Справа № 686/2413/15-ц
15 травня 2015 р. м. Хмельницький
Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області у складі:
головуючої судді - Логінової С.М.,
при секретарі - Греховій Г.Ю.,
за участю позивача - ОСОБА_1,
за участю представника позивача - ОСОБА_2,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Хмельницькому цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення коштів за невиконання зобов'язань,
14 січня 2015 р. ОСОБА_1 звернувся до відповідача з письмовою претензією про те, щоб він повернув йому кошти, однак кошти відповідачем йому не повернуто.
Загалом за період з 30.01.2013 р. по 30.01.2015 р. ця сума становить: 2721х2 роки =5442 грн.
У судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали і просили позов задовольнити, з підстав, викладених у позовній заяві.
Відповідач у судове засідання не з'явився, про час і місце судового розгляду повідомлений належним чином, але про причини своєї неявки не повідомив. Суд приходить до висновку ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки позивач не заперечив проти такого вирішення справи.
Заслухавши пояснення позивача, його представника, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню.
Згідно ч. 1 ст. 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Згідно п. п. 8.9. ч. 2 ст. 16 Цивільного кодексу України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди, відшкодування моральної (немайнової) шкоди.
Відповідно до ст. 599 Цивільного кодексу України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.
Згідно зі ст. 1050 ч. 1 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.
Частиною 2 статті 625 ЦК України визначено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Відповідно до правової позиції, висловленої в постанові Верховного Суду України від 25.06.2014 року по справі № 6-25цс14 передбачена статтею 625 ЦК України відповідальність застосовується до правовідносин зобов'язального характеру, які виникають з приводу грошових зобов'язань. У силу положень статей 524, 533-535, 625 ЦК України грошовим є зобов'язання, яке виражається в грошових одиницях України (грошовому еквіваленті в іноземній валюті), тобто будь-яке зобов'язання зі сплати коштів. Таким чином, грошовим зобов'язанням є таке правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана сплатити гроші на користь другої сторони (кредитора), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Підставою застосування відповідальності, передбаченої частиною другою статті 625 ЦК України, є прострочення боржником виконання грошового зобов'язання. Тобто порушенням грошового зобов'язання є невиконання боржником обов'язку сплатити грошові кошти.
Згідно ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Відповідно до ст. 56 Цивільного процесуального кодексу України правову допомогу може надавати особа, яка є фахівцем у галузі права і за законом має право на надання правової допомоги. Особа, зазначена в частині першій цієї статті, має право: знайомитися з матеріалами справи, робити з них витяги, знімати копії долучених до справи документів, бути присутнім у судовому засіданні. Особа, яка має право на надання правової допомоги, допускається ухвалою суду за заявою особи, яка бере участь у справі.
Згідно із ст. 79 Цивільного процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. До витрат, пов'язаних з розглядом судової справи, належать витрати на правову допомогу.
Відповідно до ст. 84 Цивільного процесуального кодексу України витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги. Граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлюється законом.
Згідно із ст. 1 Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах» розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, а в адміністративних справах - суб'єктом владних повноважень, не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні.
З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 надавав правову допомогу позивачу у судових засіданнях протягом 44 хвилин (06 березня 2015 року 25 хв., 20 квітня 2015 р. 1 хв., 15 травня 2015 р. 18 хвилин).
Із врахуванням вимог ст. 1 Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах» граничні розміри компенсації витрат на правову допомогу становлять 357,28 (1218х40:100=487,20 грн.; 487,20:60х44хвилини)
Таким чином, з ОСОБА_3 мають бути стягнуті витрати на правову допомогу на користь ОСОБА_1 в сумі 357,28 грн.
Витрати на бензин, пов'язані із явкою до суду про стягнення яких просить позивач належно не обґрунтовані та не підтверджені, оскільки не доведено, що паливо, придбано та витрачено саме для забезпечення явки до суду, а тому у стягненні з відповідача на користь позивача витрат, пов'язаних із явкою до суду, слід відмовити.
Керуючись ст.ст. 10, 11, 16, 56, 60, 79, 84, 213, 215, 226 Цивільного процесуального кодексу України, ст.ст. 15, 16, 599, 625, 1050 Цивільного кодексу України суд
позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення коштів за невиконання зобов'язань задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 3% річних за час прострочення виконання зобов'язання в сумі 5442 грн. (п'ять тисяч чотириста сорок дві) грн.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 судовий збір у сумі 1083 грн. 22 коп.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 витрати на правову допомогу у сумі 357 грн. 28 коп.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 10 днів з дня проголошення рішення, а особою, без участі якої проголошено рішення - протягом 10 днів з дня отримання його копії до апеляційного суду Хмельницької області.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Логінова С.М.