Ухвала

іменем України

18 листопада 2015 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Дьоміної О.О.,

суддів: Дем'яносова М.В., Коротуна В.М.,

Маляренка А.В., Ступак О.В.,

розглянувши в судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_3 до Федерації професійних спілок працівників малого та середнього підприємництва України про визнання незаконним та скасування рішення про звільнення, за касаційною скаргою Всеукраїнської професійної спілки працівників малого та середнього бізнесу «Єднання» на ухвалу апеляційного суду м. Києва від 30 січня 2015 року та касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Печерського районного суду м. Києва від 16 грудня 2014 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 18 березня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У листопаді 2014 року ОСОБА_3 звернувся до суду з указаним позовом, вимоги якого під час розгляду справи уточнив та остаточно просив визнати незаконним та скасувати рішення пленуму Ради Федерації професійних спілок працівників малого і середнього підприємництва України (далі - Рада Федерації) від 15 листопада 2011 року, яке оформлено протоколом від 15 листопада 2011 року № 4, та рішення VIII позачергового з'їзду Федерації професійних спілок працівників малого та середнього підприємництва України, оформлене протоколом від 24 січня 2012 року.

Свої вимоги обґрунтовував тим, що визнання незаконним рішення пленуму Ради Федерації від 15 листопада 2011 року призведе до наявності підстав визнати недійсним рішення з'їзду від 24 січня 2012 року, оскільки в цьому разі буде порушено процедуру скликання та проведення, наявності кворуму та інші порушення норм статуту Федерації.

Заочним рішенням Печерського районного суду м. Києва від 16 грудня 2014 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду м. Києва від 18 березня 2015 року, указаний позов задоволено.

Визнано незаконним та скасовано рішення пленуму Ради Федерації від 15 листопада 2011 року, яке оформлено протоколом від 15 листопада 2011 року № 4, та рішення VIII позачергового з'їзду Федерації професійних спілок працівників малого та середнього підприємництва України, оформлене протоколом від 24 січня 2012 року.

Ухвалою судді апеляційного суду м. Києва від 30 січня 2015 року відмовлено у прийнятті апеляційної скарги Всеукраїнської професійної спілки працівників малого та середнього бізнесу «Єднання» на заочне рішення суду першої інстанції, апеляційну скаргу повернуто заявнику.

У касаційній скарзі Всеукраїнська професійна спілка працівників малого та середнього бізнесу «Єднання» просить скасувати ухвалу судді апеляційного суду м. Києва від 30 січня 2015 року, справу направити на розгляд до апеляційного суду, обґрунтовуючи свою вимогу порушенням судом норм процесуального права.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 просить скасувати рішення Печерського районного суду м. Києва від 16 грудня 2014 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 18 березня 2015 року, провадження у справі закрити, посилаючись на порушення судами норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права.

Згідно з ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційних скарг, колегія суддів дійшла висновку, що касаційні скарги підлягають відхиленню з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 43 Конституції України кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Громадянам гарантується захист від незаконного звільнення.

Відповідно до ч. 1 ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Громадянин має право безперешкодно звернутися до суду за захистом своїх прав і свобод.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Зокрема, ч. 4 ст. 60 ЦПК України установлено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

З урахуванням вимог ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Згідно зі ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Зміст ухвали суду апеляційної інстанції передбачено в ст. 315 ЦПК України, в якій, зокрема, зазначаються узагальнені доводи та заперечення осіб, які беруть участь у справі; встановлені судом першої інстанції обставини; мотиви, з яких апеляційний суд виходив при постановленні ухвали, і положення закону, яким він керувався; у разі відхилення апеляційної скарги зазначаються мотиви її відхилення.

Судові рішення відповідають зазначеним нормам процесуального права, є законними та обґрунтованими.

Судами попередніх інстанцій установлено, що рішенням пленуму Ради Федерації від 15 листопада 2011 року, оформленим протоколом № 4, було вирішено: змінити керівні органи, а саме: переобрано заступника Голови Федерації ОСОБА_6 на ОСОБА_7, достроково звільнено голову Федерації ОСОБА_3 та обрано головою Федерації ОСОБА_7; провести позачерговий з'їзд Федерації у закритій формі до січня 2012 року, встановлено квоту на з'їзд, визначено порядок денний; вважати дії ОСОБА_8 щодо участі у акціях та мирних зборах такими, що не відповідають спільній концепції Федерації, розробити членським організаціям пропозиції щодо затвердження оновленої концепції Федерації.

На підставі вказаного рішення було проведено VIII позачерговий з'їзд Федерації професійних спілок працівників малого та середнього підприємництва України від 24 січня 2012 року, на якому вирішено, зокрема, затвердити п. 2.2 рішення (постанови) пленуму Ради Федерації від 15 листопада 2011 року про дострокове звільнення Голови Федерації ОСОБА_3, достроково звільнити Голову Федерації ОСОБА_3 з 16 листопада 2011 року, об'єднати тимчасово терміном на один рік посади Голови та Почесного Голови та обрати Головою Федерації ОСОБА_4 Зобов'язати ОСОБА_4 повідомити підприємства, установи, організації про прийняте з'їздом рішення щодо зміни керівника Федерації. Уповноважити ОСОБА_4 з правом підпису провести державну реєстрацію змін в установчих документах згідно з вимогами законодавства України.

