Справа № 203/1679/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

20 травня 2015 року Кіровський районний суд м. Дніпропетровська

у складі: головуючого судді - Маймур Ф.Ф.

при секретарі - Авраменко А.М.

за участю: представника позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпропетровську цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

23 березня 2015 року ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся до Кіровського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості (а.с. 1-3).

Позивач у позовній заяві та представник позивача у судовому засіданні в обґрунтування позовних вимог, посилались на те, що між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_2 був укладений кредитний договір № DNK0GA00000072 від 01.02.2008 року, за умовами якого, позивач надав, а відповідач отримав у кредит грошові кошти зі сплатою відсотків за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлених кредитним договором. Свої зобовязання за кредитним договором відповідач належним чином не виконує, у звязку з чим у нього виникла заборгованість, яку відповідач добровільно не погашає, тому позивач звернувся до суду та просив суд стягнути з відповідача у рахунок повернення заборгованості за кредитним договором № DNK0GA00000072 від 01.02.2008 року 60 168,38 дол. США, що за офіційним курсом НБУ станом на 20.02.2015 року є еквівалентом 1 675 689,39 грн. та стягнути судові витрати (а.с. 1-3).

У судовому засіданні представник позивача заявлені позовні вимоги підтримав у повному обсязі та наполягав на їх задоволенні.

Відповідач у судове засідання не зявився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив, за таких обставин суд вважає можливим розглянути дану цивільну справу у заочному порядку відповідно до вимог Глави 8 Розділу ІІІ ЦПК України.

Дослідивши матеріали даної цивільної справи, суд приходить до наступного висновку з таких підстав.

Судом встановлено, що 01.02.2008 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_2 був укладений кредитний договір № DNK0GA00000072 за умовами якого, позивач зобовязався надати кредитні кошти шляхом видачі готівки через касу на строк з 01.02.2008 року по 01.02.2018 рік, включно, у вигляді не поповнюваної лінії у розмірі 22 143,20 дол. США на наступні цілі: у розмірі 20 000 дол. США на ремонт будинку, а також у розмірі 2 143,20 дол. США на сплату страхових платежів, а відповідач зобовязався повернути отриманий кредит і сплатити відсотки за користування кредитом у розмірі 1 % на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом в строки та в порядку встановлених кредитним договором, що підтверджується письмовими доказами, наявними в матеріалах справи (а.с. 12-19, 60, 61).

Встановлено, що у ОСОБА_2 перед ПАТ КБ «ПриватБанк» виникла заборгованість за кредитним договором № DNK0GA00000072 від 01.02.2008 року, яка станом на 20.02.2015 року становить 60 168,38 дол. США, що відповідно до офіційного курсу НБУ станом на 20.02.2015 року є еквівалентом 1 675 689,39 грн., яка складається з заборгованості за кредитом 20 393,80 дол. США (567 967,33 грн.), заборгованості по процентам за користування кредитом 14 610,31 дол. США (406 897,13 грн.), заборгованості по комісії за користуванням кредитом 451,99 дол. США (12 587,92грн.), пені та штрафів - 24 712,28 дол. США (688 236,99 грн.), що підтверджується копією розрахунку заборгованості та витягом НБУ, наявними в матеріалах справи (а.с. 5-11).

Правовідносини, які виникли між сторонами урегульовані нормами Цивільного кодексу України та умовами укладених між сторонами договору.

Згідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу.

Частиною 1 ст. 527 ЦК України передбачено, що боржник зобовязаний виконати свій обовязок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобовязання.

За змістом ст. 610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання).

Відповідно до норми ст. 1050 ЦК України, в контексті положення ст.1054 ч.2 ЦК України, якщо кредитним договором встановлений обовязок позичальника повернути кредит частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини кредитор має право вимагати дострокового повернення частини кредиту, що залишилась зі сплатою процентів.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Оцінюючи усі докази, які були дослідженні судом у судовому засіданні у їх сукупності та враховуючи вимоги позивача до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором № DNK0GA00000072 від 01.02.2008 року, яка станом на 20.02.2015 року становить 60 168,38 дол. США, що відповідно до офіційного курсу НБУ станом на 20.02.2015 року є еквівалентом 1 675 689,39 грн., яка складається з заборгованості за кредитом 20 393,80 дол. США (567 967,33 грн.), заборгованості по процентам за користування кредитом 14 610,31 дол. США (406 897,13 грн.), заборгованості по комісії за користуванням кредитом 451,99 дол. США (12 587,92грн.), пені та штрафів - 24 712,28 дол. США (688 236,99 грн.), приймаючи до уваги, що у судовому засіданні знайшов підтвердження факт невиконання ОСОБА_2 своїх зобовязань за кредитним договором щодо сплати кредиту та процентів за користування кредитом, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, та вважає за можливе стягнути з ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» у рахунок повернення заборгованості за кредитним договором № DNK0GA00000072 від 01.02.2008 року 1 675 689,29 грн.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат на підставі ст. 88 ЦПК України, суд вважає за необхідне судові витрати понесені позивачем (а.с.1) покласти на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 509, 526, 527, 610, 1054 ЦК України, ст.ст. ст.ст. 10, 11, 60, 88, 212, 213, 215 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В :

Стягнути з ОСОБА_2 (ІПН: НОМЕР_1) на користь Публічного акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» у рахунок повернення заборгованості за кредитним договором № DNK0GA00000072 від 01.02.2008 року станом на 20.02.2015 року 1 675 689,29 грн., яка складається з заборгованості за кредитом 567 967,33 грн., заборгованості по процентам за користування кредитом 406 897,13 грн., заборгованості по комісії за користуванням кредитом 12 587,92 грн., пені та штрафів 688 236,99 грн. та у рахунок повернення судових витрат 3 654 грн., а разом 1 679 343,29 грн.

Рішення суду набирає законної сили в порядку передбаченому ст. 223 ЦПК України.

Заочне рішення може бути переглянуте судом за письмовою заявою відповідача про перегляд заочного рішення, яка може бути подана відповідачем протягом 10 днів з дня отримання копії рішення.

Заочне рішення суду може бути оскаржено позивачем протягом 10 днів з дня проголошення рішення шляхом подання апеляційної скарги до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Кіровський районний суд м. Дніпропетровська.

Суддя Ф.Ф. Маймур