НОВОМОСКОВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 183/4002/14
№ 2/183/1159/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 листопада 2015 року Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі: головуючої судді Дубовенко І.Г., при секретарі Литвиновій У.В., за участю представника відповідача ОСОБА_1, розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Новомосковську цивільну справу за первісним позовом Публічного акціонерного товариства «Укрсиббанк» до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором та за зустрічним позовом ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк», третя особа: ОСОБА_2, про визнання договорів недійсними, -

ВСТАНОВИВ:

13 червня 2014 року Публічне акціонерне товариство «Укрсиббанк» звернулося до Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області з первісним позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

В обґрунтування первісного позову, який в подальшому було уточнено позивач посилався на те, що 04 жовтня 2005 року між АКІБ «УкрСиббанк», найменування якого в подальшому змінено на ПАТ «УкрСиббанк», та ОСОБА_2 був укладений договір споживчого кредиту № 0 про надання кредиту в сумі 41000 доларів США зі сплатою 10,5 % річних за користування кредитом, строком повернення до 04 жовтня 2022 року.

Відповідно до умов Кредитного договору ОСОБА_2В зобовязалась належним чином прийняти, використовувати і повернути Банку отримані кошти, а також здійснювати плату за кредит (встановлені проценти та комісії) у терміни, встановленні графіком погашення кредиту. Так відповідно до п. 1.2.2 Кредитного договору розмір щомісячного ануітентного платежу складає 454 долари США.

В порушення вимог ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України відповідач взяті на себе зобовязання не виконує, порушує умови Кредитного договору стосовно своєчасного повернення сум отриманого кредиту та своєчасної сплати нарахованих за користування кредитними коштами відсотків у встановленні Кредитним договором терміни, внаслідок чого станом на 08 травня 2015 року р. у відповідача виникла заборгованість перед позивачем, яка складається з: 33626,86 доларів США, заборгованість за процентами по користуванню кредитом в розмірі 3521,51 доларів США, пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом в розмірі 23162,11 гривень, пеня за несвоєчасне погашення заборгованості по відсоткам в розмірі 11733,68 гривень, а всього 37148,37 доларів США, що за курсом НБУ станом на 08 травня 2015 року складає 769805,61 грн. заборгованість за кредитом та процентами та 34895,79 грн. пеня.

04 жовтня 2007 року між Банком та ОСОБА_4 укладений договір поруки № 0, відповідно до умов якого ОСОБА_4 зобовязався перед Банком відповідати за виконання ОСОБА_2 усіх її зобовязань перед Кредитором в повному обсязі, що виникли з Кредитного договору як існуючих в теперішній час, так і тих, що можуть виникнути в майбутньому.

В звязку з невиконанням ОСОБА_2 умов кредитного договору позивач вимушений звернутись з позовом до суду та просить стягнути солідарно з відповідачів на його користь заборгованість за вказаним кредитним договором в розмірі 37148,37 доларів США, що за курсом НБУ станом на 08 травня 2015 року складає 769805,61 грн. заборгованість за кредитом та процентами та 34895,79 грн. пеня.

ОСОБА_4 звернувся до суду з зустрічним позовом до Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк», третя особа: ОСОБА_2, про визнання кредитного договору та договору поруки недійсними.

В обґрунтування зустрічного позову зазначив, що дійсно 04 жовтня 2007 року між його дружиною ОСОБА_2 та ПАТ «УкрсСиббанк» було укладено договір про надання споживчого кредиту, відповідно до якого ОСОБА_2 було отримано кредит у розмірі 41000 доларів США, призначенням якого було придбання квартири. В цей же день між ним та цим же банком було укладено договір поруки, за яким він зобовязався відповідати за невиконання ОСОБА_2 усіх її зобовязань перед банком, що виникли з договору споживчого кредиту.

