Справа № 135/38/15-ц Провадження № 22-ц/772/3306/2015Головуючий в суді першої інстанції Патраманський І. О.
Категорія 48Доповідач Жданкін В. В.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" листопада 2015 р. м. Вінниця

Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Вінницької області в складі:

Головуючого:Жданкіна В.В.

Суддів: Медяного В.М, Ковальчука О.В.

при секретарі : Агеєвій Г.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань апеляційного суду Вінницької області цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Ладижинського міського суду Вінницької області від 06.10.2015 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_4 до ОСОБА_6 про розподіл майна подружжя, -

В С Т А Н О В И Л А:

У січні 2015 року представник позивача звернувся до суду з позовом до ОСОБА_6 і просив стягнути з відповідача на користь ОСОБА_4 вартість частки в спільних грошових коштах подружжя в сумі 756000 грн., сплачений судовий збір та витрати на правову допомогу. Позов мотивовано тим, що з 24 лютого 2001 року по 28 жовтня 2014 року ОСОБА_4 та відповідачка ОСОБА_6 перебували в зареєстрованому шлюбі, в якому нажили спільне майно подружжя у вигляді грошових коштів в сумі 70000 доларів США, з яких частка відповідачки складає 22000 доларів США, а частка ОСОБА_4 48000 доларів США, що становить 756000 грн. 28.01.2012 року ОСОБА_4 передав відповідачці спільно нажиті заощадження в сумі 70000 доларів США, - для утримання дітей та придбання житла у Вінницькій області. Про отримання коштів була складена відповідна розписка, яка особисто підписана відповідачкою та свідками ОСОБА_7 та ОСОБА_8 Отримавши кошти, відповідачка до цього часу житло не придбала, на пропозицію розділити передані їй кошти в сумі 70000 доларів США, відповідачка відповіла відмовою, а тому просив суд задоволити позов.

Рішенням Ладижинського міського суду Вінницької області від 06.10.2015 року у задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_4 просить скасувати рішення суду як незаконне, постановлене з порушенням норм матеріального права та постановити нове рішення про задоволення позову.

Колегія суддів, перевіривши законність та обгрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених у суді першої інстанції, вважає що апеляційна скарга не підлягає до задоволення у зв`язку з наступним.

Відповідно до вимог ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним та обгрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом.

Обгрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ст. 60 Сімейного Кодексу України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Згідно до ст. 61 Сімейного Кодексу України об'єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Об'єктом права спільної сумісної власності є заробітна плата, пенсія, стипендія, інші доходи, одержані одним із подружжя.

Відповідно до ст. 69 Сімейного Кодексу України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу.

В пункті 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України, від 21.12.2007, №11 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" зазначено, що вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з'ясовувати джерело і час його придбання.

Пункт 24 вищевказаної Постанови вказує, що до складу майна, яке підлягає поділу включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться у третіх осіб.

Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем та його представником не надано суду жодних доказів про передачу відповідачці спільного майна подружжя - грошових коштів у сумі 70000 доларів США.

Покладена ОСОБА_4 в основу своїх позовних вимог розписка, про передачу грошових коштів у сумі 70000 доларів США ОСОБА_6, не може бути визнана належним доказом, оскільки за своїми формою та змістом не передбачена нормативно-правовими актами, а отже її існування не створює будь-яких правових наслідків. Крім того, висновком експерта від 04.09.2015 року за № 1132/1133/15-21 встановлено, що підпис у даній розписці виконаний не відповідачкою.

Враховуючи вищевикладене, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про відмову у задоволенні позову.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 303, 307, 308, 313, 314, 316,317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Ладижинського міського суду Вінницької області від 06.10.2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги протягом 20 днів з дня набрання законної сили до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий :

Судді: