Провадження № 2/742/909/15
Єдиний унікальний № 742/2108/15-ц
17 червня 2015 року Прилуцький міськрайонний суд Чернігівської області
в складі головуючого судді Зарічної Л.А.,
при секретарі Геєць О.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості ,-
ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся до суду із позовною заявою про повернення відповідачем кредитних коштів, а також іншої заборгованості, що утворилася у звязку із неналежним виконанням зобовязань за кредитним договором без номеру від 23 лютого 2012 року .
В судове засідання представник позивача не зявився, але направив письмову вимогу про підтримання позову в повному обсязі та розгляд справи за їх відсутності.
Відповідач до суду не зявився та не повідомив про причини своєї неявки, хоча про день та час розгляду справи був повідомлений належним чином.
У зв'язку з чим, суд на підставі ст. 224 ЦПК України вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.
Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши докази по справі, суд приходить до висновку, що позовні вимоги банку підлягають задоволенню з таких підстав
Відповідно до розділу Умов 3.2.1.4. яким затверджений порядок розрахунків, за
користування кредитом в період з дати виникнення дебетового сальдо на поточному рахунку
Клієнта при закритті банківського дня Клієнт виплачує проценти, виходячи з процентної
ставки, розмір якої залежить від строку користування кредитом (диференційована процентна
За період користування кредитом з моменту виникнення дебетового сальдо до дати
обнулення дебетового сальдо в одну з дат з наступного 20-го до 25-го числа місяця (надалі-
період, в який дебетове сальдо підлягає обнуленню), розрахунок процентів здійснюється за
процентною ставкою в розмірі 0% річних від суми залишку непогашеної заборгованості.
При не обнуленні дебетового сальдо в одну з дат періоду, в якому дебетове сальдо
підлягає обнуленню, протягом 90 днів з останньої дати періоду, в якому дебетове сальдо
підтягало обнуленню, Клієнт виплачує Банку за користування кредитом проценти в розмірі
36% річних, починаючи з останньої дати періоду, в яку дебетове сальдо підлягало
У випадку непогашений кредиту протягом 90 днів з дати закінчення періоду, в якому
І дебетове сальдо підлягало обнуленню, починаючи з 91-го дня після дати закінчення періоду,
в якому дебетове сальдо підлягало обнуленню, кредит вважається простроченим, а грошові
бов'язання Клієнта щодо погашення заборгованості вважаються порушеними. При
орушенні Клієнтом будь-якого з грошового зобов'язання Клієнт сплачує Банку відсотки за
ористування кредитом у розмірі 56% річних від суми залишку непогашеної заборгованості.
Уразі порушення Клієнтом будь-якого з грошових зобов'язань і при реалізації права Банку на
становлення іншого строку повернення кредиту, передбаченого Умовами і правилами
надання Банківських послуг. Клієнт сплачує Банку пеню у розмірі подвійної облікової ставки
НБУ від суми залишку непогашеної заборгованості за кожен день прострочення. Сплата пені здійснюється з дня, наступного за датою порушення зобовязань.
Як було встановлено в судовому засіданні, позичальник істотно порушив умови кредитного договору, не сплачуючи заборгованість по тілу кредиту, у звязку з чим банк не може використовувати дані кошти в активних операціях та несе збитки.
Суд вважає за необхідне зазначити, що конкретні правові наслідки порушення того чи іншого зобовязання визначаються Цивільним кодексом, відповідними актами цивільного законодавства або договором.
Відповідно до умов укладеного кредитного договору, сторони погодили, умови використовування відкритої кредитної лінії, проте отримавши визначені договором кошти, відповідач систематично порушував свої договірні зобовязання, що призвело до виникнення заборгованості, про існування якої відповідач неодноразово повідомлялася кредитором, однак до даного часу відповідач так і не погасив існуючу кредитну заборгованість, що є на даний час причиною звернення банку до суду із відповідним позовом.
Відповідно до вимог ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.
Відповідно до тарифів на обслуговування платіжних карток , з умовами яких під час укладання договору на відкриття кредитної лінії був ознайомлений відповідач, було визначено порядок та умови нарахування процентної ставки, порядок повернення отриманих коштів.
Стаття 1049 ЦК України зобовязує позичальника повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором., а відповідно до ст. 1050 ЦК України, де визначено , що у разі якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами, то у разі прострочення повернення чергової частини, позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 ЦК . У порушення зазначених норм закону та умов договору відповідач зобовязання за вказаним Договором належним чином не виконав, а саме не сплатив необхідні кошти для погашення заборгованості.
Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором кредитодавець зобов'язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити відсотки.
Враховуючи відмінності у правоздатності, дієздатності та державній реєстрації юридичних осіб і фізичних осіб-підприємців, та відповідно до ст. ст. 51, 52, 598-609 ЦК України, 47-49 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», однією із особливостей підстав припинення зобов'язань для фізичної особи-підприємця є те, що у випадку припинення суб'єкта підприємницької діяльності - фізичної особи (виключення з реєстру субєктів підприємницької діяльності) її зобов'язання за укладеними договорами не припиняються, а залишаються за нею як фізичною особою, оскільки фізична особа не перестає існувати. Фізична особа-підприсмець відповідає за своїми зобов'язаннями, повязаними з підприємницькою діяльністю, усім своїм майном.
Не задоволені вимоги кредиторів можуть бути заявлені в порядку, встановленому цивільним законодавством України.
Аналогічного висновку дійшов Верховного Суду України у своїй Постанові від 04 грудня 2013 року у справі №6-125цс13.
Вирішуючи питання про задоволення позовних вимог суд вважає за необхідне стягнути на користь позивача також понесені ним витрати по сплаті судового збору в розмірі 434,13 грн.
На підставі наведеного та ст.ст. 526-527,533, 553-554,611,625,1046-1050, 1054-1055 ЦК України, керуючись ст.ст. 88, 212-215 ЦПК України, суд
Стягнути із ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» понесені витрати по справі по сплаті судового збору в розмірі 434 грн.13 коп.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, який постановив його, за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом 10 днів з дня отримання копії заочного рішення до суду першої інстанції.
Позивачем рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Чернігівської області в загальному порядку на протязі десяти днів.
В разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, рішення може бути оскаржене сторонами до Апеляційного суду Чернігівської області шляхом подання апеляційної скарги на протязі десяти днів.
Суддя Л.А.Зарічна