22-ц/775/1176/2015(м)
Головуючий у 1-й інстанції Сараєв І.А.
Суддя-доповідач ОСОБА_1
У Х В А Л А

І м е н е м У к р а ї н и

23 грудня 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Донецької області у складі:

головуючої - Биліни Т.І.,

суддів Принцевської В.П., Бугрим Л.М.

при секретарі - Зал Ю.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Маріуполі апеляційну скаргу представника відповідача ОСОБА_2 ОСОБА_3 на рішення Приморського районного суду Донецької області від 19 жовтня 2015 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на дитину, -

в с т а н о в и л а:

15.04.2015 р. позивачка звернулась до суду із позовом до відповідача про стягнення додаткових витрат на дитину, вказуючи на те, що з 2003 року сторони перебували у зареєстрованому шлюбі від якого мають малолітню дитину дочку ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1. У 2010 році шлюб між сторонами було розірвано, сторони проживають окремо, дитина проживає з матір'ю і знаходиться на повному її утриманні. Дитина перебуває на Д обліку у окуліста та потребує періодичного лікування. Відповідач не несе додаткових витрат на утримання дитини, пов'язаних з розвитком її здібностей та хворобою. Позивач понесла витрати, пов'язані з обстеженням очей дитини, придбанням окулярів, вивченням дитиною англійської мови та заняттям у школі мистецтв, які згідно уточненої позовної заяви дорівнюють сумі 2960 грн., а тому просить компенсувати їй половину понесених витрат у розмірі 1480 грн. та судові витрати.

Рішенням Приморського районного суду Донецької області від 19 жовтня 2015 року позовні вимоги позивача - задоволено повністю.

Стягнуто з відповідача на користь позивача, додаткові витрати на утримання неповнолітньої дитини та судові витрати .

В апеляційній скарзі представник відповідача, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення Приморського районного суду Донецької області від 19 жовтня 2015 року та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що суд першої інстанції не врахував при винесенні рішення стан здоров'я та матеріальне становище відповідача, наявність у нього другої малолітньої дочки і непрацездатної дружини, на яких він зобов'язаний виплачувати аліменти. Відповідач знаходиться у скрутному стані, через заборону лікарів позбувся роботи моряка далекого плавання, як приватний підприємець за 2014 рік він отримав дохід в сумі 8370 грн. Вказані обставини не дозволяють відповідачу нести додаткові витрати на утримання дочки ОСОБА_6. Суд першої інстанції виносячи рішення допустив не об'єктивні і односторонні висновки, розглядаючи тільки дохід відповідача, без урахування доходів позивача. Крім того суд першої інстанції безпідставно вирішив, що позивач оплатила вартість занять в школі мистецтв в сумі 1000грн., хоча квитанцій у справі на суму 800,00грн.

В судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_3 підтримав доводи апеляційної скарги, просив їх задовольнити.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_7 просила апеляційну скаргу відхилити, рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Позивач та відповідач в судове засідання не зявилися, про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином. Зважаючи на положення ч. 2 ст. 305 ЦПК України така неявка не є перепоною для розгляду справи, крім того в судовому засіданні приймали участь їх представники.

Заслухавши суддю-доповідача, представників сторін, дослідивши письмові матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню з таких підстав.

Переглядаючи справу відповідно до вимог ст.303 ЦПК України в межах доводів апеляційного оскарження, колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з висновками та обставинами встановленими судом першої інстанції, вважає їх обґрунтованими та такими, що відповідають положенням закону.

Відповідно до ч.ч. 1, 2, 3 ст. 185 СК той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно (ч. ч. 2, 3 ст. 185 СК України).

У п. п. 18, 19 Пленум Верховного Суду України в п. 17 постанови від 15 травня 2006 року N 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" роз'яснив, що до передбаченої ст. 185 СК України участі в додаткових витратах на утримання дитини, викликаних особливими обставинами (розвитком її здібностей, хворобою, каліцтвом тощо), можна притягати лише батьків. У цих випадках ідеться про фактично зазнані або передбачувані витрати, тому їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що додаткові витрати на дитину позивач понесла протягом 2013 2015 років.

Позивач за період з жовтня 2014 року по вересень 2015 року мала середній заробіток із розрахунку 12 місяців в розмірі 6512,13грн.(а.с.185)

Відповідач в 2013-2014 роках мав значно більший дохід, оскільки 23.08.2013 року він уклав трудовий договір моряка з компанією «ОСОБА_8 ГмбХ терміном на чотири місяці, строк закінчення терміну дії договору 26.03.2014 року. Згідно вказаного договору основна його заробітна плата дорівнювала 3450,00 доларів США, крім того за вказаним договором відповідач мав право на оплату понад нормованого часу в сумі 1725,00доларів США та щомісячну оплату відпустки в сумі 1380,00 доларів США.(а.с.137)

Відповідач не довів належними та допустимими доказами, що через погіршення стану здоровя він втратив роботу моряка, та що договір не був виконаний в повному обсязі, а тому він не отримав обумовленої заробітної плати. Крім того відповідач не надав суду докази, щодо витрат на лікування та їх розмір.

З огляду на вказане доводи апеляційної скарги, що відповідач з квітня 2014 року має незначний дохід, значну частину якого повинен витрачати на лікування непереконливі.

Доводи апеляційної скарги що ОСОБА_2 в 2013 році давав ОСОБА_4 грошові кошти на придбання окулярів для дочки і що це підтверджено розписками безпідставні.

З матеріалів справи вбачається, що суду надані розписки відносно сплати аліментів на утримання доньки в розмірі 4860грн. за січень, лютий, березень, квітень, травень та червень та в розмірі 4878грн. за липень, серпень, вересень жовтень, листопад та грудень 2013 року .(а.с.144,145) Вказані розписки не містять відомостей, що частина переданих позивачці грошових коштів, повинна була бути витрачена на додаткові витрати.

Доводи апеляційної скарги, що позивач понесла витрати по оплаті занять у школі мистецтв в сумі 800грн. неспроможні.

В матеріалах справи мають місце квитанції на аркушах 17, 18, 20, 21, 22, 120 про щомісячну оплату позивачкою занять у школі мистецтв в розмірі 100,00грн. на загальну суму 1000,00грн.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Усі доводи апеляційної скарги щодо невідповідності висновків суду фактичним обставинам справи колегія суддів переглянула і дійшла висновків, що судом першої інстанції фактичні обставини з`ясовані повно та всебічно, висновки суду відповідають встановленим фактам. Суд розглянув цивільну справу з дотриманням загальних засад цивільного судочинства - принципу змагальності сторін і диспозитивності цивільного судочинства, що передбачено ст. 11 ЦПК України.

Враховуючи вищенаведене, а також, те, що апеляційним судом не встановлено порушень судом першої інстанції при розгляді цієї справи вимог матеріального чи процесуального законів або неправильної оцінки досліджених по справі доказів, то підстав для задоволення апеляційної скарги і скасування судового рішення немає.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 308, 315 ЦПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу представника відповідача ОСОБА_2 ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Приморського районного суду Донецької області від 19 жовтня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Касаційна скарга може бути подана безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили цією ухвалою.

Головуючий: Т.І. Биліна

Судді: В.П. Принцевська

ОСОБА_9