Справа № 706/598/15-ц
УХВАЛА

про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення

16 червня 2015 року Христинівський районний суд Черкаської області

в складі:

головуючого - судді Олійника М.Ф.,

за участюсекретаря Лабюк А.В.,

представника позивача ОСОБА_1, представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши заяву ОСОБА_3 про перегляд заочного рішення Христинівського районного суду Черкаської області від 25.06.2014 року у справі № 706-509-14-ц за позовом управління Пенсійного фонду України в Христинівському районі Черкаської області до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернувся до суду із заявою про перегляд заочного рішення Христинівського районного суду від 25.06.2014 р. у справі № 706-509-14-ц за позовом УПФУ в Христинівському районі до нього про стягнення заборгованості.

Просив скасувати зазначене вище заочне рішення та призначити справу до розгляду в загальному порядку з таких підстав.

Він не зявився в судове засідання та не повідомив про причини неявки з поважної причини, оскільки не знав і не міг знати про час і місце розгляду справи.

Ні ухвали про відкриття провадження у справі, ні судових повісток він не отримував, а про існування рішення суду дізнався лише в березні 2015 р., коли отримав постанову державного виконавця про відкриття виконавчого провадження на підставі виконавчого листа № 706/509/14-ц від 16.10.2014 р., виданого Христинівським районним судом, про стягнення з нього на користь УПФУ в Христинівському районі 78670,52 грн.

Докази, що свідчать про поважність причин неявки в судове засідання, містяться в матеріалах справи.

Що стосується встановлених судом фактів, то вони не досліджені в повному обсязі та суперечать правовим нормам, що були застосовані судом.

Відповідно до ч. 2 ст. 49 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника» після завершення розрахунківз кредиторами громадянин-підприємець, визнаний банкрутом, звільняється від подальшого виконання вимог кредиторів, що були заявлені після визнання громадянина-підприємця банкрутом, за винятком вимог, передбачених абзацом другим цієї частини, а саме:

- вимог кредиторів щодо відшкодування шкоди, заподіяної життю та здоров'ю громадян,

- вимог щодо стягнення аліментів,

- вимоги щодо стягнення на майно, яке перебуває у заставі з підстав, не пов'язаних із здійсненням громадянином-підприємцем підприємницької діяльності,

- інші вимоги особистого характеру.

В даному випадку вимоги по сплаті страхових внесків до ПФУ, які виникли у звязку із здійсненням ним підприємницької діяльності, не відносяться до жодної з категорій вимог, по яких боржник не звільняється від виконання зобовязань.

Тобто, відповідно до ч. 2 ст. 49 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника» після визнання банкрутом він звільнений від подальшого виконання вимог кредиторів, в тому числі вимог позивача про сплату страхових внесків до ПФУ.

Отже, у спірному рішенні неповно зясовані обставини справи, оскільки не встановлено до якої саме категорії вимог, по яких боржник не звільняється від виконання зобовязань, відносяться вимоги позивача.

Відповідно до п. п. «й» п. 12 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування», виключено ч. 6 ст. 106 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування». Вказаний закон набрав чинності з 01.01.2011 р.

Тобто, на момент ухвалення рішення суду положення ч. 6 ст. 106 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», на які посилався суд, вже були нечинними.

Отже, у спірному рішенні неповно зясовані обставини справи, оскільки не встановлено чи є чинними положення законів, на які послався суд.

Копію рішення суду він отримав лише 20.04.2015 р., що підтверджується супровідним листом, поштовим конвертом та актом передачі поштового листа. Отже, строк на подачу цієї заяви починається 21.04.2015 р. та закінчується 30.04.2015 р.

Відповідач ОСОБА_3 у судове засідання не зявився, однак його інтереси в судовому засіданні представляв за довіреністю ОСОБА_2, який вимоги заяви про перегляд заочного рішення підтримав.

За таких умов суд вважає можливим розглянути заяву за відсутності відповідача ОСОБА_3

Представник позивача УПФУ в Христинівському районі ОСОБА_1 у судовому засіданні висловила думку, що заява про перегляд заочного рішення підлягає залишенню без задоволення, оскільки відповідачем не надано доказів того, що він не зявився в судове засідання та не повідомив про причини неявки з поважних причин і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

На заяву про перегляд заочного рішення від позивача УПФУ в Христинівському районі надійшли заперечення на неї, в яких позивач просив залишити заяву без задоволення з тих самих підстав.

Заслухавши думку вказаних вище осіб, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява ОСОБА_3 про перегляд заочного рішення повинна бути залишена без задоволення з таких підстав.

Відповідно до ч.1 ст.232 ЦПК України заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не зявився в судове засідання та не повідомив про причини неявки з поважних причин і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Відповідачем ОСОБА_3 не надано доказів поважності причин неявки в судове засідання та неповідомлення про причини неявки, він належним чином був повідомлений про час та місце проведення судового засідання, яке призначалось на 25.06.2014 р., що стверджується відповідним повідомленням про вручення поштового відправлення, наявним у матеріалах справи.

Заочне рішення суду відповідач ОСОБА_3 отримав 26.09.2014 р., що стверджується відповідним повідомленням про вручення поштового відправлення, наявним у матеріалах справи, а заява про перегляд заочного рішення подана ним до суду 07.05.2015 р., що стверджується відміткою суду на заяві. Тобто, ОСОБА_3 пропущений строк подання заяви про перегляд заочного рішення, встановлений ч.2 ст. 228 ЦПК України.

У своїй заяві відповідач ОСОБА_3 не навів доказів, які мають істотне значення для правильного вирішення справи, а вказав лише на правові норми, всупереч яким, на його думку, ухвалене рішення суду.

Тому підстави для перегляду заочного рішення Христинівського районного суду від 25.06.2014 р. у справі № 706-509-14-ц відсутні.

Керуючись ст.ст. 231, 232 ч.1 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_3 про перегляд заочного рішення Христинівського районного суду Черкаської області від 25.06.2014 року у справі № 706-509-14-ц за позовом управління Пенсійного фонду України в Христинівському районі Черкаської області до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості залишити без задоволення.

Розяснити відповідачу ОСОБА_4, що у разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя:ОСОБА_5