Провадження № 2/344/597/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 червня 2015 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі

головуючого Бородовського С.О.

за участі секретаря Гупан Х.М.

представників позивачів ОСОБА_1, ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_3

відповідача ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_5, ОСОБА_2 до ОСОБА_6 про визнання права власності на грошові вклади, визнання відповідача такою, що отримала грошові кошти без правової підстави, стягнення грошових коштів, -

ВСТАНОВИВ:

До Івано-Франківського міського суду звернулись ОСОБА_5, ОСОБА_7 з позовом до ОСОБА_6 про визнання права власності на грошові вклади, визнання відповідача такою, що отримала грошові кошти без правової підстави, стягнення грошових коштів. В позові вказано, що 25/11/2011 р. відкрилась спадщина ОСОБА_8, який був батьком ОСОБА_5 та ОСОБА_7, на грошові кошти, що були на рахунках в кредитно-фінансових установах, які відповідачка самовільно зняла за допомогою банківських карток. Тому позивачі просили суд стягнути з відповідачки на їх користь грошові кошти, які вона зняла після смерті спадкодавця з його рахунків в банківських установах, а також позивачі просили суд стягнути з відповідачки грошові кошти, які відповідачка не зняла з рахунків спадкодавця і які перебувають в банківських установах на рахунках спадкодавця.

В судовому засіданні представники позивачів просили суд залишити без розгляду спір щодо нерухомого майна, підтримали позов в частині спору щодо грошових коштів, які відповідачка зняла з рахунків спадкодавця та грошових коштів, які нею не були зняті і повинні перебувати на рахунках в банках.

В судовому засіданні відповідачка та її представник заперечили позов у зв`язку з тим, що спадкодавець та відповідачка проживали в конкубінаті, спірні грошові кошти спадкодавець заощадив за рахунок того, що відповідачка та спадкодавець використовували зароблені відповідачкою грошові кошти. Відповідачка не заперечила факту зняття нею з банківських рахунків на ім`я спадкодавця грошових коштів в сумі 57850 гривень та надала перед судом пояснення про те, що вказані грошові кошти нею було використано на оплату за поховання спадкодавця. Тому відповідачка просила суд відмовити в позові.

Судом встановлено наступні обставини.

Відповідно до свідоцтва про смерть № 138414 ОСОБА_8 помер 25/11/2011 р.

Відповідно до свідоцтва про народження від 06/07/2002 р. ОСОБА_8 зареєстрований батьком ОСОБА_9

Відповідно до свідоцтва про народження від №313737 ОСОБА_8 зареєстрований батьком ОСОБА_5

Відповідно до свідоцтва №051336 ОСОБА_8 та ОСОБА_2 розірвали шлюб 28/05/2002 р.

Відповідно до інформації Першої Івано-Франківської державної нотаріальної контори від 04/08/2014 р. нею заведено спадкову справу щодо спадкування спірної спадщини.

Рішенням Івано-Франківського міського суду від 21/01/2014 р. встановлено факт проживання ОСОБА_6 та ОСОБА_8 однією сім`єю з січня 1997 р. до 15/11/2011 р. в позові про визнання права на спадкування разом із спадкоємцями першої черги відмовлено.

В ст. 74 СК України вказано, що, якщо жінка та чоловік проживають однією сім'єю, але не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними.

В судовому засіданні позивачка не заперечувала факту зняття грошових коштів із рахунку спадкодавця після його смерті. При цьому вона надала перед судом пояснення про те, що вказані грошові кошти належали їм із спадкодавцем в рівних частках у зв`язку із проживанням в конкубінаті.

Оскільки позивачами не надано суду жодного доказу того, що спірні грошові кошти належали на праві особистої власності спадкодавцю, то відповідно до ст. 74 СК України вони належать спадкодавцю та відповідачці. Відповідачка надала суду пояснення про те, що зняті нею грошові кошти належали їй із спадкодавцем на праві спільної власності учасників конкубінату. Тому тільки половина із суми спірних грошових коштів входить до складу спадщини, а отже тільки половина із спірних грошових коштів підлягає поділу між спадкоємцями першої черги, що закликаються до прийняття спадщини, якими є позивачки.

Разом з цим в судовому засіданні представник відповідача обґрунтовував заперечення проти позову змістом ст. 1227 ЦК України, на підставі якої просив визнати зняття відповідачкою грошових коштів з рахунків спадкодавця, як реалізацію нею права на отримання грошових коштів, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя.

Відповідно до п. 1 ст. 1227 ЦК України суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомогу зв'язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім'ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини.

Проте вказаною правовою нормою регулюються відносини щодо права члена сім`ї на отримання грошових коштів, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя.

В свою чергу спірні грошові кошти були отримані спадкодавцем на рахунок на його ім`я в банківській установі, якими він міг розпорядитися в будь-який момент за життя, в тому числі із можливістю зняття грошових коштів за допомогою банківських карт, їх перерахування на інший рахунок в будь-який момент.

Отже спірні грошові кошти не є такими, що нараховані спадкодавцю за життя, але не отримані ним.

Тому положення ст. 1227 ЦК України не підлягає застосуванню до спірних відносин сторін.

В п. 1 ст. 1216 ЦК України вказано, що спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Отже половина грошових коштів, які відповідно до пояснення відповідачки надбані нею і спадкодавцем спільно в конкубінаті належали також і спадкодавцю в 1/2 частки. У зв`язку із цим 1/2 частки спірних коштів входить до складу спадщини.

Необхідно зазначити, що відповідно до п. 1 ст. 61 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Відповідно до п. 1 ст. 13 ЦК України цивільні права особа здійснює у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 34 Закону України «Про нотаріат» нотаріуси видають свідоцтва про право на спадщину.

Доказів відмови нотаріуса у видачі свідоцтва про право на відповідну спадщину позивачі та їх представники суду не надали.

Оскільки відповідачці раніше вже було відмовлено у позові про спадкування разом із спадкоємцями першої черги, то у позивачів немає будь-яких правових підстав для звернення із позовом про визнання за ними права власності на грошові кошти на рахунках на ім`я спадкодавця всупереч їх обов`язку звернутись до нотаріуса про прийняття спадщини.

Так в п. 3 ст. 27 ЦПК України вказано, що особи, які беруть участь у справі, зобов'язані добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов'язки.

Отже не може бути задоволено позов в частині визнання за позивачами права власності на грошові кошти, які перебувають в банківських установах на рахунках спадкодавця, оскільки посвідчення права на спадщину здійснюється нотаріусами України на підставі поданих заяв про прийняття спадщини та в порядку видачі свідоцтва про прийняття спадщини і відповідно до встановленого обсягу спадкового майна, черговості закликання до спадкування, часток спадкоємців у спадщині. Тому на суд не покладається посвідчення спадкових прав позивачів, які не були порушені, не визнані або не оспорені.

Усі інші пояснення сторін, їх докази і арґументи не спростовують висновків суду, зазначених в цьому судовому рішенні, їх дослідження та оцінка судом не надало можливості встановити обставини, які б були підставою для ухвалення будь-якого іншого судового рішення.

Відповідно до зазначеного суд,-

УХВАЛИВ:

позов задовольнити частково;

стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_5 та ОСОБА_7 по 13929,75 гривень кожній;

в іншій частині позову відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Івано-Франківської області протягом 10 днів з моменту його проголошення. Рішення набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Головуючий суддя С.О.Бородовський