Справа №672/67/15-ц
Провадження №2/672/270/15
УХВАЛА

19 червня 2015 року суддя Городоцького районного суду Хмельницької області Мельник В.М., розглянувши заяву ПАТ КБ «Приватбанк» про забезпечення позову,

встановив:

Ухвалою Городоцького районного суду Хмельницької області від 12 червня 2015 року скасовано заочне рішення від 11 лютого 2015 року ухваленому у справі за позовом ПАТ КБ "ПриватБанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості по кредитному договору № 0911/0001Г від 09 листопада 2009 року, з тих підстав, що ОСОБА_1 подав суду копію рішення Городоцького районного суду від 20 квітня 2011 року про стягнення заборгованості по даному кредитному договору, в звязку з чим наданий суду розрахунок боргу необгрунтований.

19 червня 2015 року від ПАТ КБ «Приватбанк» надійшла заява про забезпечення позову шляхом накладення арешту на рухоме майно, що належить ОСОБА_1 за адресою АДРЕСА_1 шляхом заборони будь-яким особам укладати угоди стосовно цього майна, проводити його реєстрацію та перереєстрацію, здійснювати його відчуження, в тому числі на транспортні засоби: ЛАЗ 699Р, 1984 р.в., реєстраційний номер НОМЕР_1; DAIMLER-BENZ 407, 1987 р.в., реєстраційний номер НОМЕР_2; ВАЗ 2101, 1973 р.в., реєстраційний номер НОМЕР_3; ПАЗ 4234, 2007 р.в., реєстраційний номер НОМЕР_4.

Ознайомившись з матеріалами справи, суддя вважає що дану заяву слід повернути заявнику.

Відповідно до вимог ч.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільно-процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», зазначено, що суддя розглядаючи заяву має з врахуванням доказів наданих позивачем на підтвердження своїх вимог пересвідчитись, зокрема в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, зясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою.При встановленні зазначеної відповідності слід врахувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону, як підприємець. Вирішуючи питання про забезпечення позову суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у звязку із застосуванням відповідних заходів.

Згідно з ч.3 ст.152 ЦПК України види забезпечення позову мають бути спів мірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до п.4 ч.3 ЦПК України, свобода підприємницької діяльності, яка не заборонена законом, є засадою цивільного судочинства.

Як встановлено ОСОБА_1 є фізичною особою-підприємцем, основним видом його економічної діяльності є пасажирський наземний транспорт міського та приміського сполучення, а тому зазначені заходи в заяві щодо накладення арешту на перераховані транспортні засоби будуть перешкоджати його господарській діяльності.

Відповідно до вимог п.2 ч.1 ст.7 Закону України «Про судовий збір» в разі повернення заяви підлягає поверненню сплачена сума судового збору.

А тому керуючись ст.ст.151, 153 ЦПК України, ст.7 ЗУ «Про судовий збір»,-

постановив:

Заяву ПАТ КБ «Приватбанк» про забезпечення позову повернути заявнику.

Сплачену суму судового збору 121 грн.80 коп. повернути ПАТ КБ «Приватбанк».

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя