Апеляційний суд Кіровоградської області
№ провадження 22-ц/781/1209/15 Головуючий у суді І-ї інстанції Крімченко С. А.
Доповідач Кіселик С. А.
РІШЕННЯ

Іменем України

09.06.2015 Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Кіровоградської області в складі :

Головуючого : судді Кіселика С.А.

суддів : Суровицької Л.В., Суржика М.М.

за участю секретаря судового засідання: Гончар О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Кіровограді цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина на час його навчання, за апеляційною скаргою представника ОСОБА_3 - ОСОБА_4 на рішення Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 10 січня 2014,-

В С Т А Н О В И Л А :

В жовтні 2013 року ОСОБА_2 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_3 про стягнення з нього аліментів з розмірі ? частини доходу (заробітку) на своє утримання на час продовження навчання, до досягнення позивачем 23 років - до ІНФОРМАЦІЯ_5 року.

В обґрунтуванні позову зазначив, що він навчається на першому курсі денного відділення фізико-математичного факультету Уманського державного педагогічного університету ім. П. Тичини, тому потребує матеріальної допомоги.

Відповідач, являючись його батьком, ухиляється від виконання батьківських обов'язків, не надає матеріальної допомоги на його утримання, хоча може надавати матеріальну допомогу, так як працює. В зв'язку з продовженням навчання він потребує матеріальної допомоги.

Рішенням Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 10 січня 2014 року позов було задоволено. Стягнуто з ОСОБА_3 на утримання сина ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 аліменти в розмірі 1/4 частини заробітку /доходу/ щомісячно, починаючи з 4 жовтня 2013 року і до закінчення навчання сином ОСОБА_5, тобто до 30 червня 2017 року. Зазначено, що рішення в частині стягнення аліментів за один місяць підлягає негайному виконанню. Вирішено питання з судовими витратами.

В апеляційній скарзі ставиться питання про скасування рішення суду через порушення судом норм матеріального та процесуального права та ухвалення нового рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.

Зазначається зокрема, що на утриманні відповідача знаходяться двоє неповнолітніх дітей 1999 та 2000 року народження. Сукупний дохід, на місяць, на одного члена його сім'ї, складає 667 грн. 45 коп., що є меншим ніж передбачено Законом України «Про прожитковий мінімум на одну особу». Окрім того, зазначає, що має заборгованість по аліментам на утримання позивача і стягнення з відповідача ще й аліментів на утримання сина на період його навчання поставить сім'ю відповідача у дуже скрутне матеріальне становище. Також вказує, що позивач не надав довідки про розмір отримуваної ним стипендії.

Позивачем надано письмове заперечення на апеляційну скаргу.

Заслухавши доповідача, пояснення представника відповідача - ОСОБА_4, яка підтримала доводи апеляційної скарги, представника позивача - ОСОБА_6, яка не визнала апеляційну скаргу, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах, визначених ст..303 ЦПК України, обговоривши доводи апеляційної скарги та розглянувши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст. ст. 10, 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених вимог та на підставі наданих доказів.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були дослідженні в судовому засіданні.

Відповідно до ст. 215 ЦПК України в рішенні суду повинно бути зазначено на підставі яких доказів та з яких мотивів суд вважає встановленою наявність або відсутність фактів якими обґрунтовувались вимоги чи заперечення.

Відповідно до частини 4 статті 10 ЦПК України суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права і обов'язки, попереджує про наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом.

З матеріалів справи вбачається, що справа судом першої інстанції розглянута за відсутності належних доказів, які б давали суду підстави для задоволення позову.

Відповідно до ст.199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Згідно з вимогами ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст.182 СК України, як то: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Згідно роз'яснення п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про застосування судами окремих норм Сімейного Кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" № 3 від 15 травня 2006 року обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання, виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Задовольняючи позов частково, суд першої інстанції виходив із того, що відповідач має можливість надавати матеріальну допомогу своєму повнолітньому сину, який продовжує навчання.

Однак, такий висновок суду ґрунтується не на досліджених у судовому засіданні доказах, а на припущеннях.

Суд першої інстанції обставини справи з'ясував не повно та ухвалив рішення за відсутності у матеріалах справи даних, зокрема: про стан здоров'я та матеріальне становище позивача; стан здоров'я платника аліментів; наявність у нього інших дітей; непрацездатної дружини; матеріальне становище платника аліментів та можливості надавати таку допомогу.

Представник відповідача ОСОБА_4 на підтвердження доводів апеляційної скарги, та в заперечення позову надала, разом із апеляційною скаргою письмові докази які містять відомості про склад сім'ї відповідача, місце роботи, заробітну плату та інші дані щодо його матеріального стану.

Позивачем, разом із запереченнями на апеляційну скаргу, подано письмові докази, які містять інформацію щодо його доходів та витрат.

