Справа № 614/499/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08.06.2015 року суддя Борівського районного суду Харківської області Люба В.І.,

розглянувши в залі суду смт. Борова Харківської області цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа: Служба у справах дітей Борівської РДА Харківської області про визнання права власності на ? частину нерухомого майна (транспортних засобів), в порядку ст.158, 197 ЦПК України

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_1 18.05.2015р. звернулася до Борівського районного суду Харківської області з вищевказаною позовною заявою, в якій вказала, що 17 серпня 1991 року між нею та ОСОБА_4 був зареєстрований шлюб, про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу Підлиманської сільської ради Борівського району Харківської області зроблено відповідний запис №10.

Проживаючи однією сім'єю вони вели спільне господарство та спільний сімейний бюджет.

В травні 2008 році за спільно зароблені кошти та за обоюдною згодою придбали у власність для спільного користування автомобіль марки HYUNDAI, модель - SONATA, тип - легковий седан - В, номер шасі (кузова, рами) - НОМЕР_3, НОМЕР_4, випуск 2008 року, який був зареєстрований 27 травня 2008 року ВРЕР ГУМВСУ м. Харків з державним реєстраційним номером НОМЕР_1.

На даний автомобіль було видано свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_5, в якому власником транспортного засобу записаний її чоловік ОСОБА_4, а вона була записана з правом керування.

В 2013 році для ведення їх підприємницької діяльності за спільні кошти вони придбали у спільне користування автомобіль (пасажирський) марки VOLKSWAGEN, модель - TRANSPORTER, тип - загальний легковий пасажирський-В, 2003 року випуску, номер шасі (кузова, рами) - НОМЕР_6, який був зареєстрований 15.06.2013 року в Центр ДАІ 6308 з державним реєстраційним номером НОМЕР_2.

На даний автомобіль було видано свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_7, в якому власником транспортного засобу записаний її чоловік - ОСОБА_4.

ОСОБА_4 01 травня 2015 року трагічно помер, у зв'язку з чим вона не може користуватися даними автомобілями на свій розсуд, так як офіційно не є їх власником, а враховуючи, що обидва автомобілі придбані ними в шлюбі і є об'єктами права спільної сумісної власності подружжя, тому просить визнати за нею право власності на 1/2 частину рухомого майна, зокрема: автомобіль марки HYUNDAI, модель - SONATA, тип - легковий седан - В, номер шасі (кузова, рами) - НОМЕР_3, НОМЕР_4, випуск 2008 року, зареєстрований 27 травня 2008 року ВРЕР №1 ГУМВСУ м. Харків, державний номер НОМЕР_1, згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_5 та на 1/2 частину автомобіля марки VOLKSWAGEN, модель -TRANSPORTER, тип - загальний легковий пасажирський -В, 2003 року випуску, номер шасі (кузова, рами) - НОМЕР_6, зареєстрований 15.06.2013 року в Центр ДАІ 6308, державний номер НОМЕР_2, згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_7.

Позивач ОСОБА_1 подала до суду заяву, в якій підтвердила вищевикладене і підтримала свої позовні вимоги про визнання права власності на 1/2 частину рухомого майна (транспортних засобів) та просить справу розглядати за її відсутності.

Відповідачі ОСОБА_2, ОСОБА_3 також надали до суду заяви, в яких вказали, що проти вимог позивача ОСОБА_1 не заперечують та просять справу розглядати за їх відсутності.

Представник третьої особи Служби у справах дітей Борівської РДА Харківської області також надав до суду заяву, в якій вказав, що проти вимог позивача ОСОБА_1 не заперечує та просить справу розглядати за його відсутності.

Тому відповідно до ч.2 ст.158 ЦПК України «суд розглядає цивільну справу без участі сторін, згідно наданих ними заяв».

Згідно ч.2 ст.197 ЦПК України «у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється».

Дослідивши матеріали справи, приймаючи до уваги конкретні обставини у справі та оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, вважаю, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню, оскільки пунктами 22, 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" передбачено, що поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами встановленими статтями 69 - 72 СК та ст. 372 ЦК. Вартість майна, що підлягає поділу визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи. Вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з"ясовувати джерело і час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу (статті 60, 69 СК, ч. 3 ст. 368 ЦК) відповідно до частин 2, 3 ст. 325 ЦК можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім"я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом.

Згідно ст. 60 СК України: "Майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності...".

Відповідно до ст. 368 ЦК України: "Майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю...".

В силу ст. 328 ЦК України: "Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом".

Так як обидва автомобілі придбані ОСОБА_1 та ОСОБА_4 в шлюбі, то вони є об'єктами права спільної сумісної власності подружжя, тому вони мають рівні права на обидва вищеназвані автомобілі, це право залишилось за ОСОБА_1 і після смерті чоловіка.

