АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 червня 2015 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду міста Києва в складі :

Головуючого - суддіЛапчевської О.Ф.
СуддівКорчевного Г.В., Слободянюк С.В.
при секретаріБасюк Ю.В.

за участю: позивача ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації Славкіної МариниАнатоліївни, яка діє в інтересах Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський акціонерний банк» на заочне рішення Деснянського районного суду м. Києва від 24 листопада 2014 року

у справі за позовом ОСОБА_5 до Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський акціонерний банк» про повернення частини депозитного вкладу,-

В С Т А Н О В И Л А:

Заочним рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 24 листопада 2014 року позов задоволено частково. /а.с. 85/

№ справи 754/14343/14-ц
№ апеляційного провадження:22-ц/796/5501 /2015
Головуючий у суді першої інстанції: Клочко І.В.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Лапчевська О.Ф.
Не погоджуючись з вказаним рішенням, уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації Славкіна М.А., яка діє в інтересах ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк» подала апеляційну скаргу на рішення суду посилаючись на його незаконність та необґрунтованість. Вважає, що судом першої інстанції не повно зясовані обставини справи, зокрема те, що договором банківського вкладу, укладеним між ПАТ «ВіЕйБі Банк» та ОСОБА_5 не передбачено відповідальності банку у вигляді сплати пені за несвоєчасне виконання зобовязання. Також зазначила, що позивачем, в обґрунтування своїх вимог щодо стягнення суми боргу з врахуванням індексу інфляції та трьох відсотків річних, не надано жодного доказу, зокрема, довідки Держкомстату про індекс інфляції за відповідний період та розрахунку трьох процентів річних, а отже не доведені позовні вимоги. Крім того, зазначила, що відповідно до п. 5 ст. 36 ЗУ «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», під час введення тимчасової адміністрації задоволення вимог вкладників та інших кредиторів не здійснюється. З урахуванням викладеного в апеляційній скарзі просила рішення суду скасувати та постановити нове про відмову у задоволенні позовних вимог.

Апелянт в судове засідання не зявилась, направила на адресу суду клопотання про розгляд справи за відсутності їх представника.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення позивача, яка зявилась у судове засідання, дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи в межах апеляційного оскарження, вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, а рішення залишенню без змін на підставі наступного.

Судом встановлено, що 16.02.2013 року між «ВіЕйБі Банк» та ОСОБА_5 було укладено договір банківського вкладу №538352/2013, відповідно до якого предметом договору є розміщення вкладником в банку строкового вкладу на умовах депозитного продукту «Наш найкращий депозит» в національній валюті України (а.с.9).

02.04.2014 року ОСОБА_5 отримала грошові кошти (вклад) в сумі 29100,96 грн., /а.с.15/. Іншу частину вкладу в розмірі 900,03 грн. банком було знято, як комісію за дострокове повернення вкладу /а.с.16/.

Частково задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції обґрунтовано керувався вимогами ст. 1073 ЦК України про те, що у разі несвоєчасного зарахування на рахунок грошових коштів, що надійшли клієнтові, їх безпідставного списання банком з рахунка клієнта або порушення банком розпорядження клієнта про перерахування грошових коштів з його рахунка банк повинен негайно після виявлення порушення зарахувати відповідну суму на рахунок клієнта або належного отримувача, сплатити проценти та відшкодувати завдані збитки, якщо інше не встановлено законом. Встановивши, що грошові кошти в сумі 900,03 грн. було переведено з рахунку позивача на рахунок ПАТ «ВіЕйБі Банк», як комісію за дострокове повернення вкладу, всупереч п. 1.7 Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, затвердженої постановою НБУ №22 від 21.01.2004 року який передбачає, що кошти з рахунків клієнтів банки списують лише за дорученням власників цих рахунків, суд першої інстанції прийшов до вірного висновку, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума коштів в розмірі 900,03 грн., які не були перераховані на рахунок позивача, в тому числі сума пені за помилковий переказ в розмірі 145,48 грн. (900,03 х 25% річних х 236 днів (з 02.04.2014 року по 24.11.2014 року) / 365 днів), інфляційних витрат в розмірі 244,93 грн. (індекс інфляції складає за квітень-листопад - 26,4%, сума вкладу та проценти на дату вимоги 927,77 грн. х 26,4%), 3% річних в розмірі 18,00 грн. (927,77 грн. х 3% х 236 днів/365 днів), а також дохід по вкладу - 173,23 грн.

Доводи апеляційної скарги щодо відсутності наданих позивачем розрахунків індексу інфляції та 3% річних, колегія суддів не приймає до уваги, оскільки в тексті позову наданий розрахунок на а.с.5-6, судом першої інстанції перевірений, у звязку з чим вказаний довід спростовується матеріалами справи.

Доводи апеляційної скарги щодо введення тимчасової адміністрації у звязку з чим задоволення вимог вкладників та інших кредиторів не здійснюється, колегія суддів також не бере до уваги, оскільки тимчасову адміністрацію запроваджено з 21.11.2014 р., а строк вкладу закінчився 02.04.2014 р., позов подано позивачем 01.09.2014 р. до введення тимчасової адміністрації, а у відповідності до ч. 6 ст. 36 ЗУ «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» обмеження щодо задоволення вимог вкладників не поширюються на виплати коштів за вкладами, строк яких закінчився.

Інші доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують та містяться на формальних міркуваннях.

Відповідно до ч.1 ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313-315 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації Славкіної Марини Анатоліївни, яка діє в інтересах Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський акціонерний банк» на заочне рішення Деснянського районного суду м. Києва від 24 листопада 2014 року відхилити.

Заочне рішення Деснянського районного суду м. Києва від 24 листопада 2014 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги протягом двадцяти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий: Судді: