Справа № 304/57/15-ц
Провадження № 2/304/129/2015
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 червня 2015 рокум. Перечин

Перечинський районний суд Закарпатської області в складі:

головуючого - судді - Ганька І. І.,

при секретарі - Соханич Л.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом представника ОСОБА_1 адвоката ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И В:

Позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду з вищевказаним позовом, у якому просить стягнути на її користь заборгованість за договором № 24 від 01 жовтня 2014 року в сумі 100 470,60 грн.; стягнути солідарно з відповідачів на її користь 1 218 грн. заборгованості за договором № 24 від 01 жовтня 2014 року та вирішити питання про розподіл судових витрат. Свої позовні вимоги мотивує тим, що 01 жовтня 2014 року між нею (довірителем) та ОСОБА_3 (агентом) було укладено змішаний договір представництва, схову та поруки № 24. Для успішного та належного виконання умов договору нею передано відповідачу ОСОБА_3 згідно акту приймання-передачі від 01 жовтня 2014 року планшетний КПК Samsung GT-3100р з картою памяті (ЕМЕІ: 86054/01) та сім-карту з номером НОМЕР_1. Згідно п. п. 2.1, 2.2 вказаного договору, ОСОБА_3 взяв на себе зобовязання представляти інтереси довірителя перед третіми особами, що їх знаходить та в подальшому рекомендує до співпраці з довірителем агент, на предмет поширення позитивної інформації щодо товарів, що їх продаж здійснює довіритель з метою стимулювання їх збуту, та перед особами, які мають невиконані майнові зобовязання перед довірителем з приводу забезпечення такими третіми особами правильних, своєчасних та повних розрахунків за проданий товар. Відповідач також у разі, якщо потенційний контрагент не готовий до укладення договорів з довірителем, може вживати заходів щодо розміщення товарів довірителя в точках продажу для огляду та їх зберігання. У такому разі, якщо укладається договір зберігання товарів між довірителем та таким контрагентом агент діє як представник довірителя, а у іншому разі діє від власного імені, оскільки згідно даного договору також являється поклажодержателем щодо переданих йому довірителем речей. В процесі зясування обставин дебіторської заборгованості контрагентів за відпущений товар та збереженості товарів, наданих на зберігання за маршрутами відповідача встановлено, що останньому контрагентами довірителя були передані для внесення на рахунок довірителя грошові кошти за проданий товар, що був раніше переданий для його зберігання в точках продажу, в загальній сумі 7 297,04 грн. Однак вказані грошові кошти не потрапили до позивача через те, що, як пояснив агент ОСОБА_4, який змушений був перевіряти за відповідачем маршрут, ОСОБА_5 повідомив, що витратив грошові кошти на свої особисті потреби, а саме на ремонт автомобіля. Також згідно п. 8.11 договору від 01 жовтня 2014 року, у разі незабезпечення проведення взаємозвірок, як це визначено пунктом 3.8 цього договору, агент до моменту проведення такої взаємозвірки у повній відповідності з умовами цього договору, спільно з контрагентами довірителя, щодо яких агентом допущено порушення, солідарно здійснює обовязок щодо розрахунків з довірителем. Відповідач ОСОБА_3 не забезпечив проведення взаємозвірки з контрагентами (точками продажу) позивача, віднесеними до його сфери представництва та щодо яких наявна дебіторська заборгованість, відтак на підставі п. п. 5.13, 5.14, 8.11 договору між позивачем та ОСОБА_3 виникли відносини поруки щодо таких контрагентів та обовязок виконати грошове зобовязання таких контрагентів. Таким чином, відповідач несе перед позивачем солідарний обовязок щодо сплати за товар та відшкодування вартості товарів, переданих на зберігання також і як поручитель, в сумі 7 297,04 грн., а також сплатити символічний штраф за порушення такого зобовязання в сумі 100 грн. 16 грудня 2014 року листом за вих. №АБВК14-04/01-100, надісланим 17 грудня 2014 року реєстровим рекомендованим пріоритетним поштовим відправленням номер 272, позивач звернувся до відповідача з офіційною пропозицією усунути порушення укладеного між ними договору та добровільно в позасудовому порядку урегулювати спірні питання. Один додатковий примірник вищевказаного листа був цього ж дня доставлений нарочним за адресою місця проживання відповідача та у звязку з його тимчасовою відсутністю вдома вручений його батьку та матері. Станом на дату звернення до суду, не зважаючи у тому числі і на усні пропозиції щодо позасудового урегулювання спору, ОСОБА_3 свої договірні зобовязання не виконав, а тому згідно з умовами договору йому розраховані штрафні санкції за порушення умов договору. Так, за порушення положень п. 7.2 та 7.4 договору у звязку з не переданням позивачу майна, ОСОБА_3 на підставі ч. ч. 1-3 ст. 22 ЦК України повинен сплатити подвійну вартість цього майна, а саме 14 594,08 грн. Також за порушення положень п. п. 3.12, 3.15 договору відповідачу на підставі п. 8.13 цього ж договору нарахований штраф у розмірі 8 000 грн. Крім цього, з ОСОБА_3 підлягає стягненню 867,73 грн. упущеної вигоди та 60 900,00 грн. штрафу у відповідності до п. 8.14 договору. Згідно листа-поручительства 1-2к від 14 лютого 2014 року Всеукраїнська громадська організація «Українська правнича група» поручилася за виконання будь-якою особою, а відтак і ОСОБА_3, своїх зобовязань перед позивачем в межах однієї мінімальної заробітної плати. Крім цього, за порушення положень п. п. 7.2 та 7.4 договору відповідно до положень п. 7.8 договору станом на дату звернення з вимогою до ОСОБА_3, у звязку із залученням фахівця в галузі права адвоката ОСОБА_2 на умовах погодинної оплати із розрахунку 150 грн. за одну годину правової допомоги позивачка витратила на правову допомогу 7 493,75 грн. Оскільки її права були неодноразово порушені відповідачем, тому просить позов задовольнити.

