Справа № 128/1095/15-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 червня 2015 року

Вінницький районний суд Вінницької області у складі:

головуючої - судді Саєнко О.Б., при секретарі - Ільченко Ю.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Вінниці Вінницької області цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 сільської ради про визнання права власності на спадкове майно, -

ВСТАНОВИВ:

30 березня 2015 року позивач ОСОБА_1 звернулася до Вінницького районного суду із позовом до ОСОБА_2 сільської ради про визнання права власності на спадкове майно. Свій позов мотивує тим, що 19 серпня 2013 року в с. Вінницькі Хутори Вінницького районну померла її мати, після смерті якої відкрилась спадщина на житловий будинок № 24, що знаходиться по вул. Ватутіна в с. Вінницькі Хутори, Віннциького району Віннцикьої області, загальною площею 60,6 кв.м., житловою площею 34,3 кв.м. зазначений під літерою «А» з прибудовами «а», «а1» та господарськими будівлями: сараями «Б», «б», «В», убиральнею «Г», погребом з шиєю «П», огорожами «№1», «№4», воротами «№2», хвірткою «№3», криницею «№5», вигрібною ямою №6, вартістю 118041 грн. В тому числі й на земельну ділянку площею 0,1499 га призначена для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських будівель, що розташована по вул. Ватутіна, № 24 в с. Вінницькі Хутори, Вінницького району Вінницької області.

Позивач та її брат ОСОБА_3 є спадкоємцями після смерті своєї матері ОСОБА_4, яка 24 березня 2008 року склала на їх користь заповіт. Спадщину позивач прийняла належним чином, звернувшись з відповідною заявою до нотаріальної контори. Інших осіб, які б мали право на спадщину немає. Однак, оформити свої спадкові права на жилий будинок в нотаріальній конторі позивач не може, оскільки нотаріус не має можливості видати свідоцтво про право на спадщину на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, який розташований в с. Вінницькі Хутори по вул. Ватутіна, № 24, Вінницького району Вінницької області, оскільки надане позивачем свідоцтво № 27 на право особистої власності, не є належним правовстановлюючим документом, так як видане на колгоспний двір, головою якого є ОСОБА_4, що не дає можливості визначити власника майна, і як наслідок спадкоємця. Просить визнати за нею право власності на вищезазначене будинковолодіння в судовому порядку.

В судове засідання позивач та представник позивача не з`явилися, попередньо надавши суду заяви, в яких просять справу розглянути у їхню відсутність, позов підтримують, змін та доповнень не мають, просять його задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача ОСОБА_2 сільської ради Вінницького району Вінницької області в судове засідання не зявився, надав суду заяву, в якій просить розглянути справу у його відсутність, позов визнає та не заперечує щодо його задоволення.

Суд, вважає за можливе провести розгляд справи у відсутності нез*явившихся осіб.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази по справі у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та такі, що підлягають задоволенню виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 19 серпня 2013 року в с. Вінницькі Хутори Вінницького районну померла її мати - ОСОБА_4, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії І-АМ № 272169 (а.с.5).

Після смерті ОСОБА_4 відкрилась спадщина на належне їй спадкове майно, в тому числі на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, який розташований в с. Вінницькі Хутори по вул. Ватутіна, № 24, Вінницького району Вінницької області, що відповідно до копії технічного паспорту на одноквартирний (садибний) житловий будинок від 11 березня 2015 року, загальною площею 60,6 кв.м., житловою площею 34,3 кв.м. зазначений під літерою «А» з прибудовами «а», «а1» та господарськими будівлями: сараями «Б», «б», «В», убиральнею «Г», погребом з шиєю «П», огорожами «№1», «№4», воротами «№2», хвірткою «№3», криницею «№5», вигрібною ямою №6 (а.с.6-11).

Належність ОСОБА_4, як голові колгоспного двору вказаного будинковолодіння підтверджується копією свідоцтва на право особистої власності на домоволодіння № 27 від 18.02.1986 року, виданого Виконавчим комітетом ОСОБА_2 сільської Ради народних депутатів Вінницької області (а.с.12) та копією погосподарської книги, виданою виконкомом ОСОБА_2 сільської ради Вінницького району Вінницької області (а.с 16).

Відповідно до довідки № 526 від 24.03.2015 року виданої Виконавчим комітетом ОСОБА_2 сільської ради Вінницького району Вінницької області, вбачається що житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, який розташований в с. Вінницькі Хутори по вул. Ватутіна, № 24, Вінницького району Вінницької області відносився до колгоспного двору та ОСОБА_4 була єдиним членом колгоспного двору, яка володіла, користувалася та розпоряджалася вище вказаним будинком (а.с. 15).

Крім того, після смерті ОСОБА_4 відкрилась спадщина на земельну ділянку площею 0,1499 га призначена для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських будівель, що розташована по вул. Ватутіна, № 24 в с. Вінницькі Хутори, Вінницького району Вінницької області,, що підтверджується державним актом на право власності на земельну ділянку серії ВН № 165337 від 18 березня 2005 року (а.с.17).

За життя ОСОБА_4 24 березня 2008 року склала заповіт, яким заповіла своїй доньці ОСОБА_1 житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, який розташований в с. Вінницькі Хутори по вул. Ватутіна, № 24, Вінницького району Вінницької області та земельну ділянку площею 0,1499 га, яка розташована в с. Вінницькі Хутори по вул. Ватутіна, № 24, Вінницького району Вінницької області та своєму синові ОСОБА_3, заповіла земельну ділянку площею 1,4082 га, яка розташована на території ОСОБА_2 сільської ради Вінницького району Вінницької області (а.с. 13).