На підставі ст. 61 СК України: "Об'єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь - яке майно...".

Статтею 63 СК України передбачено, що «дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпорядження майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності...».

Згідно ст. 68 СК України: "Розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності на майно, набуте за час шлюбу...".

Відповідно до ст. 369 ЦК України: "Співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними".

Крім того, дані факти та відповідні правовідносини підтверджуються матеріалами справи: копією паспорта та копією картки фізичної особи - платника податків, виданого на ім'я ОСОБА_1 (а.с.4-6), копією свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_8 від 17.08.1991р., з якого вбачається, що 17.08.1991р. між ОСОБА_4 та ОСОБА_1 було зареєстровано шлюб та прізвище дружини змінено на «ОСОБА_1» (а.с.7), копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_9 від 03.05.2015р., з якого вбачається, що ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_2. (а.с.8), копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_10, якого вбачається, що автомобіль марки HYUNDAI, модель - SONATA, тип - легковий седан-В, номер шасі (кузова, рами) - НОМЕР_3, НОМЕР_4, випуск 2008 року, державний номер НОМЕР_1, зареєстрований 27 травня 2008 року ВРЕР №1 ГУМВСУ м. Харків на ОСОБА_4 з правом керування - ОСОБА_1 (а.с. 9), копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_7, з якого вбачається, що автомобіль марки VOLKSWAGEN, модель-TRANSPORTER, тип - загальний легковий пасажирський-В, 2003 року випуску, номер шасі (кузова, рами) - НОМЕР_6, державний номер НОМЕР_2, зареєстрований 15.06.2013 року в Центр ДАІ 6308 на ОСОБА_4 (а.с.10), копією паспорта та копією картки фізичної особи - платника податків, виданого на ім'я ОСОБА_2 (а.с. 11-12), копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_11 від 31.10.1992р., з якого вбачається, що ОСОБА_2 народилася ІНФОРМАЦІЯ_3, її батьком є ОСОБА_4, а матір'ю ОСОБА_1 (а.с. 13), ), копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_12 від 16.05.2000р., з якого вбачається, що ОСОБА_3 народилася ІНФОРМАЦІЯ_4, його батьком є ОСОБА_4, а матір'ю ОСОБА_1 (а.с. 14), довідкою Підлиманської сільської ради Борівського району Харківської області № 476 від 18.05.2015р., з якої вбачається, що ОСОБА_1 з донькою ОСОБА_2 та сином ОСОБА_3 проживають за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.15), копією звіту про оцінку майна № 1-04 від 13.05.2015р., з якого вбачається, що об'єктом оцінки є автомобіль (пасажирський) марки VOLKSWAGEN, модель - TRANSPORTER, держномер НОМЕР_2, ринкова вартість якого складає 49014,36 грн. (а.с.16-39), копією звіту про оцінку майна № 1-05 від 13.05.2015р., з якого вбачається, що об'єктом оцінки є автомобіль марки HYUNDAI, модель - SONATA, державний номер НОМЕР_1, ринкова вартість якого складає 95452,89 грн. (а.с. 40-67).

Тому вважаю, що позивач довела свої позовні вимоги про визнання за нею права власності на ? частину нерухомого майна (транспортних засобів).

З урахуванням викладеного, керуючись ст. 3, 10, 11, 60, 158, 197, 209, 212, 214, 215, 217, 218 ЦПК України, на підставі ст. ст. 328, 368, 369 ЦК України, ст. ст. 60, 61, 63, 68 СК України, суддя

у х в а л и в :

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа: Служба у справах дітей Борівської РДА Харківської області про визнання права власності на 1/2 частину нерухомого майна (транспортних засобів) - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину рухомого майна, зокрема: на 1/2 частину автомобіля марки HYUNDAI, модель - SONATA, тип - легковий седан - В, номер шасі (кузова, рами) - НОМЕР_3, НОМЕР_4, випуск 2008 року, зареєстрований 27 травня 2008 року ВРЕР №1 ГУМВСУ м. Харків, державний номер НОМЕР_1, згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_5 та на 1/2 частину автомобіля марки VOLKSWAGEN, модель -TRANSPORTER, тип - загальний легковий пасажирський -В, 2003 року випуску, номер шасі (кузова, рами) - НОМЕР_6, зареєстрований 15.06.2013 року в Центр ДАІ 6308, державний номер НОМЕР_2, згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_7.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Харківської області через Борівський районний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги, а особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення. У разі застосування судом ч.3 ст. 209 ЦПК України скарга подається протягом 10 днів з дня отримання копії рішення.

Рішення складене та надруковано суддею в нарадчій кімнаті і є оригіналом.

Суддя Люба В. І.