В порушення п.п. 3.2, 4.3 розділу 3 Правил про надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту, затверджених Постановою Правління НБУ № 168 від 10 травня 2007 року, відповідно до яких кредитний договір має містити графік платежів у розмірі сум погашення основного боргу, сплати процентів за користування кредитом, вартості всіх супутних послуг, а також інших фінансових зобовязань споживача за кожним платіжним періодом з урахуванням даних, передбачених у додатку до Правил НБУ; Банки зобовязані в кредитному договору зазначити: вид і предмет кожної супутньої послуги, яка надається споживачу; обґрунтування вартості супутньої послуги; про відкриття банківського рахунку, відкритого з метою зарахування на нього суми наданого кредиту або надання кредиту за рахунком (овердрафт), умови відкриття, ведення та закриття такого рахунку, тарифи та всі суми коштів, які споживач має сплатити за договором банківського рахунку у звязку з отриманням кредиту, його обслуговуванням і погашенням; правило, за яким змінюється процентна ставка за кредитом, якщо договором про надання кредиту передбачається можливість зміни процентної ставки за кредитом залежно від зміни облікової ставки Національного банку або в інших випадках; - ОСОБА_2 не надано відомостей щодо детального розпису загальної вартості кредиту.

В порушення п.2 ч. 1 ст. 11 ЗУ «Про захист прав споживачів», банк не надав ОСОБА_2, як споживачу фінансових послуг в галузі споживчого кредитування, в письмовій формі повної інформації про умови кредитування, а також орієнтовану сукупну вартість кредиту.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 11 ЗУ «Про захист прав споживачів» в кредитному договорі повинно зазначатися сума кредиту; детальний розпис загальної вартості кредиту для споживача; дата видачі кредиту або, якщо кредит видаватиметься частинами, дати і суми надання таких частин кредиту та інші умови надання кредиту; право дострокового повернення кредиту; річна відсоткова ставка за кредитом; інші умови, визначені законодавством.

Враховуючи, що банком при укладені оспорюваного кредитного договору недодержана така істотна умова, як укладання графіку та не розписана сукупна вартість кредиту за кожним платіжним періодом відповідно до вимог ст. 203 ч.1, ст. 215 ч.1 ЦК України, ст. 11 ч.5, ст. 18, ст. 21 ЗУ «Про захист прав споживачів» - просить визнати недійсним договір про надання споживчого кредиту за № 0 від 04 жовтня 2007 року, укладеного між ОСОБА_2 та АКІБ «УкрСиббанк», правонаступником якого є ПАТ «УкрСиббанк»; визнати недійсним договір поруки № 0/П від 04 жовтня 2007 року, укладеного між ОСОБА_4 та АКІБ «УкрСиббанк», правонаступником якого є ПАТ «УкрСиббанк».

В судовому засіданні представник позивача за первісним позовом підтримала позовні вимоги банку та, посилаючись на ті ж підстави, просила суд задовольнити їх в повному обсязі. Щодо посилань представника ОСОБА_4 на те, що ОСОБА_2 не було надано інформації про сукупну вартість кредиту, у звязку з відсутністю в матеріалах справи графіку платежів, зазначила, що матеріали кредитної справи містять таку інформацію, з якою ОСОБА_2 була ознайомлена. Просила позовні вимоги банку задовольнити, а в задоволенні зустрічних вимог ОСОБА_4 відмовити.

Відповідач за первісним позовом ОСОБА_2 в судове засідання повторно не зявилася, про час та місце розгляду справи була належним чином повідомлена судом, шляхом направлення за місцем її реєстрації судових повісток. Про причини неявки суд не повідомила, відповідно до вимог ст. 169 ЦПК України, з урахуванням думки осіб, що брали участь у справі, суд прийшов до висновку про можливість розгляду справи за її відсутності.

Представник відповідача за первісним позовом та позивача за зустрічним позовом ОСОБА_4 ОСОБА_1 позовні вимоги банку не визнала, а вимоги ОСОБА_4 підтримала в повному обсязі та, посилаючись на ті ж підстави, просила суд в задоволенні первісного позов відмовити, а зустрічний позов задовольнити. При цьому просила взяти до уваги той факт, що ОСОБА_2, згідно розрахунку банку ще у 2014 році погашала кредит, який був нею взятий у 2007 році.

Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню частково з наступних підстав.

Судом по справі встановлено, що 04 жовтня 2005 року між АКІБ «УкрСиббанк», правонаступником якого є ПАТ «УкрСиббанк», та ОСОБА_2 був укладений договір споживчого кредиту № 0 про надання кредиту в сумі 41000 доларів США зі сплатою 10,5 % річних за користування кредитом, строком повернення до 04 жовтня 2022 року.

Відповідно до умов Кредитного договору ОСОБА_2В зобовязалась належним чином прийняти, використовувати і повернути Банку отримані кошти, а також здійснювати плату за кредит (встановлені проценти та комісії) у терміни, встановленні графіком погашення кредиту. Так відповідно до п. 1.2.2 Кредитного договору розмір щомісячного ануітентного платежу складає 454 долари США.

