Справа №592/54/15-ц Головуючий у суді у 1 інстанції - Чернобай О. І.
Номер провадження 22-ц/788/1126/15 Суддя-доповідач - Левченко Т. А.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 червня 2015 року м.Суми

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - Левченко Т. А.,

суддів - Собини О. І. , Околота Г. М.

за участю секретаря судового засідання - Пархоменко А.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Апеляційного суду Сумської області цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_3, ОСОБА_4 - ОСОБА_5

на рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 30 квітня 2015 року

у справі за позовом ОСОБА_3, ОСОБА_4 до ОСОБА_6 про визнання права власності на частину будинку та господарсько-побутових будівель, частину земельної ділянки в порядку спадкування за законом, -

в с т а н о в и л а :

Позивачі ОСОБА_3 та ОСОБА_4 звернулися з вказаним позовом, який обґрунтовують тим, що відповідно до договору дарування нерухомого майна від 13.12.2001 року житловий будинок з надвірними будівлями та земельна ділянка загальною площею 507 кв.м. цільовим використанням - для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, які розташовані за адресою: АДРЕСА_1 у рівних частках, тобто по 1/2 частині були подаровані ОСОБА_3 своєму сину ОСОБА_7 та його дружині ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_7 помер. Після його смерті спадщину за законом прийняли мати - ОСОБА_3, донька ОСОБА_4 та дружина ОСОБА_6 Так як відповідачка фактично проживає в будинку та у неї знаходяться правовстановлюючі документи на житловий будинок та земельну ділянку, вони домовились з нею, що оформлять спадщину разом. Але, у визначений час відповідачка до нотаріуса не прийшла, забрала усі підготовлені документи, оригінали правовстановлюючих документів та відмовилася оформлювати будь-які спадкові права. Враховуючи, що вони позбавлені можливості оформити свої спадкові права у нотаріуса, просять визнати за ними право власності по 1/6 частині за кожним на будинок та прибудинкові споруди: житловий будинок літ. А-1 загальною площею 91,1 кв.м., житловою 44,5 кв.м., літ Г убиральню, літ М,П,С навіси, літ. п/г1 погріб, гараж літ. Н., душ літ. О, сарай літ. Р, огорожу № 4-7, які знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 та право власності по 1/6 за кожним на земельну ділянку за цією адресою, загальною площею 507 кв.м. цільовим використанням для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд в порядку спадкування за законом після померлого ОСОБА_7, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1.

Рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 30 квітня 2015 року позов ОСОБА_3, ОСОБА_4 - задоволено частково.

Визнано за ОСОБА_3 та ОСОБА_4 право власності по 1/6 частині за кожним на прибудинкові споруди: убиральню літ. Л, навіси літ. М,П,С, гараж літ. Н, душ літ. О, сарай літ. Р та огорожу № 4-7, які знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 та право власності по 1/6 за кожним на земельну ділянку за цією адресою, загальною площею 507 кв.м. цільовим використанням для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд в порядку спадкування за законом після померлого ОСОБА_7, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1.

В іншій частині позовних вимог - відмовлено в зв'язку з необґрунтованістю.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_3, ОСОБА_4 - ОСОБА_5 просить змінити рішення суду та ухвалити рішення яким додатково, визнати за ОСОБА_3 та ОСОБА_4 право власності по 1/6 частці за кожним на житловий будинок літ. «А-1» та житлову прибудову А-1-1, загальною площею 91,1 кв.м., житлова 44,5 кв.м. та на погріб літ. п/г 1, які розташовані за адресою: АДРЕСА_1, в порядку спадкування після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_7. В доводах апеляційної скарги посилається на те, що судом при ухваленні рішення було порушено норми матеріального та процесуального права, неповно досліджені та з'ясовані обставини справи. Зазначає, що єдиним можливим захистом майнових прав позивачів є визнання в судовому порядку права власності на спадкове майно.

