НОВОМОСКОВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 183/7202/14
№ 2/183/814/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 листопада 2015 року

Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області в складі

судді Городецького Д.І.

секретаря Макаренко А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Миколаївської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області, ОСОБА_2 в інтересах неповнолітнього ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1, треті особи Новомосковська районна державна нотаріальна контора Дніпропетровської області, Управління Держземагенства у Новомосковському районі Дніпропетровської області про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом,

в с т а н о в и в :

14 листопада 2014 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Миколаївської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області, треті особи Новомосковська районна державна нотаріальна контора Дніпропетровської області, Управління Держземагенства у Новомосковському районі Дніпропетровської області про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом.

06 квітня 2015 року ОСОБА_1 звернулася до суду з уточненим позовом до Миколаївської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області, ОСОБА_2 в інтересах неповнолітнього ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1, треті особи Новомосковська районна державна нотаріальна контора Дніпропетровської області, Управління Держземагенства у Новомосковському районі Дніпропетровської області про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом.

В обґрунтування вимог позивач ОСОБА_1 посилалася на те, що 07 лютого 2011 року померла ОСОБА_4.

За життя, 05 квітня 2004 року ОСОБА_4 склала заповіт, посвідчений секретарем виконавчого комітету Миколаївської сільської ради, відповідно до якого, заповідала все належне їй майно ОСОБА_5.

ОСОБА_4 була власником житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, який розташований за адресою: Дніпропетровська область, Новомосковський район, с. Миколаївка, вул. Радянська, № 47.

У встановлений законодавством строк ОСОБА_5 звернувся з заявою про прийняття спадщини після ОСОБА_4, померлої 07 лютого 2011 року, але, не встиг тримати свідоцтво про право на спадщину в звязку з тим, що 05 листопада 2013 року помер.

За життя, 11 січня 2011 року, ОСОБА_5 оформив заповіт, посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_6, відповідно до якого, заповідав все належне йому майно ОСОБА_1.

За життя, 12 січня 2012 року, ОСОБА_5 оформив заповіт, посвідчений секретарем виконавчого комітету Миколаївської сільської ради, відповідно до якого, заповідав ОСОБА_1:

-земельну ділянку площею 3,620 га., надану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та розташована на території Миколаївської сільської ради Новомосковського району, Дніпропетровської області, яка належить йому на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серія І-ДП № 112614, виданого 12 вересня 2002 року;

-земельну ділянку площею 3,990 га., надану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та розташована на території Миколаївської сільської ради Новомосковського району, Дніпропетровської області, яка належить йому на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серія ІІІ-ДП № 095681, виданого 13 серпня 1999 року.

Позивач зазначила, що у встановлений законодавством шестимісячний строк вона звернулася до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_5, померлого 05 листопада 2013 року, але, постановою нотаріуса від 09 липня 2014 року їй було відмовлено у видачі свідоцтва на право на спадщину за заповітом, в звязку з тим, що право власності на житловий будинок не зареєстроване у встановленому законодавством порядку.

В звязку з вищенаведеним, в позовній заяві ОСОБА_1 просила суд:

-визнати за нею право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який розташований за адресою: Дніпропетровська область, Новомосковський район, с. Миколаївка, вул. Радянська, № 47, в порядку спадкування за заповітом після ОСОБА_5, померлого 05 листопада 2013 року;

-визнати за нею право власності на земельну ділянку площею 3,620 га., надану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та розташована на території Миколаївської сільської ради Новомосковського району, Дніпропетровської області, в порядку спадкування за заповітом після ОСОБА_5, померлого 05 листопада 2013 року (Державний акт на право приватної власності на землю серія І-ДП № 112614, виданого 12 вересня 2002 року);

-визнати за нею право власності на земельну ділянку площею 3,990 га., надану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та розташована на території Миколаївської сільської ради Новомосковського району, Дніпропетровської області, в порядку спадкування за заповітом після ОСОБА_5, померлого 05 листопада 2013 року (Державний акт на право приватної власності на землю серія ІІІ-ДП № 095681, виданого 13 серпня 1999 року).

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не зявилася, в своїй заяві просила суд розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримує.

Миколаївська сільська рада Новомосковського району Дніпропетровської області, як відповідач, в своєму листі просила суд розглядати справу без участі її представника.

Відповідач ОСОБА_2, яка дії від імені та в інтересах неповнолітнього ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 в судове засідання не зявилася, про місце, дату і час розгляду справи належним чином повідомлена.

Представники третіх осіб - Новомосковської районної державної нотаріальної контори Дніпропетровської області та Управління Держземагенства у Новомосковському районі Дніпропетровської області в судове засідання не зявилися.

Суд, дослідивши надані позивачем докази, приходить до наступного.

Судом встановлено, що 07 лютого 2011 року померла ОСОБА_4, що підтверджується свідоцтвом про смерть.

Встановлено, що за життя, 05 квітня 2004 року ОСОБА_4 склала заповіт, посвідчений секретарем виконавчого комітету Миколаївської сільської ради, відповідно до якого, заповідала все належне їй майно ОСОБА_5.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 була власником житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, який розташований за адресою: Дніпропетровська область, Новомосковський район, с. Миколаївка, вул. Радянська, № 47, що підтверджується даними Новомосковського районного комунального підприємства Бюро технічної інвентаризації «Інвентаризатор», відповідно до якого, право власності на будинок належало ОСОБА_4 на підставі Свідоцтва про право власності на житловий будинок від 09.09.1990 року, виданого на підставі рішення Новомосковської районної ради від 21.12.1988 року. .

Згідно спадкової справи, з заявою про прийняття спадщини після ОСОБА_4, померлої 07 лютого 2011 року до нотаріальної контори звернувся ОСОБА_5.