Згідно зі ст. 14 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності» об'єднання профспілок діють відповідно до законодавства та своїх статутів (положень), які приймаються засновниками.

Відповідно до п. 6.1 статуту Федерації в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, з'їзд є вищим органом Федерації і має виключні повноваження, зокрема, обирає та звільняє Голову Федерації терміном на 5 років. В разі необхідності вибори Голови Федерації, в термін між з'їздами, можуть бути здійснені на Пленумі Ради Федерації з затвердженням на наступному з'їзді.

Пунктом 7.2.1 статуту передбачено, що Рада Федерації формується в чисельності, встановленій з'їздом Федерації, але не менше 2 представників від кожної Всеукраїнської членської організації, від обласних, місцевих, інших галузевих, міжгалузевих, регіональних членських організацій - не менше одного представника. Членами Ради за посадами є Почесний Голова - Голова Ради, Голова, перший заступник Голови та заступники Голови Федерації.

Відповідно до п. 7.2.3 статуту, пленум Ради Федерації правомочний приймати рішення, якщо в його роботі бере участь не менше половини його членів.

Судами встановлено, що згідно з протоколом від 15 листопада 2011 року № 4 станом на день проведення пленуму кількість присутніх на ньому членів, які мали право голосу, складала 8 осіб.

Листом від 12 вересня 2011 року Всеукраїнська профспілка працівників - мігрантів в Україні повідомила Голову Федерації, що рішенням від 12 вересня 2011 року № 8 вона вийшла зі складу Федерації.

Відповідно до п. 4.1 статуту членські організації Федерації, зокрема, мають право вільно входити до складу Федерації, а також виходити з неї. Пунктом 3.3 статуту встановлено, що рішення про прийняття та його порядок Всеукраїнських профспілок в членські організації Федерації приймає Рада Федерації.

Згідно з п. 3.11 статуту вихід членської організації зі складу Федерації за власною ініціативою вважається таким, що відбувся, з дня отримання Федерацією письмового повідомлення про вихід та оригіналу рішення виборного органу членської організації.

На момент прийняття рішення про звільнення позивача із займаної посади Радою Федерації не було вирішено питання про визнання заяви Всеукраїнської профспілки працівників-мігрантів в Україні та за її межами від 12 вересня 2011 року недійсною в зв'язку з її відкликанням.

Крім того, статутом не передбачено повноважень Ради Федерації визнавати заяви членів про вихід недійсними.

Отже, суди дійшли правильного висновку про те, що рішення про дострокове звільнення Голови Федерації ОСОБА_3 було прийнято із порушенням п. 7.2.3 статуту, оскільки в пленумі Ради Федерації брали участь 8 членів із 22, тобто був неповноважний кворум.

Щодо ухвали судді апеляційного суду м. Києва від 30 січня 2015 року, то обґрунтованим є висновок про наявність підстав, передбачених ст. ст. 292, 297 ЦПК України, для відмови у прийнятті апеляційної скарги Всеукраїнської професійної спілки працівників малого та середнього бізнесу «Єднання», яка не брала участі у справі, а оскаржуваним рішенням суду першої інстанції не вирішено питання щодо її прав та обов'язків.

На обґрунтування такого висновку суддя апеляційного суду правильно зазначив, що скасовані судом рішення пленуму Ради Федерації від 15 листопада 2011 року, яке оформлено протоколом від 15 листопада 2011 року № 4, та рішення VIII позачергового з'їзду Федерації професійних спілок працівників малого та середнього підприємництва України, оформлене протоколом від 24 січня 2012 року, стосувалися фактично лише процедурних питань, які жодним чином не впливають на права та обов'язки Всеукраїнської професійної спілки працівників малого та середнього бізнесу «Єднання», а також питання переобрання голови Федерації професійних спілок працівників малого та середнього підприємництва України, чим вирішено питання щодо прав та обов'язків виключно Федерації в цілому, яка мала трудові відносини з позивачем, а не щодо прав та обов'язків її членських організацій, однією з яких є Всеукраїнська професійна спілка працівників малого та середнього бізнесу «Єднання».

Ухвалюючи рішення у справі, суд повно та всебічно дослідив наявні у справі докази, надав їм належну оцінку згідно з положеннями ст. ст. 10, 60, 212 ЦПК України, в результаті чого ухвалив законне й обґрунтоване рішення, яке відповідає вимогам ст. ст. 213, 214 ЦПК України, підстави для його скасування відсутні.

Переглядаючи справу в апеляційному порядку, апеляційний суд з дотриманням вимог ст. ст. 303, 304 ЦПК України перевірив доводи апеляційних скарг та спростував їх відповідними висновками, в результаті чого постановив законні й обґрунтовані ухвали, які відповідають вимогам ст. 315 ЦПК України.

Вищезазначене дає підстави для висновку, що касаційні скарги підлягають відхиленню, а ухвалені у справі судові рішення - залишенню без змін з підстав, передбачених ст. 337 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційні скарги ОСОБА_4 та Всеукраїнської професійної спілки працівників малого та середнього бізнесу «Єднання» відхилити.

Рішення Печерського районного суду м. Києва від 16 грудня 2014 року, ухвалу апеляційного суду м. Києва від 18 березня 2015 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 30 січня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий О.О. Дьоміна

Судді: М.В. Дем'яносов

В.М. Коротун

А.В. Маляренко

О.В. Ступак