Згідно ч. 2 ст. 303 ЦПК України апеляційний суд досліджує докази, які судом першої інстанції були досліджені з порушенням встановленого порядку або в дослідженні яких було неправомірно відмовлено, а також нові докази, неподання яких до суду першої інстанції було зумовлено поважними причинами.

Під час з'ясування причин не подання сторонами перелічених вище доказів у суд першої інстанції представник відповідача ОСОБА_4 зазначила, що позивач є особою юридично не грамотною, суд першої інстанції, відповідачу, наслідків неподання доказів на заперечення позову не роз'яснив. Рішення щодо надання доказів відповідачем було прийнято після роз'яснення йому його прав представником, якому відповідач надав довіреність на оскарження рішення суду першої інстанції.

Враховуючи вищезазначене, колегія суддів дійшла висновку, що неподання долучених до апеляційної скарги доказів у суд першої інстанції зумовлено поважною причиною, а тому, вбачає за необхідне з метою ухвалення об'єктивного та справедливого рішення, яке ґрунтується на повно досліджених судом наданих сторонами доказах, прийняти та дослідити надані позивачем та представником відповідача додаткові докази і дати їм належну оцінку.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, є сином ОСОБА_3 (а.с.7).

ОСОБА_2 навчається на першому курсі денного відділення фізико-математичного факультету Уманського державного педагогічного університету ім. П.Тичини, що підтверджується довідкою №052 від 19 вересня 2013 року (а.с.3).

З довідки про заробітну плату ОСОБА_6- матері позивача вбачається, що вона працює медичною сестрою і її середня заробітна плата становить 2019 грн. на місяць.(а.с.6).

З довідки Уманського державного педагогічного університету ім. П.Тичини від 8 лютого №42, долученої до заперечення на апеляційну скаргу, вбачається, що позивач отримує стипендію у розмірі 730 грн. щомісячно.

З довідки про склад сім'ї та місце проживання від 11.01.2014 року та з копії свідоцтв про народження вбачається, що відповідач має цивільну дружину та двох неповнолітніх доньок 1999 та 2000 року народження, які проживають разом з ним і знаходяться на його утриманні (а.с.29-31)

З наданих довідок про середню заробітну плату встановлено, що відповідач, на час розгляду справи в суді першої інстанції, працює водієм автотранспортних засобів та отримує мінливу заробітну плату. За грудень 2013 року її розмір був найбільшим та становив 1681 грн.76 коп. (а.с.33-34).

Його співмешканка ОСОБА_7 є пенсіонером згідно пенсійного посвідчення та отримує пенсію в розмірі 1138,28 грн.(а.с.36-37).

З розрахунку суми заборгованості по аліментам з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_6 на утримання сина ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 вбачається, що у відповідача є заборгованість по аліментам у сумі 26978,93 грн.

Крім того, на виконанні у відділі державної виконавчої служби Олександрійського міськрайонного управління юстиції у Кіровоградській області перебуває виконавчий лист № 398/4282/14 - ц від 14.11.2014 року, що виданий Олександрійським міськрайонним судом у Кіровоградській області про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_7 на утримання дочки ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_4, в розмірі 1/6 частини усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 23 червня 2014 року і до досягнення останньою повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_6 року.

За таких підстав вбачається, що сукупний доход на членів сім'ї відповідача, яка становить чотири особи, нижчий за сукупний доход його колишньої сім'ї - позивача та його матері ОСОБА_6

Отже, при винесенні рішення по справі суд першої інстанції повинен був врахувати цю обставину справи, що ним не було зроблено.

Колегія суддів приймаючи до уваги встановленні обставини вважає, що відповідач у зв'язку із недостатністю його доходу, в суді апеляційної інстанції довів неможливість надання ним допомоги повнолітньому сину, який продовжує навчання. А отже, суд першої інстанції, дійшов помилкового висновку про стягнення аліментів.

За обставин що склались, стягнення аліментів на повнолітнього сина на період його навчання спровокує дисбаланс забезпеченості та порушить права неповнолітніх дітей відповідача, які проживають разом із ним і знаходяться на його утриманні, на їх забезпечення на рівні прожиткового мінімуму.

Крім того, колегія суддів дійшла висновку, що факт визнання відповідачем, у суді першої інстанції, позову при недотриманні судом положень ч. 4 ст. 10 ЦПК України, щодо роз'яснення наслідків вчинення чи не вчинення процесуальних дій, є формальним і не може бути підставою для залишення рішення суду першої інстанції без змін.

Таким чином, рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.

Керуючись ст.ст.303,307, 309,313,314,316 ЦПК України, колегія суддів,-

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_3 ОСОБА_4 задовольнити.

Рішення Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 10 січня 2014року скасувати та ухвалити нове рішення.

В позові ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржено в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий суддя:

Судді: