Справа № 305/1007/15-ц
Провадження по справі № 2/305/606/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.06.2015 року. Рахівський районний суд Закарпатської області

у складі: головуючої - судді Бліщ О.Б.

секретаря - Вербещук В.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Рахів цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2, як законного представника в інтересах малолітнього ОСОБА_3 до Водицької сільської ради Рахівського району Закарпатської області, третя особа без самостійних вимог: Рахівське районне управління юстиції в Закарпатській області про визнання права власності на спадкове майно,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 та ОСОБА_2, яка виступає як законний представник в інтересах малолітнього ОСОБА_3 звернулися в суд з позовом до Водицької сільської ради Рахівського району Закарпатської області, третя особа без самостійних вимог: Рахівське районне управління юстиції в Закарпатській області про визнання права власності на спадкове майно.

В обґрунтування позовних вимог зазначили, що вона ОСОБА_1, дівоче прізвище ОСОБА_3, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 являються дітьми ОСОБА_6 та ОСОБА_7. За період перебування в зареєстрованому шлюбі, ними в 1990 році збудовано житловий будинок АДРЕСА_1, та який набув статусу спільного сумісного майна подружжя. ІНФОРМАЦІЯ_5 батьки ОСОБА_6 та ОСОБА_7 померли, внаслідок автоаварії, про що виконкомом Водицької сільської ради Рахівського району Закарпатської області видані свідоцтва про смерть. Після їх смерті залишилося спадкове майно, яким був житловий будинок АДРЕСА_1. Спадкоємцями майна після смерті ОСОБА_6 та ОСОБА_7 стали їхні діти - це вона, ОСОБА_1 та її брат ОСОБА_3, в силу ст.549 ЦК УРСР фактично прийняли спадщину, вступивши в управління та володіння спадковим майном - житловим будинком АДРЕСА_1, будучи неповнолітніми. Таким чином, вона та її брат стали власниками в рівних частках цього житлового будинку в порядку спадкування за законом після мерті батьків. Вона, ОСОБА_2, являється дружиною ОСОБА_3, що стверджено свідоцтвом про шлюб. ІНФОРМАЦІЯ_6 її чоловік ОСОБА_3 помер, про що складено відповідний актовий запис про смерть №21 та про що виконкомом Водицької сільської ради Рахівського району Закарпатської області видано свідоцтво про смерть серії НОМЕР_2. Після його смерті залишилося спадкове майно, яким є ? частина житлового будинку АДРЕСА_1. Спадкоємцями першої черги спадкування за законом після смерті ОСОБА_3, є вона, його дружина - ОСОБА_2, та малолітній син - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3. Між цим, вона будучи спадкоємцем першої черги спадкування за законом відмовлися від прийняття спадщини після смерті свого чоловіка в користь малолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, про що нею складено відповідну заяву в нотаріальному порядку. Малолітній ОСОБА_3 спадщину після смерті свого батька ОСОБА_3 в силу ч.4 ст. 1268 ЦК України фактично прийняв. Разом з цим, отримати в нотаріальній конторі свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_7, ОСОБА_6, вона ОСОБА_1, та після смерті ОСОБА_3 - ОСОБА_2 як законний представник малолітнього сина ОСОБА_3, не змогли, оскільки державним нотаріусом їм в цьому було відмовлено, через те, що відсутня реєстрація спадкового будинку за спадкодавцями, тобто встановлено відсутність правовстановлюючих документів на спадкове майно, отже на спадковий будинок поширений режим самочинного будівництва, про що складено постанову №46 від 22 травня 2015 року про відмову у вчинення нотаріальної дії. Саме не вчинення спадкодавцями ОСОБА_6, ОСОБА_7 відповідних дій по оформленню свого права власності і одержання відповідного свідоцтва про право власності і спричиняє сьогодні подання ниими як спадкоємцями за законом позову про визнання права власності, оскільки в нотаріальному порядку оформити своє право власності на спадщину вони не можуть. На підставі наведеного присили визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН: НОМЕР_1, мешканкою АДРЕСА_2, в порядку спадкування за законом після смерті батьків ОСОБА_6, ОСОБА_7, право власності на 1/2 частину житлового будинку АДРЕСА_1. Визнати за малолітнім ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, мешканцем АДРЕСА_3, в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_3, право власності на 1/2 частину житлового будинку АДРЕСА_1.

Позивачка, ОСОБА_1 та ОСОБА_2, як законний представник в інтересах малолітнього ОСОБА_3, в судове засідання не з"явилися, однак надали заяву в якій просили розглянути справу без їхньої участі. Позовні вимоги підтримають у повному обсязі, просять такі задовольнити.

Представник відповідача, Водицької сільської ради Рахівського району Закарпатської області, в судове засідання не з'явився, однак т.в.п. сільського голови - Поп Ю.В. надав суду заяву про розгляд справи без участі представника сільської ради. Позовні вимоги визнають у повному обсязі.

Представник третьої особи без самостійних вимог на предмет спору, Реєстраційної служби Рахівського РУЮ, в судове засідання не з'явився, однак начальник реєстраційної служби Делятинчук А.І., надав суду заяву про розгляд справи без участі представника реєстраційної служби, позовні вимоги залишають на розсуд суду, відповідно до чинного законодавства.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши їх доказами, суд прийшов до наступного висновку.

У відповідності до положень частини 1 статті 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідачем у справі являється особа, діями якої порушуються права та інтереси відповідача.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_5 померли громадяни ОСОБА_6 та ОСОБА_7, що стверджується свідоцтвами про смерть серії НОМЕР_4 від 29 січня 2001 року та серії НОМЕР_3 від 09 березня 2001 року.