В частині вирішення позовних вимог про визнання права власності в порядку спадкування на земельну ділянку рішення суду сторонами не оскаржується та колегією суддів не переглядається.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника позивачів ОСОБА_5, відповідачку ОСОБА_6 та її представника - адвоката ОСОБА_8, вивчивши матеріали справи і перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Судом першої інстанції встановлено та з матеріалів справи вбачається, що 13 грудня 2001 року на підставі нотаріально посвідчених договорів дарування житлового будинку та земельної ділянки ОСОБА_3 подарувала своєму сину ОСОБА_7 та ОСОБА_6 в рівних частинах належний їй житловий будинок АДРЕСА_1, що складався: з житлового будинку А-1, дерев'яного, обкладеного цеглою, житловою площею 24,7 кв.м, надвірних господарчих та побутових будівель (шлакобетонні сарай «Б», погріб «Г», дощата вбиральня «К», цегляна кухня «Е», № 1-4 дощата огорожа), а також земельну ділянку на якій він розташований площею 507 кв. м. (а. с. 5). На підставі договору дарування за ОСОБА_7 та ОСОБА_6 було зареєстровано право власності на зазначений будинок по ? частині за кожним, а також ними отримано державний акт серії ІІ-СМ 006031, реєстраційний номер 17788 від 30.05.2002 року (а. с. 11; 54; 57-59).

03 березня 2006 року ОСОБА_7 та ОСОБА_6 уклали шлюб, а ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_7 помер (а. с. 38; 40).

Після смерті ОСОБА_7 його спадкоємцями першої черги є ОСОБА_3 (матір спадкодавця), ОСОБА_4 (донька спадкодавця від першого шлюбу) та ОСОБА_6 (дружина спадкодавця) (а.с.40, 45,47,48)

Позивачі ОСОБА_3, ОСОБА_4 та відповідачка ОСОБА_6 у встановлений законом шестимісячний строк звернулися до приватного нотаріуса Сумського міського нотаріального округу ОСОБА_9 з заявами про прийняття спадщини за законом після смерті ОСОБА_7 на належну йому 1/2 частини житлового будинку та земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1 (а. с. 37,44,46)

Відповідно до технічного паспорту житловий будинок АДРЕСА_1 станом на 17 лютого 2011 року складається: з переобладнаного житлового будинку літ. А-1 та прибудови до нього А1-1, загальною площею 91,1 кв.м., житловою 44,5 кв.м., вбиральні «Л», навісів «М», «П», «С», погріба п/г1, гаражу «Н», душу «О», сараю «Р», огорожі № 4-7 (а.с.79-83) Переобладнаний будинок, прибудова до нього, погріб п/г1, вбиральня «Л», гараж «Н» та сарай «Р» зазначені в технічному паспорті як самочинно збудовані. В подальшому КП «Сумське міське бюро технічної інвентаризації» внесло зміни до технічного паспорту на житловий будинок відповідно до яких вбиральня «Л», гараж «Н» та сарай «Р» не є самочинно збудованими згідно наказу Міністерства регіонального розвитку та житлово-комунального господарства України № 404 від 09.08.2012р. «Про внесення змін до пункту 3.2 розділу 3 Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації об'єктів нерухомого майна» (а. с. 81). Переобладнаний житловий будинок, прибудова до нього та погріб п/г1 на час смерті спадкодавця ОСОБА_7 і на даний час згідно технічного паспорту є самочинно збудованим нерухомим майном.

Відповідно до ч. 2 ст. 331 ЦК України право власності на новостворене нерухоме майно виникає після завершення його будівництва. Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.

Відповідно до ч. 1 ст. 376 ЦК України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважається самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без належного дозволу чи належного затвердженого проекту, або з істотним порушенням будівельних норм і правил.

Будівництво вважається правомірним, якщо власник ділянки чи землекористувач або інша особа одержали у встановленому порядку дозвіл на забудову. Особа, яка здійснює самочинне будівництво, не набуває права власності на нього.

В пунктах 7, 8 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» роз'яснено, якщо спадкодавцем було здійснене самочинне будівництво (частина перша статті 376 ЦК), до спадкоємців переходить право власності на будівельні матеріали, обладнання тощо, які були використані в процесі цього будівництва. Якщо будівництво здійснювалося згідно із законом, то у разі смерті забудовника до завершення будівництва його права та обов'язки як забудовника входять до складу спадщини.

З технічного паспорту на будинок АДРЕСА_1 вбачається, що після набуття права власності на цей будинок на підставі договору дарування від 13 грудня 2001 року, ОСОБА_7 та ОСОБА_6 шляхом переобладнання будинку, житловою площею 24,7 кв. м. та будівництва до нього прибудови, побудували новий будинок житловою площею 44,5 кв. м та загальною площею 91,1 кв. м. Крім того побудували нові господарсько-побутові будівлі: убиральню «Л», навіси «М», «П», «С», погріб п/г1, гараж «Н», душ «О», сарай «Р», огорожу № 4-7. Як пояснила в судовому засіданні відповідачка ОСОБА_6, будівництво здійснювалось ними без належного дозволу та за життя ОСОБА_7 новостворене нерухоме майно не було прийнято в експлуатацію.

