Справа №583/87/15-ц Головуючий у суді у 1 інстанції - Мовчан Н. В.
Номер провадження 22-ц/788/1102/15 Суддя-доповідач - Дубровна В. В.
УХВАЛА

і м е н е м У к р а ї н и

11 червня 2015 року м. Суми

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - Дубровної В. В.,

суддів - Криворотенка В. І. , Лузан Л. В. ,

з участю секретаря судового засідання - назарової О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні апеляційного суду цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3, ОСОБА_4

на рішення Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 07 квітня 2015 року

у цивільній справі за позовом ОСОБА_4, ОСОБА_3 до Комунального підприємства «Охтирське бюро технічної інвентаризації» ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, третя особа: Охтирська районна державна адміністрація Сумської області,

про визнання незаконними та скасування змін у свідоцтві про право власності та зобов'язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И Л А:

Рішенням Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 07 квітня 2015 року в задоволенні позову ОСОБА_4 та ОСОБА_8 відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_4 та ОСОБА_8 просять скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, по суті позовних вимог.

При цьому зазначають, що суд невірно визначився з характером спірних відносин, невірно застосував норми матеріального і процесуального права.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення ОСОБА_4, представника її та ОСОБА_8 - ОСОБА_9, які апеляційну скаргу підтримують з мотивів у ній викладених, вивчивши матеріали справи, перевіривши рішення в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, а рішення суду - залишенню без змін, з огляду на наступне.

Вирішуючи наявний спір та відмовляючи позивачам в задоволенні їх вимог, суд першої інстанції дійшов висновку, що у порушення ч.1 ст.60 ЦПК України доказів, які б підтверджували порушення їх прав, останніми до суду надано не було, внесені доповнення до реєстраційного запису не змінили зміст свідоцтва про право власності на житло від 12 січня 1994 року.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, оскільки вони відповідають зібраним у справі доказам та суд дійшов їх з дотриманням та правильним застосуванням норм матеріального та процесуального права.

У січні 2015 року позивачі звернулися до суду з позовом, який мотивували тим, що від шлюбу ОСОБА_10 та ОСОБА_11 мають спільних дітей ОСОБА_8, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_3. На підставі розпорядження № 4 від 06 січня 1994 року квартира АДРЕСА_1 передана у спільну сумісну власність в порядку приватизації житла ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_6, ОСОБА_8, ОСОБА_13. ОСОБА_3 участі в приватизації квартири не приймав, оскільки проживав у іншій місцевості. У свідоцтві про право власності на житло від 12.01.1994р. за реєстровим номером у книзі реєстрації 125, яке оформлене і видане відповідно до Положення про порядок передачі квартир (будинків) у власність громадян, зазначено, що квартира АДРЕСА_1 передана у спільну сумісну власність ОСОБА_10 та членам його сімї ОСОБА_14, ОСОБА_8, ОСОБА_13 та ОСОБА_6 Державна реєстрація квартири проведена лише на батька ОСОБА_10, як на об'єкт права особистої власності. Інші співвласники квартири, які реалізували своє право на приватизацію, державну реєстрацію права власності не здійснили. Батько - ОСОБА_10 помер ІНФОРМАЦІЯ_1, відкрилася спадщина на зазначену квартиру, автомобіль та земельну ділянку, однак спадщину після смерті батька ніхто не оформляв, заяв про отримання спадщини не подавалось у квартирі залишилась проживати мати - ОСОБА_11, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2. Після її смерті якої прийняли всі діти шляхом подання заяв про прийняття спадщини. Після смерті матері виникають постійні конфлікти з приводу спадкового майна. Станом на 15 липня 2014 року свідоцтво про право власності на житло від 12 січня 1994 року оглядалося Охтирським міськрайонний судом в ході судового засідання у цивільній справі №583/1411/14-ц, воно відповідало змістом свідоцтву, яке дійсно було видане ОСОБА_10 13 cічня 2015 року при черговому огляді свідоцтва про право власності на житло від 12 січня 1994 року виявлені внесені зміни та доповнення у текст та зміст свідоцтва про право власності на житло від 12 січня 1994 року. Так на зворотній стороні з'явився новий запис: «дописаному: ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_8, ОСОБА_13, ОСОБА_6, вірити та читати так». Вказаний запис підписаний невідомою особою із закріпленням печатки КП «Охтирського МБТІ». Дата внесення зазначеного доповнення відсутня. 13 січня 2015 року за зверненням позивачів до КП «Охтирське МБТІ» отримана відповідь, що записи та доповнення внесені за проханням ОСОБА_5 Вважають внесення змін та доповнень у свідоцтво про право власності на житло від 12 січня 1994 року незаконним, проведення державної реєстрації права власності на померлих та таких, які не виявили на це згоду, є незаконною та такою, що підлягає скасуванню.