Після їх смерті залишилося спадкове майно, яким був житловий будинок АДРЕСА_1

При вирішенні спорів про спадкування, спадщина по яких відкрилась і була прийнята до 1 січня 2004 року, не допускається застосування судами норм ЦК 2003 року, а застосуванню підлягають норми законодавства, чинного на час відкриття спадщини, зокрема ЦК УРСР.

Так, відповідно до ст. 529 ЦК УРСР при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого.

Спадкоємцем майна нині померлих нині померлих ОСОБА_6 та ОСОБА_7 стали їхні діти ОСОБА_7, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, які в силу ст. 549 ЦК УРСР фактично прийняли спадщину, вступивши в управління та володіння спадковим майном - житловим будинком АДРЕСА_1, будучи неповнолітніми.

Згідно свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_5 від 05 серпня 2005 року, ОСОБА_1 змінила своє прізвище на ОСОБА_1.

Таким чином, позивачка ОСОБА_1 та її брат ОСОБА_5 стали власниками в рівних частках цього житлового будинку в порядку спадкування за законом після мерті батьків.

ІНФОРМАЦІЯ_6 помер ОСОБА_3, про що складено відповідний актовий запис про смерть №21 та про що виконкомом Водицької сільської ради Рахівського району Закарпатської області видано свідоцтво про смерть серії НОМЕР_2.

Після його смерті залишилося спадкове майно, яким є ? частина житлового будинку АДРЕСА_1.

Оскільки спадщина на за померлим ОСОБА_3 відкрилася ІНФОРМАЦІЯ_6 то дані цивільні правовідносини слід врегульовувати положеннями Книги шостої "Спадкове право" ЦК України (в редакції 2004 року).

Згідно ст. ст. 1217, 1258 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив та батьки.

З матеріалів справи, судом встановлено, що після смерті ОСОБА_3 спадкоємцями першої черги за законом являються його син - позивач по справі, ОСОБА_3 та його дружина - ОСОБА_2, однак остання відмовилася від своєї частки у спадщині на користь свого малолітнього сина - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, що стверджується нотаріально посвідченою заявою.

Звернення позивачки до суду з вимогою визнання права власності на спадкове майно зумовлене порушенням її права на отримання власності в порядку спадкування згідно відмови нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом в її користь, в зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на право власності на спадковий будинок.

При вирішенні спорів щодо спадкування права власності на нерухоме майно звертається увага на зміну редакції ч. 4 ст. 331 і ч. 4 ст. 334 ЦК та інших норм цивільного законодавства і застосовується редакція закону, яка діяла на час виникнення права у самого спадкодавця та на час відкриття спадщини.

Належність правовстановлюючих документів встановлюється судом відповідно до законодавства, яке було чинним на час набуття права власності на житловий будинок, споруду, зокрема, відповідно до Переліку правовстановлюючих документів, на підставі яких провадиться реєстрація будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженого Міністерством комунального господарства УРСР 31 січня 1966 року та погодженого з Верховним Судом УРСР 15 січня 1966 року, який втратив чинність згідно з наказом Державного комітету України по житлово-комунальному господарству від 13 грудня 1995 року, та інших нормативно-правових актів.

Якщо право власності на житловий будинок, споруду підтверджується належними правовстановлюючими документами на час виникнення права власності на будівлі, споруди, органи місцевого самоврядування зобов'язані видати довідку про належність житлового будинку на праві приватної власності спадкодавцеві, оскільки до компетенції виконкомів місцевих рад відносилось також питання узаконення цих будівель та внесення записів про право власності на будинки за громадянами у погосподарські книги місцевих рад. Погосподарські книги є особливою формою статистичного обліку, що здійснюється в Країні (УРСР) із 1979 року, в яких при визначення року побудування зазначається рік введення в експлуатацію будинку, тобто, записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності.

Вартість спадкового житлового будинку на даний час становить 453564 гривні, що стверджується Зведеним актом вартості будинків, господарських будівель та споруд.

З довідки №155 виданої 25.02.2015 року виконкомом Водицької сільської ради, слідує, що житловий будинок АДРЕСА_1, належав покійним громадянам ОСОБА_6 та ОСОБА_7, які померли ІНФОРМАЦІЯ_7.

За таких обставин, суд констатує, що вище зазначений житловий будинок не можна розцінювати як об'єкт самочинного будівництва.

Стаття 1268 ЦК України проголошує, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

З матеріалів справи судом встановлено, що позивач ОСОБА_3, як спадкоємець першої черги за законом, у відповідності до ч. 3 ст. 1268 ЦК України, прийняв спадщину, після смерті свого батька ОСОБА_5, оскільки на час відкриття спадщини постійно проживав разом зі спадкодавцем.

Таким чином, враховуючи, що позивачі по справі належать до спадкоємців за законом, спадщину прийняли, майнового спору з приводу спадкування не існує, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані і підлягають задоволенню.

Питання про відшкодування судових витрат позивачами не ставилося.

Керуючись ст.ст. 10,11,60, 131, 209, 212-215, 218, 223, 294 ЦПК України суд,

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН: НОМЕР_1, мешканкою АДРЕСА_2, в порядку спадкування за законом після смерті батьків, ОСОБА_6, ОСОБА_7, право власності на 1/2 частину житлового будинку АДРЕСА_1

Визнати за малолітнім ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, мешканцем АДРЕСА_4, в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_3, право власності на 1/2 частину житлового будинку АДРЕСА_1

Судові витрати залишити за позивачами.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення суду може бути оскаржено протягом десяти днів з дня його проголошення до цивільної палати апеляційного суду Закарпатської області через Рахівський районний суд. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуюча: Бліщ О.Б.

З оригіналом вірно,

Суддя Рахівського районного суду: Бліщ О.Б.