Дата документу Справа №
Апеляційний суд Запорізької області
Єдиний унікальний № 317/3749/14-ц Головуючий у 1 інстанції Гончаренко П.П.
Провадження № 22-ц/778/3822/15 Суддя-доповідач ОСОБА_1
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 червня 2015 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Запорізької області у складі:

Головуючого: Крилової О.В.,

Суддів: Дзярука М.П.,

ОСОБА_2,

При секретарі Семенчук О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА ОСОБА_3 «ПРИВАТБАНК» на рішення Запорізького районного суду Запорізької області від 24 квітня 2015 року у справі за позовом ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА ОСОБА_3 «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И Л А:

У серпні 2014 року ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості.

В позові зазначало, що відповідно до укладеного договору № ZPAARX14020043 від 27.10.2006 року ОСОБА_4 27.10.2006 року отримала кредит у розмірі 3288,19 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» є правонаступником прав та обов'язків ЗАТ КБ «ПриватБанк».

ОСОБА_4 підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами кредиту фізичним особам «Розстрочка» складає між нею і Банком Договір, про що свідчить підпис ОСОБА_4 у заяві.

У звязку з порушеннями зобовязань за кредитним договором ОСОБА_4 станом на 02.07.2014 року має заборгованість у розмірі 41 902,80 грн., яка складається з: 2776,53 грн. заборгованість за кредитом; 15 803,45 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом; 651,09 грн. заборгованість по комісії за користування кредитом; 1 406,11 грн. пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за договором в період з 02.07.2013 року по 02.07.2014 року; а також штрафи: 500 грн. штраф (фіксована частина), 1031,86 грн. штраф (процентна складова).

ПАТ «КБ « ПРИВАТБАНК», посилаючись на ст.ст. 526, 527,530 ЦК України та умови договору, просило суд стягнути з відповідачки заборгованість за договором в сумі 41 902,80 грн. та судові витрати в розмірі 419,03 грн.

Рішенням Запорізького районного суду Запорізької області від 24 квітня 2015 року у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду, ПАТ «КБ « ПРИВАТБАНК» звернулося до суду з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. Стягнути з ОСОБА_4 на користь ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» понесені судові витрати за подання апеляційної скарги.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю - доповідача, пояснення учасників апеляційного розгляду, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК" до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості, суд першої інстанції виходив із того, що позов було пред'явлено після спливу строку позовної давності.

Колегія суддів погоджується із таким висновком суду з огляду на наступне.

Судом встановлено, що 27.10.2006 року між Закритим акціонерним товариством ОСОБА_3 банк „ПриватБанк", правонаступником якого є ПАТ КБ "ПриватБанк" та відповідачем ОСОБА_4 укладений строковий кредитний договір № ZPAARX14020043, відповідно до умов якого відповідач отримав кредитні кошти у сумі 3288,19 грн. на термін 12 місяців, зі сплатою 1 % на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом із строком дії договору до 26.10.2007 року.

Умовами надання споживчого кредиту фізичним особам («Розстрочка») (Стандарт), а саме п. 5.5 передбачено, що терміни позовної давності по вимогам про стягнення кредиту, відсотків за користування кредитом, винагороди, неустойки, - пені, штрафів, за даним договором встановлюється сторонами тривалістю 5 років.

Відповідно до ст. ст. 1049, 1050 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

За змістом ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Судом першої інстанції також встановлено, що ОСОБА_4 всупереч умовам вищевказаного Договору свого обов'язку по поверненню кредиту належним чином не виконала, у зв'язку з чим станом на 02.07.2014р. утворилася заборгованість у розмірі 41 902,80 грн., яка складається із: заборгованості за кредитом 2 776,53 грн., заборгованості по процентам за користування кредитом 15 803,45 грн., заборгованості по комісії 651,09 грн., 20 200,17 грн. - пені за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором та штрафів: штрафу (фіксована частина) - 500,00 грн., штрафу (відсоткова складова)- 1 971,56 грн.

Заперечуючи проти позову, відповідач в запереченнях до позовної заяви просив суд застосувати строк позовної давності до вимог позивача.

Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Цивільне законодавство передбачає два види позовної давності: загальну і спеціальну.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України).

Для окремих видів вимог законом встановлена спеціальна позовна давність.