Просили: визнати незаконними та скасувати внесені зміни та доповнення у свідоцтві про право власності на житло від 12 січня 1994 року, виданого Охтирською районною державною адміністрацією за реєстровим номером № 125, з відміткою реєстраційного напису про державну реєстрацію особистої приватної власності за ОСОБА_10 квартири АДРЕСА_1, з текстом на зворотньому боці свідоцтва: «Дописаному: ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_8, ОСОБА_13, ОСОБА_6, вірити та читати так», за підписом невідомої особи, без дати внесення змін, завірених печаткою КП «Охтирського МБТІ» та внесені доповнення у відмітку реєстраційного напису про державну реєстрацію права власності на АДРЕСА_1 від 16 лютого1994 року за реєстраційним № 164 після слів «ОСОБА_10, кв.1» внесені доповнення «ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_8, ОСОБА_13, ОСОБА_6», вчинених КП «Охтирське МБТІ» за відсутності підстав для внесення змін та доповнень у свідоцтво, без зазначення дати внесення змін і доповнень у свідоцтво та реєстраційну відмітку, відсутності волевиявлення та свідомих дій на це співвласників квартири ОСОБА_11, смерть якої настала ІНФОРМАЦІЯ_2 та письмової заяви на це ОСОБА_4;

скасувати державну реєстрацію права власності на квартиру АДРЕСА_1 за ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_8, ОСОБА_13, ОСОБА_6, відповідно до внесених змін та доповнень у свідоцтво про право власності на житло від 12 січня 1994 року та реєстраційний напис у вчинений спосіб КП «Охтирське МБТІ».

З матеріалів справи вбачається та судом встановлено, що 22 грудня 1993 року ОСОБА_10, як уповноважений власник квартири, звернувся до Охтирської районної державної адміністрації із заявою про передачу в приватну спільну власність квартиру за адресою: АДРЕСА_1, по 1/6 частині ОСОБА_10, ОСОБА_15, ОСОБА_12, ОСОБА_8, ОСОБА_13, ОСОБА_6 та надав довідку про склад сім'ї.(а.с. 49-50).

06 січня 1994 року за вищевказаною заявою ОСОБА_10, видане розпорядження Охтирської районної державної адміністрації № 4 від 16 січня 1994 року про приватизацію квартири по АДРЕСА_1 (а.с.48).

Вищезазначена квартира належить на праві приватної спільної сумісної власності ОСОБА_10 та членам його сім'ї: ОСОБА_15, ОСОБА_12, ОСОБА_8, ОСОБА_13, ОСОБА_6 в порядку приватизації згідно з Законом України "Про приватизацію державного житлового фонду" на підставі розпорядження Охтирської районної державної адміністрації № 4 від 06 січня 1994 року, що підтверджується копією свідоцтва про право власності на житло від 12 січня 1994 року. На зворотньому боці даного свідоцтва наявні відмітка органу приватизації про реєстрацію свідоцтва за № 125 та реєстраційний запис на документі про право особистої власності, здійснені 16 лютого1994 року Охтирським МБТІ із занесенням в реєстрову книгу за № 169, про те, що вказаний в цьому документі житловий будинок (домоволодіння) у АДРЕСА_1, зареєстроване на праві особистої власності за «ОСОБА_10 кв.1, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_8, ОСОБА_13 та ОСОБА_6, та здійснено застереження «дописаному ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_8, ОСОБА_13 та ОСОБА_6 вірити та читати так». (а.с.14)

Як вбачається з довідки № 01-19/3/594 від 13 березня 2015 року, Охтирською районною державною адміністрацією не приймались розпорядження щодо внесення змін у свідоцтво про право власності на житло від 12 січня 1994 року, видане ОСОБА_10 та членам його сім'ї: ОСОБА_11, ОСОБА_8, ОСОБА_13, ОСОБА_6 на квартиру АДРЕСА_1 (а.с.113).

ОСОБА_10 помер ІНФОРМАЦІЯ_1, а ОСОБА_11 - ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується відповідними копіями свідоцтв про смерть (а.с.12, 13).

