Справа № 2-253/10
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
Малиновський районний суд м. Одеси в складі:
головуючого - судді Гуревського В.К.
за секретаря - Кузнецовій Т.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Одесі цивільну справу за позовом Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 про знесення самовільно встановлених гаражів, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_4,
Позивач по справі Малиновська районна адміністрація Одеської міської ради звернулася до суду з позовами до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 про знесення самовільно встановлених гаражів, мотивуючи свої вимоги тим, що всі три самовільно встановлені ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 металеві гаражі розташовані вздовж паркана будинку № 23 б по вул. Ш. Руставелі, який належить третій особі ОСОБА_4, без узгодження у встановленому законом порядку їх роміщення, без відповідних дозвільних документів. Згідно приписів Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради від 15.12.2003 року відповідачам були приписано в строк до 25 грудня 2003 року демонтувати гараж та привести територію в належний санітарний стан. Посилаючись на ст. 376 ЦК України позивач просить задовольнити його позовні вимоги.
Відповідачі у судове засідання не зявилися повторно, про дату, час і місце судового засідання повідомлялися належним чином, поважних причин неявки в судове засідання суду не представили. Суд у звязку з їх неявкою та неповідомленням про поважні причини такої неявки в судове засідання в порядку статті 169 ЦПК України, враховуючи відсутність відповідних заперечень від представника позивача та тертьої особи без самостійних вимог, ухвалив слухати справу у відсутності відповідачів, що не зявилися, у порядку проведення заочного розгляду справи.
Вислухавши пояснення представника позивача, представника третьої особи, дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних причин. Судом встановлені такі фактичні обставини на підставі пояснень та представлених представником позивача письмових доказів.
Відповідач ОСОБА_1 проживає постійно в АДРЕСА_1 та ОСОБА_5 в м. Одесі.
ОСОБА_2 проживає постійно в АДРЕСА_2 та ОСОБА_5 в м. Одесі.
ОСОБА_3 проживає постійно в АДРЕСА_3 та ОСОБА_5 в м. Одесі.
Відповідачі самовільно, без відповідних дозвільних документів встановили металеві гаражі на придомовій території будинку вздовж паркану будинку № 23 б по вул. Ш. Руставелі, який належить ОСОБА_4 на підставі договору купівлі-продажу нерухомого майна від 23 жовтня 2001 року (а. с. 39-40).
Факт самовільного встановлення гаражів підтверджується фотофіксацією; Приписами про надання правовстановлюючих документів на спірні гаражі (а. с. 88-90); приписом Малиновської районної адміністрації від 15.12.2003 року із вимогою демонтування гаражів (а. с. 4). Приписи із зобов'язанням надати дозвільні документи на встановлення гаражів або їх демонтування відповідачами виконаний не був.
Судом встановлено, що земельна ділянка, на якій розташовані металеві гаражі відповідачів є комунальною власністю, належить територіальній громаді м. Одеси, представником якої є Одеська міська рада, відповідно до ст. 60 Закону України „Про місцеве самоврядування в Україні. Таким чином, на належній територіальній громаді земельній ділянці встановлений металевий гараж.
Твердження відповідачів, що означена земельна ділянка перебувала в користуванні ВАТ „Краян не знайшли свого підтвердження. Так згідно довідки № 216 від 17.03.2005 року ВАТ „Краян в 1957-1958 роках між двоповерховими житловими будинками і поліклінікою збудований камяний триповерховий будинок, а мешканцями цього будинку з дозволу адміністрації заводу в межах відведеної площі були встановлені металеві гаражі для автомобілів індивідуального користування. При цьому межі ділянки не змінювалися (а. с. 35).
При цьому згідно довідки від 27 листопада 2003 року ВАТ „Краян гаражі мешканців будинку № 24-В по вулиці Юрія і ОСОБА_6 встановлені на території, яка не належить ВАТ „Краян. Межа проходить по торцю будинку вздовж асфальтованої території перед будинком № 24-В (а. с. 36).
Згідно довідки ВАТ „Краян від 15 березня 2005 року спірні гаражі перебувають на балансі підприємства і оплата за них здійснюється згідно законодавства (а. с. 13). При цьому згідно відповіді на запит суду ВАТ „Краян № 120 від 27.12.2005 року повідомляється, що на при домовій території будминкуц № 24-В встановлені шість гаражів. ВАТ „Краян здійснює інвентаризацію деяких обєктів.
Спірні гаражі встановлені 20 років тому та оплата за них проводиться ЖЕКу № 7 Малиновського району (а. с. 111).
Відповідно до довідки Органу самоорганізації населення „Ближні Млини від 25.05.2005 року на при домовій території самовільно встановлені гаражі ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 (а. с. 36).
Згідно відповіді на запит суду № 134 від 22.02.2006 року КП „Дирекція єдиного замовника „Південно-Західне будинок № 23-Б по вулиці Шота Руставелі перебуває у віданні селищної ради „Ближні Млини.
Судом береться до уваги також та обставина, що відповідачами не надано доказів того, що встановлення відповідачами металевих гаражів повязане із використанням їх для збереження автомобілів, які слугують для відповідачів засобами протезування. Так відповідно до листа Управління архітектури та містобудування № 783 від 08.09.2004 року погоджується збереження тимчасового металевого гаражу інваліду першої групи ОСОБА_7, розташованого у дворі будинку по вул. Юрія та ОСОБА_6, 24-В, в м. Одесі для збереження автомобіля, який служить засобом протезування, за умови погодження органів держнагляду із оформленням всіх документів (а. с. 175). Погодження відповідачем ОСОБА_3 не проведено, доказів наявності автомобіля як засобу протезування не надано, при цьому відповідно до листа Управління пенсійного фонду в Малиновському районі м. Одеси № 4873/06 від 02.06.2005 року, тобто після листа Управління архітектури та містобудування, ОСОБА_7 отримує пенсію по інвалідності третьої групи (а. с. 176). Інших документів відповідачем не представлено.
Відповідачами ОСОБА_1, ОСОБА_2 не представлені будь-які докази щодо існування у них права на користування автомобілями, які служать засобами протезування.
Згідно листа Головного державного санітарного лікаря Малиновського району № 3-1/2252 від 15.09.2005 року повідомляється, що держсанслужба Малиновського району не погоджувала розміщення спірних гаражів ( а. с 52).
Згідно листа Головного управління МНС України в Одеській області № К-20/1 від 07.09.2005 року згідно встановлених норм відстань від групи з десяти та менше наземних металевих гаражів до житлових будинків приймається не менше 12 м. Узгодження розташування місць спірних гаражів на проводилось (а. с. 54).
Відповідно до ст. ст. 30, 31 Закону України „Про місцеве самоврядування в Україні від 21.05.1997 року до відання виконавчих органів міських рад належать повноваження в галузі житлово-комунального господарства та будівництва, зокрема, сприяння розширенню житлового будівництва, контроль за спорудженням індивідуальних жилих будинків, прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів у порядку, встановленому законодавством. Реалізацію зазначених повноважень в галузі житлово-комунального господарства та будівництва на території Малиновського району м. Одеси, де розміщується самовільно збудована споруда, віднесено до компетенції Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради.
Ч. 1 ст. 376 Цивільного кодексу України визначені підстави за якими будівництво (реконструкція) житлового будинку, будівлі, споруди, іншого нерухомого майна визнається самочинним, а саме: якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без належного дозволу чи належного затвердження проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. Тобто, кожна з цих підстав вимагає визнання зазначеної споруди самовільно збудованою. Згідно ч. 2 ст. 376 ЦК України, особа, яка здійснила або здійснює самовільне будівництво не набуває право власності на нього.
Відповідно до ст. 12 Земельного кодексу України, п. 34 ст. 26 Закону України „Про місцеве самоврядування в Україні вирішення питань у сфері регулювання земельних відносин є винятковою компетенцією Одеської міської ради, а саме: розпорядження землями територіальної громади міста Одеси; здійснення контролю за використанням і охороною земель комунальної власності; передача земельних ділянок комунальної власності в користування і власність громадянам і юридичним особам.
Згідно ст. 83 ЗК України землі, що належать на праві власності територіальним громадам міст, є комунальною власністю, у комунальній власності знаходяться всі землі в межах населених пунктів, крім земель приватної і державної власності, а також земельні ділянки за їх межами, на яких розташовані об'єкти комунальної власності.
Відповідно до вимог ст. 116 Земельного кодексу України рішення про передачу земельної ділянки, що входить до складу державної (комунальної) власності в користування і власність, є виключним правом органів місцевого самоврядування.
Відповідно до п. 7 ст. 376 ЦК України, у випадку істотного відхилення від проекту, що суперечить суспільним інтересам або порушує права інших осіб. істотного порушення будівельних норм і правил суд за позовом відповідного органу місцевого самоврядування може постановити рішення, яким зобов'язати особу, яка здійснила (здійснює) будівництво, за свій рахунок, провести відповідну перебудову.