Таким чином, між позивачем та ОСОБА_2 укладено кредитний договір, правовідносини по якому урегульовані договором та параграфом 2 глави 71 ЦК України, а саме, відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.

Як встановлено в судовому засіданні, позивачем були виконані його зобовязання, передбачені договором та законодавством, а саме, надано кредитні кошти в розмірі 41000 доларів США, що не заперечувалося сторонами, однак ОСОБА_2 в односторонньому порядку порушила вимоги як договору так і законодавства.

ОСОБА_2 в свою чергу виконувалися умови вищезазначеного договору до лютого 2014 року, що не заперечувалося сторонами у справі.

Відповідно до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. За ст.ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ч. 3 ст. 10, ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, а згідно ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

ОСОБА_4 в своєму зустрічному позові ставить питання про визнання кредитного договору недійним на підставі ст.ст. 203, 215 ЦК України, посилаючись на порушення банком вимог ст. 638 ЦК України, ст. 11 ЗУ «Про захист прав споживачів», тому як спірний договір не містить такої істотної умови, як інформацію про орієнтовану сукупну вартість кредиту.

Згідно ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів, а згідно ст. ст. 58, 59 ЦПК України докази повинні бути належними та допустимими.

Аналізуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що ОСОБА_4 за кредитним договором укладеним між ОСОБА_2В, та АКІБ «УкраСиббанк», правонаступником якого є ПАТ «УкрСиббанк» від 04 жовтня 2007 року, не є стороною в договорі, як і не є споживачем фінансових послуг, в розумінні ЗУ «Про захист прав споживачів», а тому у позивача відсутнє право вимоги щодо визнання кредитного договору недійсним; а питання щодо його належності та допустимості, як доказу по справі, перевіряється судом в межах заявленого ПАТ «УкрСиббанк» прозову.

В судовому засіданні підтверджується матеріалами справи та не заперечувалося представниками сторін, що 04 жовтня 2007 року ОСОБА_2 отримала кредитні кошти в розмірі 41000 доларів США за кредитним договором від 04 жовтня 2007 року за № 0 про надання кредиту в сумі 41000 доларів США зі сплатою 10,5 % річних за користування кредитом, строком повернення до 04 жовтня 2022 року.

Відповідно до умов Кредитного договору ОСОБА_2В зобовязалась належним чином прийняти, використовувати і повернути Банку отримані кошти, а також здійснювати плату за кредит (встановлені проценти та комісії) у терміни, встановленні графіком погашення кредиту. Так відповідно до п. 1.2.2 Кредитного договору розмір щомісячного ануітентного платежу складає 454 долари США.

До матеріалів справи не додано графіку погашення щомісячних платежів, як і не додано розрахунку сукупної вартості кредиту, в порушення вимог п.п. 3.2, 4.3 розділу 3 Правил про надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту, затверджених Постановою Правління НБУ № 168 від 10 травня 2007 року. Однак, це не тягне за собою відсутність відповідальності боржника перед кредитором.

Відповідно до ч. 3 ст. 10, ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, а згідно ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, що неодноразово розяснювалося сторонам у справі в ході судового розгляду. Справа досить тривалий час знаходиться в суді, по справі ухвалювалося заочне рішення, яке було скасоване за заявою ОСОБА_4, сторонами подавалися докази.

Під час розгляду справи представником ОСОБА_4 не оспорювався розрахунок, наданий банком, як і не було надано будь-яких доказів на підтвердження того, що він зроблений невірно.

Згідно ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобовязаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 ЦК України, в якій зазначено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Статтями 526, 527, 530 ЦК України передбачено, що зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, належними сторонами та у встановлений договором строк.

Згідно ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів.

В судовому засіданні встановлено, що відповідачем було прострочено повернення чергової частини позики, що не заперечувалося сторонами. Згідно ст. 617 ЦК України, особа, яка порушила зобов'язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов'язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили. Не вважається випадком, зокрема, недодержання своїх обов'язків контрагентом боржника, відсутність на ринку товарів, потрібних для виконання зобов'язання, відсутність у боржника необхідних коштів

Як вбачається з розрахунку заборгованості відповідача ОСОБА_2 перед позивачем, який відповідач не оспорює, а суд погоджується, оскільки він повністю узгоджується з іншими матеріалами цивільної справи, станом на 08 травня 2015 року у відповідача ОСОБА_2 виникла заборгованість перед позивачем, яка складається з: 33626,86 доларів США, заборгованість за процентами по користуванню кредитом в розмірі 3521,51 доларів США, пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом в розмірі 23162,11 гривень, пеня за несвоєчасне погашення заборгованості по відсоткам в розмірі 11733,68 гривень, а всього 37148,37 доларів США, що за курсом НБУ станом на 08 травня 2015 року складає 769805,61 грн. заборгованість за кредитом та процентами та 34895,79 грн. пеня.

Таким чином, на підставі ст. 1049 ЦК України, згідно якої позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором з відповідача підлягають стягненню на користь позивача заборгованість, яка складається з: , яка складається з: 33626,86 доларів США, заборгованість за процентами по користуванню кредитом в розмірі 3521,51 доларів США, пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом в розмірі 23162,11 гривень, пеня за несвоєчасне погашення заборгованості по відсоткам в розмірі 11733,68 гривень, а всього 37148,37 доларів США, що за курсом НБУ станом на 08 травня 2015 року складає 769805,61 грн. заборгованість за кредитом та процентами та 34895,79 грн. пеня.

В судовому засіданні також встановлено, та не заперечується сторонами у справі, що 04 жовтня 2007 року між Банком та ОСОБА_4 укладений договір поруки № 0/П, відповідно до умов якого ОСОБА_4 зобовязався перед Банком відповідати за виконання ОСОБА_2 усіх її зобовязань перед Кредитором в повному обсязі, що виникли з Кредитного договору як існуючих в теперішній час, так і тих, що можуть виникнути в майбутньому.

Відповідно до вимог ст.ст. 553-554 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов'язання частково або у повному обсязі. Поручителем може бути одна особа або кілька осіб. У разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Особи, які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки.

Як встановлено в судовому засіданні ОСОБА_2 було порушено зобовязання, забезпеченого порукою ОСОБА_4

Аналізуючи вищевикладене суд доходить висновку про те, що позовні вимоги позивача за первісним позовом щодо стягнення солідарно з відповідачів суми заборгованості, яка складається з: заборгованості за сумою кредиту в розмірі 33626,86 доларів США, заборгованість за процентами по користуванню кредитом в розмірі 3521,51 доларів США, пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом в розмірі 23162,11 гривень, пеня за несвоєчасне погашення заборгованості по відсоткам в розмірі 11733,68 гривень, а всього 37148,37 доларів США, що за курсом НБУ станом на 08 травня 2015 року складає 769805,61 грн. заборгованість за кредитом та процентами та 34895,79 грн. пеня; підлягають задоволенню в повному обсязі.

Враховуючи, що вимоги ОСОБА_4 щодо визнання договору поруки, укладеного між ним та банком недійсним, є похідними від вимог щодо визнання кредитного договору недійсним, то суд приходить до висновку, що в задоволенні зустрічного позову про визнання кредитного договору та договору поруки недійсними належить відмовити в повному обсязі.

На підставі ст. 88 ЦПК України з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача підлягають стягненню витрати по оплаті судового збору, в розмірі 1827гривень; з відповідача ОСОБА_4 на користь позивача підлягають стягненню витрати по оплаті судового збору, в розмірі 1827гривень.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. ст. 3, 5-8, 10, 57, 60, 88, 212, 214, 215 ЦПК України, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Укрсиббанк» до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити.

Стягнути солідарно з ОСОБА_2, ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства «Укрсиббанк» заборгованість, яка складається з: заборгованості за сумою кредиту в розмірі 33626,86 доларів США, заборгованість за процентами по користуванню кредитом в розмірі 3521,51 доларів США, пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом в розмірі 23162,11 гривень, пеня за несвоєчасне погашення заборгованості по відсоткам в розмірі 11733,68 гривень, а всього 37148,37 доларів США, що за курсом НБУ станом на 08 травня 2015 року складає 769805,61 грн. заборгованість за кредитом та процентами та 34895,79 грн. пеня.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «Укрсиббанк» судові витрати в розмірі 1827 гривень.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства «Укрсиббанк» судові витрати в розмірі 1827 гривень.

В задоволенні зустрічного позову ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк», третя особа: ОСОБА_2, про визнання договорів недійсними відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя І.Г. Дубовенко