Справа № 309/3128/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

08 червня 2015 року м. Ужгород

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Закарпатської області в складі:

судді-доповідача - Ігнатюка Б.Ю.

суддів - Куштана Б.П., Мацунича М.В.

при секретарі - Дашковській С.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ужгород справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Хустського районного суду від 02 лютого 2015 року по справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів та додаткових витрат на лікування та посилене харчування,-

в с т а н о в и л а :

ОСОБА_3 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, стягнення аліментів та витрат на лікування.

Позовні вимоги мотивовано тим, що 06.11.99 р. в відділі РАЦС Хустського районного управління юстиції між позивачем та відповідачем зареєстровано шлюб, актовий запис № 230. Від шлюбу народилася донька ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 Після народження доньки, яка мала вроджену ваду серця, відповідач став агресивним, зневажав та принижував позивачку, вчиняє сварки. У 2008 р. донька перенесла операцію та визнана інвалідом дитинства до досягнення 18 річного віку, потребує додаткового догляду. Позивачка зайнята доглядом за дитиною і працювати не має змоги. Хвороба дитини змушує звертатись за лікуванням за допомогою фітотерапії та спеціальних соляних кімнат, санаторно-курортного відпочинку, що потребує значних матеріальних витрат. Відповідач ніякої матеріальної допомоги не надає, що змушує позивачку поставити питання про виплату аліментів та додаткових витрат на лікування дитини. Просила розірвати шлюб з відповідачем, стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання доньки у розмірі 1000 грн. щомісячно і 500 грн. щомісячно на покриття додаткових витрат на санаторно-курортне лікування та посилене харчування дитини.

Рішенням суду позовні вимоги задоволено.

Відповідач не погодився з цим рішенням, порушив питання про його зміну в частині стягнення з нього аліментів та додаткових витрат визначивши розмір 600 грн.

Апеляційна скарга мотивована невідповідністю висновків суду обставинам справи, порушенням судом норм матеріального та процесуального права .

В судове засідання сторони не явились, про причину неявки не повідомили. Враховуючи, що вони належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, суд вважав за можливе розглянути справу у їх відсутності відповідно до ч.2 ст.305 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволення з наступних підстав.

Приймаючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції виходив з того, що позовні вимоги є доведеними в цілому

Доводи апеляційної скарги: не враховано судом першої інстанції матеріальний стан платника аліментів, на його утриманні знаходиться його мама, відповідач не відмовляється від додаткових виплат на дитину, але лише при підтвердженні таких виплат та після їх здійснення.

Ці доводи є безпідставними.

Матеріальний стан відповідача останній підтверджує довідкою з Хустської ОДПІ, відповідно до якої він є фізичною особою-підприємцем і за період звітності з 01.10.2014 р. по 21.12.2014 р. він здійснював підприємницьку діяльність на умовах спрощеної системи оподаткування та звітності і на підставі поданої ним податкової декларації сума його доходу за цей період становить 4569 грн. Однак ця довідка не приймається судом до уваги як безумовне підтвердження матеріального становища відповідача, оскільки є загальновідомим, що вказані фізичною особою-підприємцем доходи в податковій декларації від заняття цим видом діяльності здійснюються на розсуд декларанта, в даному випадку платника аліментів, а відповідність цих відомостей реальним доходам жодним органом не контролюється і не перевіряється.

Відносно необхідності у додаткових витратах на дитину суд констатує, що жодним доказом позивачкою не підтверджено необхідності таких витрат на дитину: в матеріалах справи є підтвердження хвороби дитини, але самі по собі ці медичні документи не містять інформації щодо необхідності санаторно-курортного лікування дитини, посиленого харчування тощо. Тому суд вважає, що ці позовні вимоги є недоведеними.

При вирішенні справи враховано також те, що на утриманні апелянта є його мама, яка є престарілою людиною, що доведено оригіналом акту обстеження житлово-побутових і матеріальних умов його матері.

Керуючись ст.ст.307,309,315 ЦПК України, колегія суддів,-

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_2 задоволити частково.

Рішення Хустського районного суду від 2 лютого 2015 року в частині стягнення із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 500 грн. як додаткові витрати на спеціальне харчування скасувати і у цій частині в задоволенні позову відмовити.

У решті рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Рішення набирає законної сили негайно та може бути оскаржено безпосереднього до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Судді: