Справа № 2/642/517/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 квітня 2015 року Ленінський районний суд м. Харкова у складі :

головуючого судді Ольховського Є.Б.

при секретарі Петрєнко Т.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення суми боргу, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2, якому прохала стягнути з відповідача за договором позики від 01.02.2012 р: суму основного боргу 130 000 (сто тридцять тисяч) гривень; три проценти річних за час прострочення зобовязання - 11 272, 60 грн.; індекс інфляції за весь час прострочення зобовязання - 33 181, 85 грн. Також прохала стягнути з ОСОБА_2 за договором позики від 16.08.2012 р. суму основного боргу 20 000 (двадцять тисяч) грн. 00 коп.; три проценти річних за час прострочення зобовязання - 1 395,60 грн.; індекс інфляції за весь час прострочення зобовязання - 5 104,90 грн. Також прохала стягнути з відповідача за договором позики 01.01.2013 р.: суму основного боргу 94 633 (девяносто чотири тисячі шістсот тридцять три) грн. 24 коп.; три проценти річних за час прострочення зобовязання - 5 607,96 грн.; індекс інфляції за весь час прострочення зобовязання - 24 154, 65 грн, всього суму заборгованості у розмірі 325 350,80 грн. та судові витрати в розмірі 3253,50 грн.

В судовому засіданні представник позивача повністю підтримав позовні вимоги та пояснив, що ОСОБА_1 за розпискою від 01.02.2012 р. позичила ОСОБА_2 суму коштів у розмірі 130 000 (сто тридцять тисяч) грн. 00 коп., строком до 01.03.2012 р.; за розпискою від 16.08.2012 р. позичила відповідачу суму коштів у розмірі 20 000 (двадцять тисяч) грн. 00 коп., строком до 16.09.2012 р.; за розпискою від 01.01.2013 р. позичила відповідачу суму коштів у розмірі 6 000 (шість тисяч) доларів США, строком до 01.02.2013 р. Ці розписки є борговим документом договором позики, яким передбачені зміст та умови договору. Строк для повернення боргу по всім зобовязанням для відповідача сплив. На даний час сума позики відповідачем не повернута, в добровільному порядку повернути грошові кошти відповідач не бажає, у зв`язку з чим ОСОБА_1 змушена звернутись до суду з цим позовом.

Відповідач проти позову заперечував , не оспорюючи факт отримання в борг грошових коштів в доларах США, стверджував що позичав у ОСОБА_1 лише три тисячі доларів США, та близько 70000 грн., а інша сума, це відсотки за позику грошей. Позичені кошти він поступово повертав, однак розписок при цьому не брав. Разом з тим, відповідач підтвердив, що надані суду розписки були написані ним власноруч на прохання позивача. Суд, вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав:

згідно до вимог ст.ст.10, 11 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень; суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог та на підставі доказів сторін.

З матеріалів справи вбачається, що відповідно до розписки від 01.02.2012 року ОСОБА_2 отримав від ОСОБА_1 суму коштів у розмірі 130 000 (сто тридцять тисяч) грн. 00 коп., які зобов`язався повернути до 01.03.2012 р.; за розпискою від 16.08.2012 р. отримав суму коштів у розмірі 20 000 (двадцять тисяч) грн. 00 коп., які зобов`язався повернути до 16.09.2012 р.; за розпискою від 01.01.2013 р. отримав у відповідача суму коштів у розмірі 6 000 (шість тисяч) доларів США, строком до 01.02.2013 р.

Відповідно до ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Згідно до ч.1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Ч.1 ст.1050 ЦК України передбачено, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобовязаний сплатити грошову суму відповідно до ст.625 ЦК України. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобовязаний сплатити неустойку відповідно до статей 549-552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 цього Кодексу.

Частина 2 ст.625 ЦК України визначає, що боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

ОСОБА_2 належними доказами не довів суду що він частково віддав кошти позивачці, отже суд його заперечення проти позову не приймає до уваги.

Таким чином, ОСОБА_2 повинен повернути ОСОБА_1 за договором позики від 01.02.2012 р:суму основного боргу 130 000 (сто тридцять тисяч) гривень; три проценти річних за час прострочення зобовязання - 11 272, 60 грн.; індекс інфляції за весь час прострочення зобовязання - 33 181, 85 грн.; за договором позики від 16.08.2012 р. суму основного боргу 20 000 (двадцять тисяч) грн. 00 коп.; три проценти річних за час прострочення зобовязання - 1 395,60 грн.; індекс інфляції за весь час прострочення зобовязання - 5 104,90 грн; за договором позики 01.01.2013 р. суму основного боргу 94 633 (девяносто чотири тисячі шістсот тридцять три) грн. 24 коп.; три проценти річних за час прострочення зобовязання - 5 607,96 грн.; індекс інфляції за весь час прострочення зобовязання - 24 154, 65 грн., всього суму заборгованості у розмірі 325 350,80 грн.

Відповідно до вимог ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. При зверненні до суду позивач сплатив судові витрати у розмірі 3253, 50 грн, отже зазначену суму суд вважає за необхідне стягнути з відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.10, 11, 15, 60, 79, 88, 209, 212, 214-215, 224-226 ЦПК України, ст.ст. 625, 1046, 1049, 1050 ЦК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 (і.н. НОМЕР_1) на користь ОСОБА_1 (НОМЕР_2) суму заборгованості в розмірі 325350.80 грн., а також судові витрати в розмірі 3253.50 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

СУДДЯ Є.Б. Ольховський