Інших осіб, які б мали право на спадщину немає, що підтверджується копією спадкової справи №1/2014, заведеної приватним нотаріусом Вінницького районного нотаріального округу після смерті 19 серпня 2013 року ОСОБА_4, з якої вбачається, що позивач та її брат ОСОБА_3 подали у визначений законом шестимісячний строк до нотаріуса заяви про прийняття спадщини після смерті матері та про видачу їм свідоцтв про право на спадщину за законом як спадкоємців першої черги. ( а.с.43-119).

Згідно свідоцтва про одруження серії 11-АМ № 274298 від 18.08.1984 ОСОБА_5 04 березня 1947 року зареєструвала шлюб з ОСОБА_6 та змінила дошлюбне прізвище на «Дискаленко» (а.с.19).

Позивач ОСОБА_1 спадщину прийняла належним чином, так як звернулася з відповідною заявою до нотаріальної контори, що відповідає ст.ст. 1268, 1269, 1270 ЦК України та отримала свідоцтво про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку площею 0,1499 га. Однак, оформити свої спадкові права на жилий будинок в нотаріальній конторі позивач не може, оскільки нотаріус не має можливості видати свідоцтво про право на спадщину на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, який розташований в с. Вінницькі Хутори по вул. Ватутіна, № 24, Вінницького району Вінницької області, оскільки надане позивачем ОСОБА_7 № 27 на право особистої власності, не є належним правовстановлюючим документом, так як видане на колгоспний двір, що не дає можливості визначити власника майна, і як наслідок спадкоємця, про що свідчить лист-відмова приватного нотаріуса Вінницького районного нотаріального округу ОСОБА_8 від 03 березня 2015 року за № 51/01-16 (а.с. 14).

Застосовуючи норми матеріального та процесуального права суд виходить з наступного.

На підставі ст.3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданих відповідно до цього кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно з п. 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 1995 року № 20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» право власності на майно, яке належало колгоспному двору і зберіглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні.

Відповідно до ст. ст. 120, 123 ЦК України 1963 року, чинного на час існування колгоспних дворів, майно колгоспного двору належало його членам на праві сумісної власності. Розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору

Спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору, а саме:

а) право власності на майно, яке належало колгоспному двору і зберіглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Такими, що втратили це право, вважаються працездатні члени двору, які не менше трьох років підряд до цієї дати не брали участі своєю працею і коштами у веденні спільного господарства двору (в цей строк не включається час перебування на дійсній строковій військовій службі, навчання в учбовому закладі, хвороба);

б) розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. Частку працездатного члена двору може бути зменшено або відмовлено у її виділенні при недовгочасному його перебуванні у складі двору або незначній участі працею чи коштами в господарстві двору. Особам, які вибули з членів двору, але не втратили права на частку в його майні, вона визначається виходячи з того майна двору, яке було на час їх вибуття і яке збереглося.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в п. 13 постанови від 24 червня 1983 року № 4 «Про практику розгляду судами України справ про спадкування», та в підпункті г) пункту 6 постанови від 22 грудня 1995 року № 20 «Про судову практику у справах права приватної власності», правила ст. 563 ЦК УРСР про те, що спадщина на майно колгоспного двору відкривається лише після смерті останнього його члена, поширюється на випадки припинення колгоспного двору лише з цих підстав до 1 липня 1990 року. У разі смерті члена колгоспного двору після 30 червня 1990 року спадщина на відповідну частку майна колгоспного двору відкривається після смерті кожного з його колишніх членів.

У звязку з тим, що станом на день видачі свідоцтва № 27 про право особистої власності від 18 лютого 1986 року на будинок № 24 по вул. Ватутіна в с. Вінницькі Хутори єдиним та останнім членом - головою колгоспного двору була ОСОБА_4, яка померла 19 серпня 2013 року, тому позов підлягає задоволенню та визнанню за позивачем як спадкоємцем першої черги права власності в порядку спадкування після смерті 19 серпня 2013 року ОСОБА_4 на житловий будинок № 24 за вищевказаною адресою.

Керуючись ст. ст. 120, 123 ЦК України 1963 року п. 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 1995 року № 20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності», п.13 Постанови Пленум Верховного Суду України від 24 червня 1983 року № 4 «Про практику розгляду судами України справ про спадкування», та в підпункті г) пункту 6 постанови від 22 грудня 1995 року № 20 «Про судову практику у справах права приватної власності», правила ст. 563 ЦК УРСР, ст. ст. 212-215 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 сільської ради про визнання права власності на спадкове майно, - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування після смерті 19 серпня 2013 року ОСОБА_4 на житловий будинок № 24, що знаходиться по вулиці Ватутіна в с. Вінницькі Хутори, Вінницького району Вінницької області, загальною площею 60,6 кв.м., житловою площею 34,3 кв.м. зазначений під літерою «А» з прибудовами «а», «а1» та господарськими будівлями: сараями «Б», «б», «В», убиральнею «Г», погребом з шиєю «П», огорожами «№1» «№4», воротами «№2», хвірткою «№3», криницею «№5», вигрібною ямою №6, вартістю 118041 грн., що належав ОСОБА_4.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Вінницької області через Вінницький районний суд Вінницької області протягом 10 днів з дня його проголошення, шляхом подання апеляційної скарги, Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час оголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Повне рішення суду виготовлено 12 червня 2015 року.

Суддя: