Провадження № 22-ц/780/3464/15 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_1
Категорія 46 17.06.2015
УХВАЛА

Іменем України

17 червня 2015 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області в складі:

головуючого Приходька К.П.,

суддів Білоконь О.В., Голуб С.А.,

при секретарі: Микитенко Д.А.,

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 20 квітня 2015 року за позовом ОСОБА_2 до Державного підприємства «Центр державного земельного кадастру», ОСОБА_3 Держземагенства у Києво-Святошинському районі, ОСОБА_4, Бобрицької сільської ради Києво-Святошинського району Київської області, третя особа: Садове товариство «Стимул» пор визнання незаконним державного акту, визнання незаконними дій та зобов»язання вчинити дії,-

встановила:

у грудні 2014 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом.

Мотивував свої вимоги тим, що він як спадкоємець, здійснює переоформлення земельної ділянки в СТ «Стимул» на території Бобрицької сільської ради, яка з 2000 рокуналежала на праві власності його дружині ОСОБА_5 Право власності на вказану земельну ділянку підтверджується державним актом на право власності І-КВ №073482 від 30.06.2000 року (копія додається), в якому визначені її межі. Надання на праві власності земельної ділянки його дружині підтверджується також архівною довідкою Києво-Святошинської районної державної адміністрації від 02.08.2013 року.

На вказаній земельній ділянці розташований садовий будиночок з надвірними будівлями та спорудами, право власності на який також належить дружині позивача та підтверджується свідоцтвом про право власності від 15.01.2004 року, виданим на підставі рішення виконкому Бобрицької сільської ради від 25.11.2003 року №88. Право власності на вказаний будинок було зареєстровано в Києво-Святошинському бюро технічної інвентаризації (витяг №2710057 від 31.01.2004 року).

В Акті державної прийомки в експлуатацію садового будинку, складеного державною прийомною комісією та затвердженого рішенням виконкому Бобрицької сільської ради від 25.11.2003 року №83 (копія додається), а також в технічному паспорті, складеному Києво- Святошинським БТІ 12.09.2003 року зафіксовано розмір земельної ділянки, який фактично знаходиться в користуванні забудовника - 700 кв.м, а також межі вказаної земельної ділянки.

В свою чергу у зв»язку зі смертю дружини 15.12.2012 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть від 18.12.2012 року (копія додається), позивачем як спадкоємцем, було розпочато проведення переоформлення права власності на вказану земельну ділянку.

З метою присвоєння вказаній земельній ділянці кадастрового номера, на його замовлення, на підставі технічного завдання та згідно Державного акту І-КВ №073482, було розроблено технічну документацію із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості). Розробником технічної документації є ТОВ «Земельний кадастр».

Для розроблення вказаної технічної документації 14.12.2013 року також було отримано довідку від Голови правління СТ «Стимул», видану на імя дружини, про підтвердження того, що вона є членом СТ «Стимул» та власником ділянки №5.

У розробленій технічній документації визначені кути поворотів зовнішніх меж земельної ділянки за допомогою електронних геодезичних приладів. По матеріалам польових робіт складено кадастровий план в масштабі 1:500 з вказанням суміжних землекористувань, каталогом координат, довжин ліній та дирекційних кутів, а також угідь та визначено площу індивідуальної земельної ділянки 0,0700га., - для садівництва. При цьому серед суміжних земельних ділянок за результатом проведення обмірів визначено лише землі гр. ОСОБА_6, гр. ОСОБА_7, землі загального користування (проїзд), а також землі гр. ОСОБА_8

Але серед суміжних земельних ділянок земельна ділянка гр. ОСОБА_4 не зазначається.

18.12.2013 року було складено Акт прийомки-передачі межових знаків на зберігання, згідно якого встановлено та закріплено в натурі (на місцевості) межовими знаками межі земельної ділянки. При цьому, відповідно до вказаного акту, власниками суміжних земельних ділянок (ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8К.) претензій до існуючих меж не заявлено.

Пізніше 30.05.2014 року позивач звернувся до ОСОБА_3 Держземагенства у Києво-Святошинському районі з заявою про внесення відомостей про вказану земельну ділянку до ДЗК.

Але, у внесенні відомостей про вказану земельну ділянку до ДЗК було відмовлено у зв»язку з тим, що вона накладається на суміжну земельну ділянку з кадастровим номером :01:051:5016, що обліковується згідно Національної кадастрової системи за ОСОБА_4 (рішення державного кадастрового реєстратора ОСОБА_3 Держземагенства у Києво-Святошинському районі ОСОБА_9 №РВ-014 від 02.06.2014 року).