Спірна квартира як раніше, так і зараз, належить на праві спільної сумісної власності ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_7

З інформаційної довідки від 05 березня 2015 року вбачається, що відомості про реєстрацію права власності на квартиру АДРЕСА_1 у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно відсутні (а.с. 111-112).

Відповідно до статті 1 Закону України "Про приватизацію державного житлового фонду" в редакції, яка діяла до 09.04.1994р., приватизація державного житлового фонду (далі - приватизація) - це відчуження квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках, призначених для проживання сімей та одиноких осіб, кімнат у квартирах та одноквартирних будинках, де мешкають два і більше наймачів, та належних до них господарських споруд і приміщень (підвалів, сараїв і т.ін.) державного житлового фонду на користь громадян України.

Відповідно до статті 8 вказаного Закону приватизація державного житлового фонду здійснюється уповноваженими на це органами, створеними місцевою державною адміністрацією, та органами місцевого самоврядування, державними підприємствами, організаціями, установами, у повному господарському віданні або оперативному управлінні яких знаходиться державний житловий фонд.

Передача квартир (будинків) у власність громадян здійснюється на підставі рішень відповідних органів приватизації, що приймаються не пізніше місяця з дня одержання заяви громадянина.

Передача квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках у власність громадян з доплатою, безоплатно чи з компенсацією оформляється свідоцтвом про право власності на квартиру (будинок), житлове приміщення у гуртожитку, яке реєструється в органах приватизації і не потребує нотаріального посвідчення.

Положенням про порядок передачі квартир (будинків) у власність громадян, затвердженого наказом Державного комітету України по житлово-комунальному господарству № 56 від 15 вересня 1992 р., визначено порядок передачі квартир (будинків) у власність громадян та перелік документів, що підлягають оформленню.

Пунктами 15 та 16 вказаного Положення визначено, що підготовку та оформлення документів про передачу у власність громадян квартир (будинків) може бути покладено на спеціально створювані агентства, бюро та інші організації, які виконують покладені на них обов'язки на договірних умовах з органом приватизації. Передача квартир (будинків) у власність громадян з доплатою, безоплатно чи з компенсацією оформляється свідоцтвом про право власності на квартиру (будинок), яке реєструється в органах приватизації і не потребує нотаріального посвідчення.

Згідно п.28 зазначеного Положення свідоцтво на право власності на квартиру (будинок) підлягає обов'язковій реєстрації в органах технічної інвентаризації.

Як вбачається з матеріалів справи, свідоцтво про право власності на житло від 12 січня 1994 року, згідно якого квартира АДРЕСА_1 належить на праві спільної сумісної власності гр. ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_8, ОСОБА_13 , ОСОБА_6, було зареєстровано, як того і вимагало Положення, 16 лютого 1994 року за реєстраційним номером 164 (а.с.18, зворотна сторона).

Внесення в подальшому всіх співвласників в Реєстраційний напис Свідоцтва про право власності відповідає змісту свідоцтва про право власності. Жодних недостовірних відомостей у Реєстраційний запис не було внесено. Для здійснення такої дії не вимагається особиста заява кожного із співвласників. Внесенням всіх законних співвласників в Реєстраційний запис ніяким чином не порушуються законні права та інтереси позивачів у справі. Тим більше, як вбачається з пояснень ОСОБА_4 та її представника ОСОБА_9, наданих суду апеляційної інстанції, у провадженні місцевого суду знаходиться справа за їх заявою про визначення часток у праві спільної сумісної власності на квартиру. Між сторонами продовжує існувати спір з приводу як належного їм в порядку приватизації, так і спадкового майна.

Згідно ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод і інтересів.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Позивачами не доведено, в чому полягає порушення права, за захистом якого вони звернулися до суду.

Доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про невірність застосування судом норм матеріального чи порушення процесуального права, яке призвело або могло призвести до невірного вирішення справи.

Таким чином колегія суддів вважає, що рішення суду є законним і обґрунтованим, відповідає вимогам матеріального і процесуального права і підстав для його скасування не вбачається.

У відповідності до ч.1 ст.307 ЦПК України за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право постановити ухвалу про відхилення апеляційної скарги і залишення рішення без змін.

Відповідно до ст.308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без зміни, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Керуючись ст.ст. 307 ч.1 п.1, 308, 313, 314 ч.1 п.1, 315, 317 ЦПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3, ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 07 квітня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий -

Судді -