Згідно п. п. 7 п. 3.2.7. положення про районну адміністрацію, затвердженого рішенням Одеської міської ради № 20-У від 27.06.2006 року, районна адміністрація уповноважена звертатися до суду з позовами про знесення жилих будинків разом з господарськими спорудами, зведеними громадянами самочинно.
Згідно ст. 5 Закону України „Про основи містобудування при здійсненні містобудівної діяльності повинні бути забезпечені: розробка містобудівної документації, проектів конкретних об'єктів згідно з вихідними даними на проектування, з дотриманням державних стандартів, норм і правил, регіональних і місцевих правил забудови; розміщення і будівництво об'єктів відповідно до затверджених у встановленому порядку містобудівної документації та проектів цих об'єктів; раціональне використання земель та територій для містобудівних потреб, підвищення рівня ефективності та іншого використання земельних ділянок; урахування державних та громадських інтересів при плануванні та забудові територій; урахування законних інтересів та вимог власників або користувачів земельних ділянок та будівель, що оточують місце будівництва; захист прав громадян та громадських організацій згідно законодавства.
Будівництво (реконструкція) об'єкту здійснюється відповідно до затвердженої проектної документації, державних стандартів, норм і правил, місцевих правил забудови населених пунктів. Містобудівельна документація повинна бути узгоджена з: управлінням архітектури та містобудування, органами санітарного та пожежного нагляду, управлінням екологічної безпеки, управлінням інженерного захисту території міста, органами ДАІ МВС, а також іншими організаціями, вказаними у завдані на проектування.
Згідно ст. 29 Закону України „Про планування і забудову території від 20 квітня 2000 року здійснення будівельних робіт на об'єктах містобудування без дозволу на виконання будівельних робіт вважається самочинним будівництвом і тягне за собою відповідальність згідно законодавства.
Відповідно до ст. 9 Закону України „Про архітектурну діяльність від 20 травня 1999 року будівництво (нове будівництво, реконструкція, реставрація, капітальний ремонт) об'єкта архітектури здійснюється відповідно до затвердженої проектної документації, державних стандартів, норм і правил, місцевих правил забудови населених пунктів.
Наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України від 05.12.2000 року № 273 затверджено Положення про порядок надання дозволу на виконання будівельних робіт (далі Положення), яким встановлюється порядок та умови надання дозволу на виконання будівельних робіт з нового будівництва, розширення, реконструкції, технічного переоснащення, реставрації та капітального ремонту. Положення обов'язкове для застосування усіма суб'єктами будівництва незалежно від форм власності, відомчої належності та джерел фінансування.
Таким чином, у процесі проведення відповідачами самовільного встановлення металевих гаражів без узгодження проектної документації й одержання дозволу на її здійснення, ними порушено вимоги законодавства України.
Враховуючи всі обставини справи в їх сукупності, суд вважає зобовязати відповідачів за власний рахунок демонтувати встановлені самочинно металеві гаражі з метою приведення у попередній стан земельної ділянки.
Відповідно до п. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого цивільного права та інтересу у випадку його порушення, невизнання або оспорювання з вимогою про застосування судом передбачених законом способів захисту.
Керуючись ст. ст. 16, 376 ЦК України, ст. ст. 100, 10-110 ЖК України, ст. 5 Закону України „Про основи містобудування, ст. ст. 9, 28 Закону України „Про архітектурну діяльність, ст. 26, 30, 31, 60 Закону України „Про місцеве самоврядування; ст. 23, 29 Закону України „Про планування та забудову територій, ст. 1, 14, 12, 83, 116 Земельного Кодексу України, ст. ст. 10, 11, 169, 212-215, 224-226 Цивільного процесуального кодексу України, суд
Позов Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради задовольнити.
Зобовязати ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 за власний рахунок знести самовільно встановлені металеві гаражі вздовж будинку за адресою м. Одеса, вул. Шота Руставелі, 23-Б.
Рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача шляхом звернення з заявою про перегляд заочного рішення протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційному суду через суд першої інстанції заяви про апеляційне оскарження протягом десяти днів з дня проголошення рішення та подання апеляційної скарги протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження, або шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення у порядку ч. 4 ст. 295 ЦПК України.

Суддя Гуревський В.К.