Так як згідно даних технічного паспорту переобладнаний житловий будинок, прибудова до нього та погріб п/г1 на час смерті спадкодавця ОСОБА_7 і на даний час є самочинно збудованим нерухомим майном, так як не прийнято в експлуатацію, ОСОБА_7 не набув у встановленому порядку за життя право власності на це нерухоме майно, суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку про відсутність підстав для задоволення вимог позивачів про визнання за ними права власності на житловий будинок та господарсько-побутову будівлю погріба в порядку спадкування після померлого ОСОБА_7

Колегія суддів не може погодитись з доводами апеляційної скарги про те, що житловий будинок А-1 зазначений в технічному паспорті як житловий будинок та не є самочинно збудованим, так як під планом будинку в технічному паспорті стоїть відмітка згідно якої площа всього будинку є самочинно збудованою: приміщення А-1 (під час переобладнання) та приміщення А1-1 (під час нового будівництва).

Є помилковими і доводи апеляційної скарги про те, що позивачі позбавлені можливості введення в експлуатацію самочинно збудованого нерухомого майна в зв'язку з відсутністю відповідного порядку, так як ця обставина не є підставою для визнання за ними права власності на це майно в порядку спадкування. Крім того наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України № 79 від 24.04.2015 року затверджено Порядок прийняття в експлуатацію і проведення технічного обстеження індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, громадських будинків та будівель і споруд сільсьгосподарського призначення І та ІІ категорій складності, які збудовані без дозволу на виконання будівельних робіт.

Відповідачка ОСОБА_6 як спадкоємець ОСОБА_7 та співвласник спірного будинку та земельної ділянки на якій він розташований, в судовому засіданні апеляційного суду підтвердила свій намір оформити прийняття в експлуатацію самочинно збудованого нерухомого майна. Пояснила, що вона цим питанням займалась, але його вирішення було відкладено в зв'язку з відсутністю зазначеного Порядку, який було прийнято після звернення позивачів до суду з цим позовом.

Враховуючи наведене, підстави для зміни чи скасування рішення суду в частині відмови в задоволенні позовних вимог про визнання права власності на житловий будинок та погріб, відсутні, так як в цій частині рішення суду відповідає обставинам справи та ухвалене з додержанням норм матеріального та процесуального права.

В той же час, відмовляючи в задоволенні цих позовних вимог, суд першої інстанції прийшов до помилкового висновку про наявність підстав для визнання за позивачами права власності на господарсько-побутові будівлі: убиральню літ. Л, навіси літ. М,П,С, гараж літ. Н, душ літ. О, сарай літ. Р та огорожу № 4-7, які не є самочинними згідно відмітки в технічному паспорті. Такий висновок суду суперечить положенням статей 186, 381 ЦК України, згідно яких розташовані на земельній ділянці поряд із житловим будинком господарсько-побутові будівлі й споруди: сараї, гаражі, літні кухні тощо є приналежністю головної речі (будинку), а тому без визнання за позивачами права власності на спірний будинок, за ними не може бути визнано самостійне право власності на господарсько-побутові будівлі, які є приналежністю цього будинку.

Отже, рішення суду на підставі п. 4 ч. 1 ст. 309 ЦПК України підлягає скасуванню в частині визнання за позивачами права власності по 1/6 частині за кожним на: убиральню літ. Л, навіси літ. М,П,С, гараж літ. Н, душ літ. О, сарай літ. Р та огорожу № 4-7, які знаходяться за адресою: АДРЕСА_1, з ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні цих позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 303; 307 ч. 1 п.2; 309 ч. 1 п. 4, 313-314, 316 ЦПК України, колегія суддів -

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_3, ОСОБА_4 - ОСОБА_5 задовольнити частково.

Рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 30 квітня 2015 року скасувати в частині визнання за ОСОБА_3 та ОСОБА_4 права власності по 1/6 частині за кожним на: убиральню літ. Л, навіси літ. М,П,С, гараж літ. Н, душ літ. О, сарай літ. Р та огорожу № 4-7, які знаходяться за адресою: АДРЕСА_1, та відмовити ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в задоволенні цих позовних вимог.

Рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 30 квітня 2015 року в частині відмови в задоволенні позовних вимог ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання права власності на житловий будинок та погріб - залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення і з цього часу може бути оскаржено протягом двадцяти днів у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий -

Судді -