Судом встановлено, що за життя ОСОБА_5 не отримав свідоцтва про право на спадщину після ОСОБА_4, померлої 07 лютого 2011 року.

Встановлено, що ОСОБА_5 помер 05 листопада 2013 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть.

Встановлено, що ОСОБА_5 був власником земельної ділянки площею 3,620 га., наданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та розташованої на території Миколаївської сільської ради Новомосковського району, Дніпропетровської області, що підтверджується Державним актом на право приватної власності на землю серія І-ДП № 112614, виданим 12 вересня 2002 року та земельної ділянки площею 3,990 га., наданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та розташованої на території Миколаївської сільської ради Новомосковського району, Дніпропетровської області, що підтверджується Державним актом на право приватної власності на землю серія ІІІ-ДП № 095681, виданим 13 серпня 1999 року.

Судом встановлено, що за життя, 11 січня 2011 року, ОСОБА_5 оформив заповіт, посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_6, відповідно до якого, заповідав все належне йому майно ОСОБА_1.

Також, 12 січня 2012 року, ОСОБА_5 оформив заповіт, посвідчений секретарем виконавчого комітету Миколаївської сільської ради, відповідно до якого, заповідав ОСОБА_1:

-земельну ділянку площею 3,620 га., надану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та розташована на території Миколаївської сільської ради Новомосковського району, Дніпропетровської області, яка належить йому на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серія І-ДП № 112614, виданого 12 вересня 2002 року;

-земельну ділянку площею 3,990 га., надану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та розташована на території Миколаївської сільської ради Новомосковського району, Дніпропетровської області, яка належить йому на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серія ІІІ-ДП № 095681, виданого 13 серпня 1999 року.

Судом встановлено, що до нотаріальної контори з заявами про прийняття спадщини після ОСОБА_5, померлого 05 листопада 2013 року звернулися: позивач ОСОБА_1; дочка спадкодавця ОСОБА_7; ОСОБА_2 в інтересах неповнолітнього сина спадкодавця ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1.

Мати спадкодавця ОСОБА_8 відмовилася від прийняття спадщини.

Судом встановлено, що постановою нотаріуса від 09 липня 2014 року ОСОБА_1 було відмовлено у видачі свідоцтва на право на спадщину за заповітом, в звязку з тим, що право власності на житловий будинок не зареєстроване у встановленому законодавством порядку.

Згідно вимог законодавства України, право власності на нерухоме майно виникає після одержання правовстановлюючого документу та державної реєстрації.

Судом встановлено, що право власності спадкодавця ОСОБА_4 на житловий будинок не було зареєстроване.

В той же час, у відповідності до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, не заборонених законом.

Згідно до ст. 346 ЦК України, право власності припиняється у разі смерті власника.

На підставі ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

У відповідності до ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Згідно до ст. 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини.

На підставі ст. 1233 ЦК України, заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

Згідно до ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, зазначені в заповіті.

У суду не виникає сумнівів щодо належності спірного нерухомого майна спадкодавцю ОСОБА_4.

В той же час, у відповідності до ст. 1241 ЦК України, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обовязкова частка).

В звязку з наведеним, незважаючи на наявність заповіту ОСОБА_5, померлого 05 листопада 2013 року на імя позивача ОСОБА_1, право на обовязкову часту спадщини має неповнолітній син спадкодавця - ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1.

Оскільки спадкоємцями за законом ОСОБА_5 померлого 05 листопада 2013 року є мати - ОСОБА_8, дочка - ОСОБА_7, неповнолітній син - ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1, в разі відсутності заповіту та у разі спадкування за законом, кожен з них отримав по 1/3 частини спадкового майна.

Оскільки у відповідності до вимог ст. 1241 ЦК України обовязкова частка становить половину частки, яка належала б спадкоємцю у разі спадкування за законом, неповнолітній син спадкодавця - ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 має право на отримання 1/6 частки спадкового майна.

Враховуючи наведене, позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають частковому задоволенню, а саме, за нею належить визнати право власності в порядку спадкування на 5/6 частин спадкового майна.

Керуючись ст.ст. 10, 60, 213-215 ЦПК України, суд,

в и р і ш и в :

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_1, РНОКПП НОМЕР_1 право власності на 5/6 частин житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, який розташований за адресою: Дніпропетровська область, Новомосковський район, с. Миколаївка, вул. Радянська, № 47, в порядку спадкування за заповітом після ОСОБА_5, померлого 05 листопада 2013 року, який прийняв спадщину, але не оформив своїх прав за заповітом після ОСОБА_4, померлої 07 лютого 2011 року.

Визнати за ОСОБА_1, РНОКПП НОМЕР_1 право власності на 5/6 частин земельної ділянки площею 3,620 га., надану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та розташована на території Миколаївської сільської ради Новомосковського району, Дніпропетровської області, в порядку спадкування за заповітом після ОСОБА_5, померлого 05 листопада 2013 року (Державний акт на право приватної власності на землю серія І-ДП № 112614, виданого 12 вересня 2002 року);

Визнати за ОСОБА_1, РНОКПП НОМЕР_1 право власності на 5/6 частин земельної ділянки площею 3,990 га., надану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та розташована на території Миколаївської сільської ради Новомосковського району, Дніпропетровської області, в порядку спадкування за заповітом після ОСОБА_5, померлого 05 листопада 2013 року (Державний акт на право приватної власності на землю серія ІІІ-ДП № 095681, виданого 13 серпня 1999 року).

В задоволенні іншої частини позовних вимог ОСОБА_1 відмовити.

Судові витрати покласти на ОСОБА_1.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Д.І. Городецький