Отримавши вказану відмову, позивач звернувся до Головного управління Держземагенства у Київській області. Однак, листом від 15.07.2014 року №Б-1264/0-2276/6-14 Держземагенство України повідомило лише те, що дії або бездіяльність може бути оскаржені в судовому порядку.

Головне управління Держземагенства у Київській області повідомило, що відповідно до ст.9 Закону України «Про Державний земельний кадастр» державний кадастровий реєстратор має доступ до всіх відомостей ДЗК, самостійно приймає рішення про внесення відомостей до нього, надання таких відомостей, про відмову у здійсненні таких дій. Втручання будь-яких органів, посадових і службових осіб, громадян чи їх об»єднань у діяльність державного кадастрового реєстратора, пов»язану із здійсненням державної реєстрації земельних ділянок, забороняється. Згідно з пунктом 12 Порядку ведення ДЗК відомості ДЗК є офіційними і вважаються об»єктивними та достовірними, якщо інше не встановлено судом.

При цьому, вказаним листом Головне управління Держземагенства у Київській області повідомило, що відомості про земельну ділянку гр. ОСОБА_4 з кадастровим номером :01:051:5016 були перенесені з обліку земель під час формування ДЗК. Вказаний кадастровий номер було присвоєно земельній ділянці гр. ОСОБА_4 на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) та виготовлення державного акту на земельну ділянку для ведення садівництва, розробленої землевпорядною організацією ТОВ «Мері-Інвест». Поряд з цим, у листі не заперечується факт «належності» позивачу земельної ділянки, щодо якої він звернувся для внесення її в ДЗК.

ОСОБА_4Ф, як і всі інші учасники СТ «Стимул», приватизував земельну ділянку в межах даного товариства. При цьому місце розташування вказаної земельної ділянки було навпроти моєї земельної ділянки, через дорогу загального користування (схема СТ «Стимул» додається), а її площа складала 0,061га. Так, згідно даних за 1996-2000 роки гр. ОСОБА_4 користувався земельною ділянкою площею 6,1 соток, при цьому сплачував 60 грн. внесків.

Крім того, гр. ОСОБА_4 порушував межі добросусідства, зокрема виніс паркан за межі приватизованої земельної ділянки на землі загального користування - дорогу, яка проходить між моєю та його земельними ділянками.

З урахування уточнених позовних вимог позивач просив визнати незаконними рішення Бобрицької сільської ради від 06.11.2008 року №509 «Про надання дозволу гр. ОСОБА_4 на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,02га., в приватну власність для ведення особистого селянського господарства в селі Бобриця»; рішення Бобрицької сільської ради від 09.08.2012 року №470-14-V «Про надання дозволу на розробку технічної документації щодо проведення інвентаризації земельної ділянки для уточнення меж», рішення Бобрицької сільської ради від 01.11.2012 року №498-15-V «Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо складання документів на право власності на земельну ділянку для ведення садівництва в с/т «Стимул» Бобрицької сільської ради гр. ОСОБА_4Ф.», державний акт на право власності на земельну ділянку гр. ОСОБА_4Ф, серії АИ №349579 від 07.12.2012 року. Визнати незаконними дії реєстратора ДП «Центр ДЗК» щодо державної реєстрації в Державному земельному кадастрі відомостей про земельну ділянку з кадастровим номером :01:051:5016. Зобов»язати ОСОБА_3 Держкомзему у Києво-Святошинському районі Київської області скасувати державну реєстрацію земельної ділянки з кадастровим номером :01:051:5016, що обліковується за гр. ОСОБА_4

Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 20 квітня 2015 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати рішення Іванківського районного суду Київської області від 06 березня 2015 року та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позов в повному обсязі, визнати незаконними рішення Бобрицької сільської ради №509 від 06.11.2008 року, №470-14-V від 09.08.2012 року, №498-15-V від 01.11.2012 року, державний акт на право власності на земельну ділянку ОСОБА_4 серії АИ №349579 від 07.12.2012 року, визнати незаконними дії реєстратора ДП «Центр ДЗК» щодо державної реєстрації в Державному земельному кадастрі відомостей про земельну ділянку з кадастровим номером 322248061:01:051:5016, зобов»язати ОСОБА_3 Держкомзему скасувати державну реєстрацію земельної ділянки з кадастровим номером 322248061:01:051:5016. Зазначив, що рішення в незаконне, ухвалене в результаті неправильного застосування норм матеріального та процесуального права.

Також зазначив, що суд першої інстанції виніс рішення при неповному з»ясуванні обставин справи, що мають значення для справи.

Колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

У відповідності до ст.213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним та обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з»ясованих обставин справи, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно з ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов»язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених статтею 61 цього Кодексу.

У відповідності до ст.213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом.

Крім того, обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з»ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Стаття 15 ЦК України визначає що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Відповідно до ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

У відповідності до ст.386 ЦК України держава забезпечує рівний захист прав усіх суб»єктів права власності. Власник, який має підстави вважати, що його права можуть бути порушені іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону певних дій, які можуть порушити його право.

Також ст. 91 Земельного кодексу України встановлено, що власники земельних ділянок зобов'язані не порушувати прав власників суміжних земельних ділянок та землекористувачів, а також дотримуватися правил добросусідства.

Статтею 152 ЗК України передбачено, що держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.

Також ч.1 ст.155 ЗК України встановлено, що у разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним.

Згідно з п. «г» ч.3 ст.152 ЗК України захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування.

Судом першої інстанції встановлено, що згідно державного акту на право приватної власності на землю серії 1-КВ № 073482, виданого на ім»я ОСОБА_5, остання була власником земельної ділянки площею 0,070га., що розташована на території Бобрицької сільської ради, с/т «Стимул», цільове призначення для ведення садівництва, на підставі рішення Бобрицької сільської ради від 19 листопада 1999 року № 117.

15.12.2012 року ОСОБА_5 помирає, внаслідок чого позивачем розпочато як спадкоємцем переоформлення права власності на вказану земельну ділянку.

30.05.2014 року позивач звернувся до ОСОБА_3 Держземагенства у Києво-Святошинському районі з заявою про внесення відомостей про вказану земельну ділянку до ДЗК.

Відповідно до рішення №РВ-014 від 02.06.2014 року державним кадастровим реєстратором було відмовлено у внесенні відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру з тих підстав що земельна ділянка, що розташована в Бобрицькій сільські раді с/Т «Стимул» накладається на суміжну земельну ділянку з кадастровим номером :01:051:5016, що обліковується згідно Національного кадастрової системи за гр. ОСОБА_4

Про факт накладення земельної ділянки ОСОБА_5 на земельну ділянку відповідача ОСОБА_4 також зазначено в листі Головного управління Держземагенства у Київській області від 11 вересня 2014 року №Б-775/0-2008/6-14

Крім того рішенням ХVIII сесії IV скликання Бобрицької сільської ради від 06 листопада 2008 року №509 надано ОСОБА_4 дозвіл на складання проекту землеустрою, щодо відведення земельної ділянки площею 0,02га., в приватну власність для ведення особистого селянського господарства в селі Бобриця.

Рішенням ХХІІ сесії ІV скликання Бобрицької сільської ради від 07.05.2009 року №598 надано дозвіл ОСОБА_4 на вибір місця розташування земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства в с. Бобриця СТ «Стимул» вул. Лугова, 23 площею 0,02га., за умови отримання висновків про можливість її відведення для вищевказаних цілей відповідно до ст.151 Земельного кодексу України.

Рішенням ХІV сесії V скликання Бобрицької сільської ради від 09 серпня 2012 року №470-14-V надано ОСОБА_4 дозвіл на розробку технічної документації щодо проведення інвентаризації земельної ділянки для уточнення меж земельної ділянки, яка перебуває у його власності відповідно Державного акту на право приватної власності на землю серія 1-КВ №073495, для ведення садівництва в с. Бобриця СТ «Стимул».

Також рішенням ХV сесії V скликання Бобрицької сільської ради від 01 листопада 2012 року №498-15-V затверджено ОСОБА_4 технічну документацію із землеустрою щодо складання документів на право власності на земельну ділянку площею 0,0815га., для ведення садівництва в с/т «Стимул», Бобрицької сільської ради, Києво-Святошинського району Київської області.

Крім того на підставі Рішенням ХV сесії V скликання Бобрицької сільської ради від 01 листопада 2012 року №498 ОСОБА_4 було видано державний акт на право власності на земельну ділянку площею 0,0815га., що розташована в Київській області, Києво-Святошинський район, Бобрицька сільська рада, с/т Стимул, кадастровий номер :01:051:5016. Згідно опису меж земельної ділянки, згідно державного акта Серія ЯИ №349579, виданого на імя ОСОБА_4, вбачається що дана земельна ділянка від точки А до точки Б межує із землями загального користування (прохід), від точки Б до точки В із землями с/т Янтар, від точки В до точки А із землями загального користування (проїзд).

