Справа № 524/1157/15-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.05.2015 року Автозаводський районний суд м. Кременчука Полтавської області в складі:

головуючого - судді - Предоляк О.С.

при секретарі - Коваль Т.М

з участю представника позивача ОСОБА_1, представників відповідачів: Крюківського ВДВС Кременчуцького МУЮ - Савченко Д.В., Автозаводського ВДВС Кременчуцького МУЮ Меренкова Д.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Кременчуці цивільну справу за позовом ОСОБА_6 до Крюківського ВДВС Кременчуцького МУЮ, Автозаводського ВДВС Кременчуцького МУЮ та ОСОБА_7 про звільнення майна з -під арешту, -

В С Т А Н О В И В

У лютому 2015 року до суду звернувся ОСОБА_6 з позовом про звільнення майна з -під арешту.

Зазначає, що постановою державного виконавця при примусовому виконанні рішення суду накладено арешт належну йому на праві власності 1/3 частку квартири АДРЕСА_1.

10.02.2011 року винесено постанову про закінчення виконавчого провадження у зв"язку з повним фактичним виконанням виконавчого документу.

Просить звільнити з-під арешту, накладеного постановою державного виконавця Автозаводського ВДВС Кременчуцького МУЮ Гоголєвої А.В. АЕ 559215 від 04.12.2008 року майно, належне на праві власності ОСОБА_6, а саме 1/3 частини квартири АДРЕСА_1 у м Кременчуці Полтавської області номер обтяження 8261541.

У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_6 - ОСОБА_1 позов підтримує, просить задовольнити.

Представник відповідача Автозаводського ВДВС Кременчуцького МУЮ -Меренков Д.В. заперечує проти позову.

Представник відповідача Крюківського ВДВС Кременчуцького МУЮ - Савченко Д.В. просить виключити Крюківський ВДВС Кременчуцького МУЮ з числа відповідачів.

Відповідач ОСОБА_7 у судове засідання не прибула. Надала письмову заяву в якій проти позову не заперечує.

Суд, вислухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Частинами 1 статей 319, 321 ЦК України передбачено право власника володіти, користуватися, розпоряджатися своїм майном на власний розсуд. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно із ст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Зі ч.1, 2 ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження» постає, що особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі прийняття судом рішення про зняття арешту з майна арешт з майна знімається за постановою державного виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини.

Судом встановлено, що рішенням Автозаводського районного суду м Кременчука Полтавської області від 28.11.2007 року задоволено позов ОСОБА_7 до ОСОБА_6 про стягнення заборгованості на суму 13 104, 88 грн

04.12.2008 року постановою державного виконавця при примусовому виконанні рішення Автозаводського районного суду м Кременчука Полтавської області від 28.11.2007 року накладено арешт на належну ОСОБА_6 1/3 частини квартири АДРЕСА_1 .

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження» арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно боржника може накладатися державним виконавцем шляхом: винесення постанови про арешт коштів та інших цінностей боржника, що знаходяться на рахунках і вкладах чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах; винесення постанови про арешт коштів, що перебувають у касі боржника або надходять до неї; винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження; проведення опису майна боржника і накладення на нього арешту.

Згідно даних ЄДРВП виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа №23800 від 06.11.2007 року, виданого Автозаводським районним судом м Кременчука про стягнення з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_7 боргу у сумі 13 265, 8/8 грн., який надійшов до Крюківського ВДВС Кременчуцького МУЮ для виконання за належністю 10.02.2011 року закінчено у зв"язку з повним фактичним виконанням виконавчого документу

Відповідно до п.1 ст.50 Закону України "Про виконавче провадження" у разі закінчення виконавчого провадження арешт, накладений на майно боржника, знімається, скасовуються інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у зв'язку із завершенням виконавчого провадження.

Право на звернення до суду з позовом про скасування арешту майна передбачено ст.60 Закону України "Про виконавче провадження".

У пункті 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 серпня 1976 року № 6 "Про судову практику в справах про виключення майна з опису" роз'яснено, що відповідачами в таких справах суд притягує боржника, особу, в інтересах якої накладено арешт на майно, і в необхідних випадках - особу, якій передано майно, якщо воно було реалізоване.

Наведе свідчить про те, що безпідставне обтяження майна позивача перешкоджає йому у реалізації права на розпорядження своєю власністю, відтак, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Судові витрати підлягають розподілу згідно ст.. 88 ЦПК України.

Керуючись ст. 317-319,321 ЦК України, ст. ст.ст. 14, 57 - 59, 88, 208, 209, 212 - 215, 218, 223 ЦПК України,

В И Р І Ш И В

Позов ОСОБА_6 - задовольнити частково.

Звільнити з-під арешту, накладеного постановою державного виконавця Автозаводського ВДВС Кременчуцького МУЮ Гоголєвої А.В. АЕ 559215 від 04.12.2008 року майно, належне на праві власності ОСОБА_6, а саме 1/3 частини квартири АДРЕСА_1 у м Кременчуці Полтавської області номер обтяження 8261541.

Стягнути з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_6 у повернення сплачених судових витрат: судового збору в розмірі 243, 60 грн.

В іншій частині відмовити у задоволенні позову.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного Суду Полтавської області через Автозаводський районний суд м. Кременчука Полтавської області шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду протягом десяти днів.

Рішення набирає законної сили після закінчення строків подання апеляційної скарги або розгляду справи Апеляційним судом, якщо рішення не скасовано.

Суддя