Сторони у судове засідання не зявилися, однак їх представники до початку судового засідання подали спільну заяву про визнання умов мирової угоди з метою врегулювання спору на основі взаємних поступок. За умовами угоди:

1. Сторони домовилися про припинення зобовязань відповідача перед позивачем щодо сплати заборгованості згідно договору № 24 від 01 жовтня 2014 року на підставі положень статті 600 ЦК України шляхом передачі відступного, розмір, строки і порядок передання якого визначаються даною мировою угодою нижче;

2. Відповідач сплачує позивачу за наступними платіжними реквізитами: п/р 25, МФО 320478, банк АБ «Укргазбанк», одержувач ФОП ОСОБА_1, код НОМЕР_2, призначення платежу погашення заборгованості згідно договору № 24 від 01.10.2014 року, відступне, що включає також відшкодування сплачених позивачем судових витрат, наступним чином:

а) не пізніше 30 червня 2015 року 3 000 (три тисячі) грн.;

б) не пізніше 31 липня 2015 року 2 301 (дві тисячі триста одну) грн. 74 коп.;

3. Сплатою відступного, як це визначено пунктами 1 та 2, грошові зобовязання відповідача перед позивачем щодо сплати заборгованості згідно договору № 24 від 01 жовтня 2014 року, припиняються;

4. У разі невиконання відповідачем умов мирової угоди, в тому числі окремо щодо кожного з її положень, визначених підпунктами а, б пункту 2 стягнути з відповідача на користь позивача зазначену підпунктами а, б пункту 2 цієї мирової угоди суму, зобовязання по сплаті якої порушені відповідачем.

Зазначена заява про визнання умов мирової угоди (мирова угода сторін) приєднана до справи. Сторонам відомі наслідки затвердження мирової угоди та закриття провадження у справі.

Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до такого висновку.

Відповідно до ст. 205 ч. 1 п. 4 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо сторони уклали мирову угоду і вона визнана судом.

Враховуючи, що мирова угода, укладена сторонами, не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, вчинена в інтересах сторін, суд відповідно до ст. 175 та ст. 205 ч. 1 п. 4 ЦПК України визнає мирову угоду і ухвалою закриває провадження у справі.

Керуючись ст. ст. 175, 205 ч. 1 п. 4 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Визнати мирову угоду, укладену між представником ОСОБА_1 ОСОБА_2 та представником ОСОБА_3 ОСОБА_6, за якою:

1. Сторони домовилися про припинення зобовязань ОСОБА_3 перед ОСОБА_1 щодо сплати заборгованості згідно договору № 24 від 01 жовтня 2014 року на підставі положень статті 600 ЦК України шляхом передачі відступного;

2. ОСОБА_3 сплачує ОСОБА_1 відступне, що включає також відшкодування сплачених позивачем судових витрат, за такими платіжними реквізитами: п/р 25, МФО 320478, банк АБ «Укргазбанк», одержувач ФОП ОСОБА_1, код НОМЕР_2, призначення платежу погашення заборгованості згідно договору № 24 від 01.10.2014 року, наступним чином:

а) не пізніше 30 червня 2015 року 3 000 (три тисячі) грн.;

б) не пізніше 31 липня 2015 року 2 301 (дві тисячі триста одну) грн. 74 коп.;

3. Сплатою відступного, як це визначено пунктами 1 та 2, грошові зобовязання ОСОБА_3 перед позивачем щодо сплати заборгованості згідно договору № 24 від 01 жовтня 2014 року, припиняються;

4. У разі невиконання ОСОБА_3 умов мирової угоди, в тому числі окремо щодо кожного з її положень, визначених підпунктами а, б пункту 2 стягнути з нього на користь ОСОБА_1 зазначену підпунктами а, б пункту 2 цієї мирової угоди суму.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Закарпатської області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в пятиденний строк з дня проголошення ухвали. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Головуючий: ОСОБА_7