АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Доповідач-Чобіток А.О.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 листопада 2015 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого -Чобіток А.О.

суддів - Немировської О.В.,Ящук Т.І.

при секретарі - Сірій О.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 на рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 05 серпня 2015 року в справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Дата Майнінг Груп» до ОСОБА_3,3-тя особа:Товариство з обмеженою відповідальністю «Вишневий квартал» про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

в с т а н о в и л а:

В грудні 2013 року Публічне акціонерне товариство «Банк Кіпру» перейменоване на Публічне акціонерне товариство «Неос Банк», пред»явило вказаний позов до ОСОБА_3. В обґрунтування вимог зазначало, що 4 грудня 2006 року між Акціонерним банком «АвтоЗаЗ», правонаступником усіх прав та обов»язків, якого є Публічне акціонерне товариство «Банк Кіпру» , та ТОВ «Вишневий квартал» було укладено кредитний договір № 002-172/2006 та додаткові угоди до цього договору, згідно з умовами якого банк взяв на себе зобов»язання відкрити позичальнику позичковий рахунок та надати кредит в межах відкритої кредитної лінії шляхом перерахування грошових коштів з позичкового рахунку, а позичальник зобов»язувався використати кредит на передбачені договором цілі, забезпечити повне погашення кредиту,сплачувати за користування кредитом проценти. На виконання умов кредитного договору банк відкрив позичальнику не відновлювальну кредитну лінію в розмірі 7 500 000,00 грн. строком до 3 грудня 2008 року зі сплатою 18 % річних за строковий кредит та 23 % річних у разі порушення строків повернення кредиту.

01.08.2011 року між банком та позичальником було укладено додаткову угоду № 14 до кредитного договору,якою сторони збільшили максимальний розмір не відновлювальної кредитної лінії до 43 000 000,00 грн..

В забезпечення виконання зобов»язань позичальником за кредитним договором, між банком, позичальником та відповідачем було укладено договір поруки № 002-172/2006/П1, за умовами якого згідно з п.1.1 поручитель зобов»язувався перед кредитором частково в обсязі 15 004 122,23 грн. відповідати за порушення позичальником зобов»язань,що випливають з кредитного договору та додаткових угод до нього у томі числі і тих,що можуть бути укладені у подальшому.

Посилаючись на те, що банк виконав всі умови кредитного договору та надав позичальнику кредитні кошти частинами в межах встановленого ліміту,проте позичальник своїх зобов»язань щодо повернення кредитних коштів не виконав внаслідок чого станом на 08.09.2013 року виникла заборгованість в розмірі 55 780 656,52 грн.,з яких 42 908 098,66 грн. заборгованість за кредитом, 77 587,24 грн. - строкова заборгованість за процентами за період з 06.09.2013 року по 08.09.2013 року ,12010945,05 грн. - прострочена заборгованість за процентами,696025,75 грн. - пеня за період з 07.03.2013 по 08.09.2013 року,88 000 грн. - заборгованість за комісію,позивач просив стягнути 15 004 122,23 грн. з поручителя ОСОБА_3.

24 листопада 2014 року між ПАТ «Неос Банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Дата Майнінг Груп» було укладено договір факторингу, за умовами якого останнє отримало право вимоги за кредитним договором № 002-172/2006 від 4 грудня 2006 року, в зв»язку з чим ТОВ «Дата Майнінг Груп» в порядку правонаступництва було притягнуто до участі в справі в якості позивача.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 05 серпня 2015 року позов задоволено Вирішено стягнути із ОСОБА_3 на користь ТОВ «Дата Майнінг Груп» 15 007 563 грн.23 коп..

В апеляційній скарзі представник відповідача просить скасувати рішення суду та ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні позову. Зазначає,що суд першої інстанції при вирішенні спору не врахував той факт, що право вимоги до поручителя у позивача виникає лише у тому випадку,якщо забезпечення порукою зобов»язання не буде виконано за рахунок інших видів забезпечення. Звертаючись з позовами до суду про звернення стягнення на предмет іпотеки,позивач не використав своє право звернути стягнення на інші види забезпечення кредитного договору. Позивач звертався до судів лише за зверненням стягнення на предмети іпотеки і лише шляхом визнання права власності,але зобов»язання ТОВ «Вишневий квартал» за кредитним договором забезпечені наданням в заставу майнових прав за договором Генерального підряду №323 від 20.01.2010 року,що укладений між позичальником та ПрАТ «Національна будівельна компанія» , проте право звернути стягнення на предмет застави майнових прав за цим договором позивачем не реалізовано.

Незважаючи на те, що позов кредитора до ТОВ «Вишневий квартал» про звернення стягнення на заставлене майно рішенням Господарського районного суду м. Києва від 28 жовтня 2013 року задоволено частково і звернуто стягнення шляхом визнання права власності лише на 20 квартир, а рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області до ОСОБА_5 про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом визнання права власності на майнові права на квартири відмовлено, позивач вказані судові рішення не оскаржував, тобто не використав всі можливості для повернення заборгованості за кредитним договором.

Представник відповідача вважає, що порука є припиненою,оскільки зміна кредитором кінцевої дати виконання основного зобов»язання, що забезпечено порукою (у тому числі вимога про дострокове виконання) є збільшенням обсягу відповідальності поручителя, на яке поручитель ОСОБА_3 згоди не надавав,а тому задоволення позову є незаконним.

Крім того, суд першої інстанції не врахував тієї обставини, що банк звернувся до суду з позовом після закінчення шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов»язання,оскільки банком було встановлено новий строк виконання зобов»язання за кредитним договором - 13.11.2012 року.

Стверджуючи, що право вимоги за кредитним договором перейшло до ТОВ «Дата Майнінг Груп» за договором факторингу №1 від 24.11.2014 року, останній не надав жодних доказів перерахування коштів товариством на рахунок ПАТ «Неос Банк» на виконання договору факторингу.

Вислухавши доповідь судді, пояснення представника позивача, обговоривши доводи апеляційної скарги , обставини справи , колегія суддів приходить до наступного.

Встановлено, що 01.08.2011 року між ПАТ «Банк Кіпру» в подальшому ПАТ «Неос Банк» , ОСОБА_3 та ТОВ «Вишневий квартал» був укладений договір поруки №002-172/2006/П1 , за умовами якого ОСОБА_3, як поручитель, зобов»язався перед ПАТ «Банк Кіпру» відповідати за порушення ТОВ «Вишневий квартал» , як позичальника, зобов»язань у сумі 43 025 00 грн., частково в обсязі 15 004 122,23 грн., що випливають з Кредитного договору, укладеного між Кредитором та Позичальником 04 грудня 2006 року № 002-172/2006 та Додаткових угод до нього, в тому числі тих, що можуть бути укладені в майбутньому, відповідно до якого банк відкрив позичальнику не відновлювальну кредитну лінію в розмірі 7 500 000,00 грн. строком до 03 грудня 2008 року зі сплатою 18 % річних за строковий кредит та 23 % річних у разі порушення строків повернення кредиту, уклавши з останнім 01.08.2011 року додаткову угоду № 14 до кредитного договору, якою сторони збільшили максимальний розмір не відновлювальної кредитної лінії до 43 000 000,00 грн. з кінцевою датою погашення кредитної лінії 31.07.2013 року.

Пунктом 7.2. Договору поруки, сторони встановили строк її дії та її припинення, а саме, за п. 7.2.3 цього Договору, його дія припиняється, якщо Кредитор на протязі трьох років з дня настання терміну виконання зобов»язань за Кредитним договором не пред»явить вимоги до Поручителя.

Також Кредитором та Поручителем, у п. 2.6. Договору поруки передбачено, що Кредитор має право звернутися до поручителя із вимогою про виконання зобов»язання, відповідно до умов цього Договору, лише у випадку якщо зобов»язання Боржника по Кредитному договору не може бути виконане за рахунок інших видів забезпечення протягом 6 місяців з моменту настання невиконання Позичальником своїх зобов»язань як це передбачено умовами Кредитного договору.

Направивши боржнику - ТОВ «Вишневий квартал», Вимогу про дострокове погашення заборгованості за № 0604-05/9155 від 14.09.2012 року з наданням тридцятиденного строку на її виконання, яка була отримана останнім 13.10.2012 року , Кредитор, ПАТ «Банк Кіпру» встановив новий строк виконання основного зобов»язання (а.с. 140-141 т. 2).

18.12.2012 року ПАТ «Банк Кіпру» звернувся до Господарського суду Київської області з позовом до ТОВ «Вишневий квартал» про звернення стягнення на заставлене майно відповідно до договорів іпотеки, укладених з ТОВ «Вишневий квартал» 01.06.2010 року, 02.08.2011 року в забезпечення виконання зобов»язань умов кредитного договору №002-172/2006 від 04.12.2006 року та додаткової угоди до нього № 14 від 01.08.2011 року.

Рішенням Господарського суду Київської області від 28.10.2013 року вказаний позов задоволено частково в частині звернення стягнення на заставлене майно, яке є предметом іпотечного договору від 01.06.2010 року сукупною ринковою вартістю 14 492 284,00 грн. при заборгованості ТОВ «Вишневий квартал» - 42 908 098,66 грн. по сплаті кредиту; 6 185 474,48 грн. - проценти за користування кредитом; 88000,00 грн. - по сплаті комісії; 291 646,85 грн. - пеня за порушення строків по сплаті процентів ( а.с. 77-85 т. 1).

У жовтні 2013 року ПАТ «Банк Кіпру» звернувся до Києво-Святошинського районного суду Київської області із позовом до ОСОБА_3 про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом визнання права власності на майнові права на квартири відповідно до умов Договору іпотеки, укладеного з останнім 02.08.2011 року в забезпечення виконання ТОВ «Вишневий квартал» умов кредитного договору №002-172/2006 від 04.12.2006 року ., в задоволенні якого 19.02.2014 року відмовлено ( а.с.87-98 т.1).

24.12.2013 року ПАТ «Банк Кіпру» пред»явив даний позов до ОСОБА_3 як до Поручителя за Договором поруки № 002-172/2006/П1 від 01.08.2011 року .

Згідно з рішенням Загальних зборів акціонерів від 17.04.2014 року, ПАТ «Неос Банк» є правонаступником ПАТ «Банк Кіпру», про що проведено державну реєстрацію 16.07.2014 року.

24.11.2014 року між ПАТ «Неос Банк» та ТОВ «Дата Майнінг Груп» було укладено договір факторингу, за умовами якого останнє отримало право вимоги за кредитним договором від 04.12.2006 року.

Розгляд даної справи проводився неодноразово.

Відповідно до ч. 2, 3 ст. 213 ЦПК України, законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Задовольняючи позовні вимоги ТОВ «Дата Майнінг Груп», суд першої інстанції встановив та виходив з того, що позивачем дотримано п.п.2.1,2.6. Договору поруки щодо звернення протягом шестимісячного строку з дня виникнення заборгованості, а саме - 13.11.2012 року, за виконанням зобов»язання за рахунок інших видів забезпечення, у т.ч. звернення стягнення на заставлене майно, внаслідок чого вимога до ОСОБА_3 пред»явлена в межах трирічного строку , передбаченого п.п.7.2., 7.2.3 Договору поруки №002-172/2006/П1 від 01.08.2011 року .

Таке рішення суду колегія суддів вважає законним та обґрунтованим, відповідним встановленим обставинам справи та нормам матеріального і процесуального права, які регулюють правовідносини, що виникли між сторонами, висновків якого доводи апеляційної скарги не спростовують з наступних підстав .

Так, відповідно до ч. 1 ст. 253 ЦК України, перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов»язано його початок.

Згідно зі ст. 627 ЦК України, відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Як вбачається з матеріалів справи, то в шестимісячний строк з моменту настання невиконання ТОВ «Вишневий квартал» своїх зобов»язань за кредитним договором, а саме, зі спливом 30 днів після отримання останнім Вимоги про дострокове погашення заборгованості ( 13.10.2012 року), позивачем дотримано умови Договору поруки №002-172/2006/П1 від 01.08.2011 року, а саме пункт 2.6 - вжито заходів щодо виконання зобов»язання за рахунок інших видів забезпечення, ніж забезпечення за договором поруки з ОСОБА_3, шляхом пред»явлення позовів як до ТОВ «Вишневий квартал», так і до ОСОБА_5 , за результатами розгляду яких зобов»язання ТОВ«Вишневий квартал» виконано лише на суму 14 492 284,00 грн. при встановленій сумі заборгованості у розмірі 55 780 656,52 грн..

Згідно із частиною четвертою статті 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя.

Як вже зазначалось вище, ПАТ «Банк Кіпру» та ОСОБА_3 у Договорі порукивід 01.08.2011 року, визначено строк її дії на протязі трьох років з дня настання терміну виконання зобов»язань за Кредитним договором..

Таким чином, пред»явивши даний позов до ОСОБА_3 24.12.2013 року ПАТ «Банк Кіпру» діяв без порушень та в межах строків, обумовлених Договором поруки №002-172/2006/П1 від 01.08.2011 року.

При цьому слід зазначити, що наявність інших, окрім даної поруки, видів забезпечення виконання кредитного зобов»язання ТОВ «Вишневий квартал», не позбавляє права ПАТ «Банк Кіпру» як кредитора на звернення із вимогами про погашення боргу до ОСОБА_3, як поручителя, в межах визначеної договором суми та не може бути підставою для відмови у задоволенні даного позову.

Посилання апелянта про те, що ТОВ «Дата Майнінг Груп» не надано жодних доказів перерахування коштів на рахунок ПАТ «Неос Банк» на виконання договору факторингу №1 від 24.11.2014 року, також на увагу не заслуговують, оскільки підстав недодержання стороною (сторонами) вимог, які встановлені статтею 203 ЦК України , та які могли б бути підставою для відмови у задоволенні даного позову, колегією суддів не встановлено.

Беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносини, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо,а також достатність і взаємний зв»язок доказів у їх сукупності, колегія суддів приходить до висновку про законність та обґрунтованість рішення ухваленого по даній справі .

Керуючись ст.ст.304,307,308,313-315,319 ЦПК України,колегія суддів,-

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 05 серпня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий - Судді -