У х в а л а

іменем україни

27 травня 2015 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Амеліна В.І., Гончара В.П., Остапчука Д.О.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, третя особа - ОСОБА_6, про зменшення розміру аліментів, за касаційною скаргою ОСОБА_5 на рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 16 січня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Запорізької області від 25 березня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У вересні 2014 року ОСОБА_4 звернувся до суду із зазначеним позовом, обґрунтовуючи його тим, що рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 24 лютого 2009 року з нього на користь ОСОБА_5 на утримання сина ОСОБА_7 стягнуто аліменти в розмірі 1/4 частин з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно до набуття останнім повноліття, але не менше, ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Після стягнення аліментів на користь ОСОБА_5 він одружився із ОСОБА_6, в шлюбі з якою у них народилася донька ОСОБА_8 Рішенням Енергодарського міського суду Запорізької області від 28 липня 2014 року з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_6 на утримання доньки ОСОБА_8 стягнуто аліменти в розмірі 1/6 частин з усіх видів заробітку (доходу), щомісячно до набуття останньою повноліття, але не менше, ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи із 26 травня 2014 року.

Рішенням Енергодарського міського суду Запорізької області від 11 серпня 2014 року стягнуто з ОСОБА_4 на утримання дружини - ОСОБА_6 аліменти в розмірі 1/10 частин з усіх видів заробітку (доходу), щомісячно до набуття їх дитиною трьохрічного віку.

У грудні 2013 року йому було діагностовано розсіяний склероз ремітуюче протікання, виражений мозжечково-атактичний синдром, нижній помірний парапарез, часткову атрофію зорових нервів, у зв'язку з чим позивач перебував на лікуванні. Посилаючись на наведене, ОСОБА_4 просив суд зменшити розмір аліментів, які стягуються з нього відповідно до рішення Орджопікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 24 лютого 2009 року на користь ОСОБА_5 на утримання сина ОСОБА_7, з 1/4 на 1/6 частину з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно до набуття останнім повноліття, але не менше, ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 16 січня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Запорізької області від 25 березня 2015 року, позов задоволено. Зменшено розмір аліментів на утримання ОСОБА_7 з 1/4 частини до 1/6 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно. Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 на утримання ОСОБА_7 аліменти у розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили до досягнення дитиною повноліття.

У касаційній скарзі ОСОБА_5 просить скасувати зазначені судові рішення та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову, мотивуючи свою вимогу порушенням судами норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Згідно із ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції, з висновком якого погодився й апеляційний суд, застосувавши положення ч. 1 ст. 192 СК України, обґрунтовано виходив із доведеності позовних вимог.

Встановлено й це вбачається з матеріалів справи, що оскаржувані судові рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Докази та обставини, на які посилається заявник в касаційній скарзі, були предметом дослідження судами попередніх інстанцій та додаткового правового аналізу не потребують, оскільки при їх дослідженні та встановленні судами були дотримані норми матеріального і процесуального права.

Доводи касаційної скарги не спростовують висновків судів попередніх інстанцій, обґрунтовано викладених в мотивувальній частині оскаржуваних рішень.

Керуючись ст. 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ,

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_5 відхилити.

Рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 16 січня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Запорізької області від 25 березня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:В.І. Амелін
В.П. Гончар Д.О. Остапчук