Зокрема, частина друга статті 258 ЦК України передбачає, що позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).

Відповідно до статті 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок.

Згідно зі статтею 266 ЦК України зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги.

Згідно з ч. 1 ст. 258 ЦК України для окремих видів вимог законом може встановлюватися спеціальна позовна давність: скорочена або більш тривала порівняно із загальною позовною давністю.

Відповідно до ч.1 ст. 259 ЦК України позовна давність, встановлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін.

Сплив позовної давності є підставою для відмови в позові (ч. 4 ст. 267 ЦК України). Якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту (ч. 5 ст. 267 ЦК України).

Для обчислення давності застосовуються загальні положення про обчислення строків, що містяться у ст. ст. 252-255 ЦК України.

При цьому початок перебігу позовної давності пов'язується не стільки зі строком дії (припинення дії) договору, як з певними моментами (фактами), які свідчать про порушення прав особи (ст. 261 ЦК України).

За змістом цієї норми початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

Відповідно до правової позиції, висловленої Верховним Судом України в постанові від 06 листопада 2013 року в справі № 6-116цс13, за змістом ст. 261 ЦК України початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов.

Перебіг позовної давності за вимогами кредитора, які випливають з порушення боржником умов договору (графіка погашення кредиту) про погашення боргу частинами (щомісячними платежами) починається стосовно кожної окремої частини від дня, коли відбулося це порушення.

Як убачається з розрахунку заборгованості за договором платіж по погашенню заборгованості було здійснено відповідачем в межах строку дії договору лише один раз у грудні 2006 року, тому вже з січня 2007 року позивач міг використати своє порушене право на захист.

Початком перебігу строку позовної давності за вимогами про стягнення заборгованості по даному кредиту є 27 жовтня 2007 року (кінцевий строк дії договору), який сплинув у жовтні 2012 року.

Згідно п.3, п. 4 ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Як убачається з матеріалів справи відповідач звернувся до суду із письмовою заявою про застосування строку позовної давності.

Колегія суддів не приймає до уваги доводи апеляційної скарги представника позивача про переривання строку позовної давності у зв'язку із сплатою відповідачем заборгованості за кредитним договором у серпні 2010 року та у березні 2011 року, оскільки не надано належних та допустимих доказів на підтвердження даних обставин. Навпаки, як убачається з первинного розрахунку заборгованості, якій міститься в матеріалах справи жодних відомостей про сплату відповідачем боргу у розмірі 262 грн. у березні 2011р. немає. Більш того, з меморіального ордеру вбачається, що зазначений платіж було здійснено за іншим кредитним договором №ZP000133 (а.с. 37, 40-41).

Посилання ПАТ КБ "Приватбанк" на сплату відповідачем суми пені у розмірі 1 500,00 грн. у серпні 2010р., що вважається перериванням строку позовної давності, не можуть бути взяті до уваги з огляду на те, що доказів в розумінні ст.ст.57,58 ЦПК України, які б свідчили про те, що саме ОСОБА_4 здійснила цю оплату, матеріали справи не містять, таких доказів позивачем у порядку, передбаченому ст.60 ЦПК України не надано.

Вчинення боржником дій з виконання зобов'язання вважається таким, що перериває перебіг позовної давності, лише за умови, коли такі дії здійснено самим боржником або уповноваженою на це особою, яка представляє боржника у відносинах з кредитором у силу закону, на підставі установчих документів або довіреності.

З наданого позивачем меморіального ордеру не вбачається, що платником є ОСОБА_4 (а.с. 55).

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції в достатньо повному обсязі встановив права і обов'язки сторін, обставини справи, перевірив доводи і заперечення сторін, дав їм належну правову оцінку та ухвалив рішення, яке відповідає вимогам закону.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що рішення судом ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального законодавства, у зв'язку із чим апеляційна скарга підлягає відхиленню, а рішення суду - залишенню без змін.

Керуючись ст.ст.303,307, 308, 313-315,317,319 ЦПК України колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА ОСОБА_3 «ПРИВАТБАНК» - відхилити.

Рішення Запорізького районного суду Запорізької області від 24 квітня 2015 року у цій справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, проте може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подачі касаційної скарги до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий:

Судді: