Справа № 461/1667/14 Головуючий у 1 інстанції: Волоско І.Р.
Провадження № 22-ц/783/915/15 Доповідач в 2-й інстанції: Копняк С. М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 червня 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючої - судді Копняк С.М.,

суддів - Кабаля І.І., Монастирецького Д.І.,

секретаря - Матяш С.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою Приватного підприємства «Старс Мюзік Кафе» на рішення Галицького районного суду м. Львова від 10 листопада 2014 року у справі за позовом ОСОБА_3 до Приватного підприємства «Старс Мюзік Кафе» про стягнення заборгованості по заробітній платі, -

в с т а н о в и л а:

Рішенням Галицького районного суду м. Львова від 10 листопада 2014 року, у якому ухвалою суду від 02 лютого 2015 року виправлено описку, позовні вимоги ОСОБА_3 до ПП «Старс Мюзік Кафе» про стягнення заборгованості по заробітній платі задоволено частково.

Зобов'язано ПП "Старс Мюзік Кафе" сплатити ОСОБА_3 заборгованість по заробітній платі за вересень - листопад 2013 року в сумі 1 658,03 грн. 00 коп.

Зобов'язано приватне підприємство "Старс Мюзік Кафе" сплатити ОСОБА_3 середній заробіток за час затримки з 23 листопада 2013 року по 10 листопада 2014 року в сумі 7122 грн. 50 коп.

Вирішено питання судових витрат.

Рішення Галицького районного суду м. Львова від 10 листопада 2014 року оскаржив відповідач ПП «Старс Мюзік Кафе».

В обґрунтування апеляційної скарги посилається на те, що оскаржуване рішення постановлене з порушенням норм матеріального та процесуального права, при цьому суд не з»ясував усі фактичні обставини справи, не дослідив і не надав належної оцінки наявним в матеріалах справи доказам та обставинам, підійшов формально до вивчення обставин справи, не сприяв повному, об»єктивному та неупередженому її розгляду, а тому рішення суду не відповідає фактичним обставинам справи, є необґрунтованим та таким, що підлягає скасуванню.

Зазначає, що оскаржуваним рішенням встановлено, що згідно штатного розпису підприємства, заробітна плата позивача становила 600 грн. 00 коп. за вересень; 610 грн. 00 коп. за жовтень; 610 грн. 00 коп. за листопад 2013 року; зазначені суми нараховані, але не виплачені та заборгованість перед позивачем по заробітній платі за вересень листопад 2013 року становить 1658 грн. 03 коп. Суд першої інстанції дійшов до висновку, що є всі правові підстави для стягнення з відповідача на користь позивача середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні за період з 23.11.2013 року по 10.11.2014 року в сумі 7122 грн. 50 коп., однак апелянт не погоджується з такими висновками суду першої інстанції. Вважає, що суд повинен був керуватися приписами ст.ст.116,117 КЗпП України, п.20 постанови Пленуму ВСУ від 24.12.1999 року №13 «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці».

Просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог в частині стягнення з ПП «Старс Мюзік Кафе» коштів відмовити.

Учасники судового процесу в судове засідання не зявилися, хоча про час і місце розгляду справи були повідомлені належним чином, про що свідчать повідомлення про вручення поштових відправлень. Апелянт направив до суду клопотання про відкладення розгляду справи у зв»язку з перебуванням представників у відпустці, однак будь-яких належним та допустимих доказів на підтвердження поважності причин неявки суду апеляційної інстанції не подав. Тому розгляд справи відповідно до ст. 305 ЦПК України здійснюється колегією суддів за відсутності осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, межі і доводи апеляційної скарги, колегія суддів погоджується з правильністю висновків суду першої інстанції, оскільки вони зроблені на підставі правильно встановлених існуючих правовідносин між сторонами, а доводи апеляційної скарги правильності оскаржуваного рішення не спростовують. До такого висновку колегія суддів дійшла з врахуванням наступних обставин.

За приписами ч.1 ст.303 ЦПК України апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Відповідно до ст.213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обгрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Пленум Верховного Суд України у п.11 Постанови «Про судове рішення у цивільній справі» від 18 грудня 2009 року №11 роз»яснив, що у мотивувальній частині рішення слід наводити дані про встановлені судом обставини, що мають значення для справи, їх юридичну оцінку та визначені відповідно до них правовідносини, а також оцінку всіх доказів.

Колегія суддів вважає, що оскаржуване рішення в повній мірі відповідає зазначеним вимогам.

Згідно ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовуються вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Відповідно до положень ст. ст. 11, 15 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданих відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Права та обов»язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства. Кожна особа має право на судовий захист.

На підставі ст. ст. 10, 60, 61 ЦПК України кожна сторона зобов»язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Обставини визнані сторонами, не підлягають доказуванню. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Задовольняючи позовні вимоги частково, суд першої інстанції виходив з того, що відповідно до ч. 1 ст. 47 КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобов'язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. В разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган в усякому випадку повинен в зазначений у цій статті строк виплатити не оспорювану ним суму.

Судом встановлено, що позивач перебував у трудових відносинах з приватним підприємством "Старс Мюзік Кафе" (а.с.3) та наказом № 4 від 01.09.2013 року даного підприємства був призначений на посаду відповідального за дотримання рівня гучності звуковідтворювального обладнання при здійсненні музичного озвучення в залах кафе в денний та нічний час (а.с.4).

Наказом № 6 від 23.11.2013 року ПП "Старс Мюзік Кафе", позивач був звільнений з займаної посади за згодою сторін. