Справа № 149/467/15-ц Провадження № 22-ц/772/1940/2015Головуючий в суді першої інстанції ОСОБА_1
Категорія 59Доповідач Пащенко Л. В.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" червня 2015 р. м. Вінниця

Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Вінницької області в складі:

Головуючого: Пащенко Л.В.

Суддів: Медяного В.М., Жданкіна В.В.

При секретарі: Агеєвій Г.В.

розглянувши у відкритому засіданні в м. Вінниці цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Хмільницького міськрайонного суду від 21 травня 2015 року по справі за заявою ОСОБА_2 про розяснення рішення суду від 06.05.2015 року в справі за позовомОСОБА_2 до ОСОБА_3 про зобовязання вчинити дії, -

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням Хмільницького міськрайонного суду від 06.05.2015 року вищевказаний позов ОСОБА_2задоволено частково. Зобовязано відповідача ОСОБА_3 за власний рахунок привести вигрібну яму, яка розташована за адресою: м. Хмільник, вул. Нахімова,4, у відповідність до п.3.26 ДБН 360-92 «Містобудування. Планування і забудова міських і сільських поселень», п.2.21. п.2.22 Державних санітарних норм та правил «Утримання території населених місць». В решті позовних вимог відмовлено. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 судові витрати в сумі 121,80 грн.

Позивач ОСОБА_2 14.05.2015 року звернувся до суду з заявою про розяснення рішення суду. Дана заява мотивована тим, що з резолютивної частини рішення позивачу не зрозуміло, які саме вимоги п.3.26 ДБН 360-92 та п.п.2.21, 2.22 Державних санітарних норм і правил України належить виконати відповідачеві, а також щодо якої саме ями стосуються такі обовязки, враховуючи те, що у відповідача наявні дві вигрібні ями.

Тому просив розяснити резолютивну частину рішення від 06.05.2015 року в частині того, які саме вимоги п.3.26 ДБН 360-92 «Містобудування. Планування і забудова міських і сільських поселень», п.2.21. п.2.22 Державних санітарних норм та правил «Утримання території населених місць» необхідно виконати ОСОБА_3 шляхом їх цитування..

Ухвалою Хмільницького міськрайонного суду від 21 травня 2015 рокув задоволенні заяви ОСОБА_2 про розяснення рішення судувід 06.05.2015 року відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач ОСОБА_2 просить ухвалу суду, як постановлену з порушенням вимог закону, скасувати та постановити нову ухвалу, якою його заяву про розяснення рішення судузадоволити.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача-Липня С.В. та відповідача ОСОБА_3, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення частково по слідуючих підставах.

Відповідно до ст.221 ЦПК України якщо рішення суду є незрозумілим для осіб, які брали участь у справі, суд за їхньою заявою постановляє ухвалу, в якій розяснює своє рішення, не змінюючи при цьому його змісту.

Згідно розяснень Пленуму Верховного Суду України в постанові №14 від 18.12.2009 року «Про судове рішення у цивільній справі» (п.21) розяснення рішення суду можливе тоді, коли воно не містить недоліків, що можуть бути усунені лише ухваленням додаткового рішення, а є незрозумілим, що ускладнює його реалізацію. Зазначене питання розглядається судом, що ухвалив рішення, і в ухвалі суд викладає більш повно та ясно ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не вносячи змін у суть рішення і не торкаючись питань, які не були предметом судового розгляду. Розяснення рішення не допускається, якщо воно виконане або закінчився установлений законом строк, протягом якого рішення може бути предявлене до виконання. Якщо фактично порушено питання про зміну рішення або внесення в нього нових даних, у тому числі й розяснення мотивів ухваленого рішення, суд ухвалою відмовляє в розясненні рішення.

Відмовляючи в задоволенні заяви про розяснення рішення судувід 06.05.2015 року, суд виходив з того, що в резолютивній частині рішення суду чітко вказано обовязок відповідача ОСОБА_3 за власний рахунок привести вигрібну яму, яка розташована за адресою: м. Хмільник вул. Нахімова,4, у відповідність до п.3.26 ДБН 360-92 «Містобудування. Планування і забудова міських і сільських поселень», п.2.21, п.2.22 Державних санітарних норм та правил «Утримання території населених місць». Тобто, на думку суду, ухвалене рішення в даній справі, викладено в ясній та зрозумілій формі, в ньому чітко і конкретно зазначені висновки суду по суті заявлених позовних вимог і підстав для його розяснення немає.

Проте такий висновок суду не можна визнати обгрунтованим.

Згідно норми ст.221 ЦПК України предметом розяснення є резолютивна частина рішення, а сам зміст рішення суд не змінює.

Як видно з матеріалів справи, суд в рішенні від 06.05.2015 року (а.с.99-101), а саме: в мотивувальній його частині (абзаци 18-й,19-й а.с.100), цитує п.п.2.21, 2.22 Державних санітарних норм та правил «Утримання території населених місць» та п.3.26 ДБН 360-92 «Містобудування. Планування і забудова міських і сільських поселень», в яких містяться певні конкретні вимоги щодо обладнання (технічного, санітарного, тощо) вигрібних ям, місця їх розташування і відстаней, зокрема, від меж земельних ділянок, від стін житлових і громадських будівель, джерел водопостачання.

З огляду на вищезазначене, з резолютивної частини рішення дійсно не можна зрозуміти, які саме дії необхідно вчинити відповідачу ОСОБА_3, щоб привести вигрібну яму, яка розташована за адресою: м. Хмільник вул. Нахімова,4, у відповідність до вищевказаних норм, а це, відповідно, ускладнює реалізацію (виконання) рішення суду.

За таких обставин ухвала суду залишатись в силі не може і підлягає скасуванню з передачею питання (заяви) про розяснення рішення суду на новий розгляд до суду першої інстанції, оскільки, згідно положення ч.1 ст.221 ЦПК України, розяснити рішення суду вправі лише той суд, який якого постановив.

Керуючись ст. ст. 307,312,314,315 ЦПК України колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задоволити частково.

Ухвалу Хмільницького міськрайонного суду від 21 травня 2015 року скасувати, а питання передати на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала остаточна і оскарженню не підлягає.

Судді:

З оригіналом вірно: /підпис/