У відповідності до державного акту на право приватної власності на землю серії 1-КВ №073482, виданого на ім»я ОСОБА_5, остання була власником земельної ділянки площею 0,070га., що розташована на території Бобрицької сільської ради, с/т Стимул, цільове призначення для ведення садівництва, на підставі рішення Бобрицької сільської ради від 19 листопада 1999 року №117.

Згідно до опису меж земельної ділянки зазначеної в даному державному акті вбачається, що земельна ділянка ОСОБА_5 від точки А до точки Б межує із земельною ділянкою гр. ОСОБА_6, від точки Б до точки В із земельною ділянкою гр. ОСОБА_7, від точки В до точки Г із землями загального користування, від точки Г до точки А із земельною ділянкою гр. ОСОБА_8

12.03.2015 року Бобрицькою сільською радою Києво-Святошинського району Київської області направлено до ОСОБА_3 Держземагентва у Києво-Святошинському районі лист в якому вказувалось, що до сільської ради звернулась землевпорядна організація ТОВ «Земельний кадастр» з питанням що при розробці технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для ведення садівництва згідно державного акта серія І-КВ № 073482 гр. ОСОБА_5 в с/т «Стимул» Бобрицької сільської ради Києво-Святошинського району Київської області, були виявлено помилки в координатах суміжних земельних ділянок з кадастровим номерами :01:051:0149; :01:051:5016, тому для впорядкування геодезичних даних по межах вищевказаних земельних ділянках в с/т «Стимул», сільська рада просила прийняти уточнені дані для виправлення технічних помилок у відомостях Державного земельного кадастру.

На запит Києво-Святошинського районного суду Київської області, ОСОБА_3 Держземагенства у Києво-Святошинському районі Київської області надано відповідь №01-21, з якої вбачається, що земельна ділянка з кадастровим номером :01:051:5016 зареєстрована в Державному земельному кадастрі, 25.03.2015 року на підставі заяви власника та передбачених чинним законодавством документів було внесено виправленні відомості до Державного земельного кадастру про вищевказану земельну ділянку. Надати відомості про перетин меж земельної ділянки з кадастровим номером :01:051:5016 та ділянкою ОСОБА_4 не можливо, оскільки в ОСОБА_3 відсутні достатні данні щодо ідентифікації земельної ділянки ОСОБА_4, а саме її кадастровий номер та відомості про її державну реєстрацію.

На підставі вищенаведеного, зіставляючи межі земельної ділянки ОСОБА_5 та земельної ділянки з кадастровим номером :01:051:5016 що належить відповідачу ОСОБА_4 не вбачається що дані земельні ділянки є суміжними.

З відповіді Держземагенства у Києво-Святошинському районі Київської області надано відповідь №01-21, вбачається про неможливість надання відомостей про перетин меж земельної ділянки з кадастровим номером :01:051:5016 та ділянкою гр. ОСОБА_5., після того як 25.03.2015 року було внесено виправленні відомості до Державного земельного кадастру по земельній ділянці відповідача.

Суд першої інстанції прийшов до вірних висновків, що позовні вимоги щодо визнання незаконними рішень сільської та державного акту на право власності на земельну ділянку що належить відповідачу ОСОБА_4 не підлягають до задоволення, оскільки прийняттям даних рішень та видачі державного акту відповідача не порушено право позивача.

Так як вимоги щодо визнання дій Державного підприємства «Центр державного земельного кадастру» незаконними та зобов»язання вчинити дії відповідача ОСОБА_3 Держземагенства у Києво-Святошинському районі, є похідними, то вони є такими що теж не підлягають до задоволення.

Тобто суд першої інстанції дійшов вірного висновку про необхідність відмови у позовних вимогах. Таким чином, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об'єктивно наявні у справі докази, оцінив їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв'язок у сукупності, з»ясувавши усі обставини справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, з урахуванням того, що відповідно до ст.1 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичної особи.

Тому доводи апелянта в апеляційній скарзі про порушення норм матеріального права при його ухваленні, на переконання колегії суддів апеляційної інстанції, не знайшли свого підтвердження і повністю спростовуються дослідженими належними та допустимими доказами по справі.

За таких обставин, колегія судів, вважає, що суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, дав належну оцінку зібраним доказам, вірно послався на закон, що регулює спірні правовідносини, дійшов правильного висновку відмовивши в задоволенні позову.

Оскільки рішення суду ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, колегія суддів вважає за необхідне відхилити апеляційні скарги і залишити рішення суду без змін.

Керуючись: ст.ст.303,307,308,313-315,317,319 ЦПК України колегія суддів, -

ухвалила :

апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити, рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 20 квітня 2015 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді