї заповіт та свідоцтво про смерть, але всі документи були в її доньки ОСОБА_5, у зв'язку з чим свідок попросила останню дати ОСОБА_1 копії документів, що ОСОБА_5 і зробила. Але ОСОБА_1 порвала копії документів і сказала, що не хоче вступати в права спадкування, а сплатить ОСОБА_5 половину вартості квартири.

Допитана судом у якості свідка ОСОБА_13 пояснила, що протягом останніх 18 років проживає в АДРЕСА_1. ОСОБА_7 була її сусідкою, з вересня 2014 року стан здоров'я останньої значно погіршився, у зв'язку з чим вранці з 8 години до 12 години до неї кожного дня приходила ОСОБА_1, яка її доглядала. ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_7 померла. Від місцевих жителів свідку відомо, що ОСОБА_7 заповідала свою квартиру ОСОБА_1 та соцпрацівнику ОСОБА_8 Крім того, свідок пояснила, що їй відомо про те, що в ОСОБА_1 була хвора донька, до якої остання кожного дня їздила до м. Артемівська в лікарню.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_14 пояснила, що з вересня 2014 року вона працює в хірургічному відділенні лікарні м. Артемівська медичною сестрою. Протягом всього часу праці свідка у відділенні перебувала ОСОБА_18 з діагнозом цукровий діабет. Під час перебування у лікарні ОСОБА_18 ампутували ногу. Свідок зазначила, що кожного дня до ОСОБА_18 приїздила її мати ОСОБА_1, яка з 8 години ранку до 16 годин завжди перебувала поряд із донькою та доглядала її. В ІНФОРМАЦІЯ_7 року ОСОБА_18 померла.

Допитаний в судовому засіданні у якості свідка ОСОБА_16 пояснив, що в квітні 2015 року він йшов до магазину в с. Парасковіївка, по дорозі побачив ОСОБА_1, яка просила ОСОБА_8 віддати їй документи на квартиру ОСОБА_7, яка померла в ІНФОРМАЦІЯ_1 року, проте, що відповіла ОСОБА_8 свідок не чув. Крім того, свідок пояснив, що йому відомо, що ОСОБА_1 тривалий час доглядала за хворою донькою ОСОБА_7.

Дослідивши матеріали справи, суд дістається висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_5 про визначення додаткового строку для прийняття спадщини знайшли своє підтвердження в судовому засіданні і підтверджені матеріалами справи, тому підлягають частковому задоволенню за наступними підставами.

Відповідно до ч. 3 ст. 10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ст. 212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення.

Згідно до ч. 2 ст. 59 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

На підставі ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами. Які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Докази подаються сторонами та іншими особами які беруть участь у справі.

Відповідно до вимог частини 3 статті 61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Згідно зі ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; 6) як розподілити між сторонами судові витрати; 7) чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; 8) чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову.

Виходячи зі змісту Цивільного кодексу України, зокрема ст. 1272, 1277,відповідачами у справах про визначення додаткового строку на прийняття спадщини можуть бути спадкоємці померлого або органи місцевого самоврядування як представники територіальних громад. При відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 33 ЦПК України, у разі пред'явлення позову до неналежного відповідача суд за клопотанням позивача, не припиняючи розгляду справи, замінює первісного відповідача належним відповідачем, якщо позов пред'явлено не до тієї особи, яка має відповідати за позовом, або залучає до участі у справі іншу особу як співвідповідача.

Враховуючи вищевказані вимоги законодавства України, судом за клопотанням представника позивача ОСОБА_2 25 вересня 2015 року замінено первісного відповідача Парасковіївську сільську раду Артемівського району Донецької області належним відповідачем ОСОБА_5, за заявою якої 02 червня 2015 року заведено спадкову справу після смерті померлої ОСОБА_7, що підтверджується інформацією державного нотаріуса Другої Артемівської державної нотаріальної контори за № 1349/01-16 від 14 вересня 2015 року та Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (а.с. 62-65).

Вимогами статей 1268 та 1270 Цивільного кодексу України встановлено, що спадкоємець за заповітом або за законом має право прийняти спадщину або не прийняти спадщину у шестимісячний строк.

Статтею 1272 Цивільного кодексу України передбачено, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року померла ОСОБА_7, що підтверджено копією свідоцтва про її смерть (а.с. 5).

Відповідно до копії дубліката заповіту від 01 грудня 2015 року ОСОБА_7 заповіла квартиру АДРЕСА_1 ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с. 4).

Згідно довідок, виданих секретарем Парасковіївської сільської ради, № 888 та № 889 від 30 липня 2015 року, ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_4, дійсно була зареєстрована та проживала за адресою: АДРЕСА_1 по день смерті 29 грудня 2014 року, після чого у вказаній квартирі ніхто не зареєстрований (а.с. 6).

Згідно ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Під час вивчення спадкової справи № 320/2015 до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_7, заведеної 02 червня 2015 року Другою артемівською державною нотаріальною конторою, встановлено, що спадкова справа заведена на підставі заяви ОСОБА_5 від 02 червня 2015 року, при цьому в матеріалах справи міститься лише заява ОСОБА_5 та копія свідоцтва про смерть ОСОБА_7, оригінали свідоцтва про смерть та заповіту відсутні. Крім того, встановлено, що позивач не зверталась до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_7, що підтверджується матеріалами спадкової справи № 320/2015.

Згідно п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

В обґрунтування поважності пропуску строку на подачу заяви для прийняття спадщини після померлої ОСОБА_7 позивачем зазначено у позові і в судовому засіданні, що вона тяжко переживала смерть близької подруги ОСОБА_7, крім того, протягом всього шестимісячного строку для прийняття спадщини вона здійснювала догляд за своєю важкохворою донькою ОСОБА_18, яка перебувала в хірургічному відділенні лікарні м. Артемівська, куди позивач їздила кожного дня. Доводи позивача в цій частині знайшли своє повне підтвердження в судовому засіданні. Так, відповідно до копії виписки із медичної карти стаціонарного хворого ОСОБА_18, ІНФОРМАЦІЯ_6, з 10 березня 2014 року по 13 травня 2015 року перебувала на стаціонарному лікуванні в хірургічному відділенні Артемівської ЦРЛ з основним діагнозом: цукровий діабет 2 типу та ускладненням основного діагнозу: СДС, змішана форма, Вагнер 2 лівої стопи (тривало незаживаюча рана лівої стопи), виписана у відносно задовільному стані для подальшого лікування в хірурга та «Д» обліку в ендокринолога (а.с. 54). Доводи позивача в частині того, що вона кожного дня відвідувала свою хвору доньку в лікарні підтверджуються показами свідка ОСОБА_14, яка є медичною сестрою в хірургічному відділенні лікарні м. Артемівська, яка пояснила, що позивач, дійсно, кожного дня протягом перебування її доньки ОСОБА_18 відвідувала останню, допомагала їй пересуватись по лікарні на процедури.

Судом встановлено, що 28 червня 2015 року закінчився шестимісячний строк для звернення спадкоємців за заповітом померлої ОСОБА_7 із заявою про прийняття спадщини за заповітом до нотаріуса. При цьому, позивач ОСОБА_1, яка є спадкоємцем за заповітом після померлої ОСОБА_7, звернулась до суду з позовом про визначення додаткового строку для прийняття спадщини 03 серпня 2015 року.

Беручи до уваги проміжок часу - термін, який був пропущений позивачем, причини пропуску строку, і інші встановлені обставини подій, суд приходить до висновку, що позивачем строк пропущено з поважної причини, тому позов підлягає задоволенню.

Разом з тим, визначаючи додатковий строк для прийняття спадщини позивачу, враховуючи принципи рівності, справедливості та законності, суд вважає за необхідне частково задовольнити позовні вимоги в частині визначення тривалості строку для прийняття спадщини. Так, враховуючи причини про пуску строку, які суд визнав об'єктивними, непереборними та такими, що викликали істотні труднощі для позивача на звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, суд вважає за необхідне визначити тривалість додаткового строку для прийняття спадщини два місяці.

На підставі викладеного, керуючись. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», ст.ст. 1268, 1270, 1272, 1277 Цивільного кодексу України, ст.ст. 10, 11, 33, 57, 59, 60, 61, 131, 208, 209, 212-215 Цивільного процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_5 про визначення додаткового строку для прийняття спадщини - задовольнити частково.

Визначити ОСОБА_1, як спадкоємиці ОСОБА_7, померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 року, додатковий строк 2 (два) місяця для прийняття спадщини, який рахувати з дня набрання рішенням законної сили.

Повний текст рішення виготовлено 30 листопада 2015 року.

Апеляційну скаргу на рішення може бути подано до Апеляційного суду Донецької області через Артемівський міськрайонний суд Донецької області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти діб з дня отримання копії цього рішення.

Суддя О.С.Конопленко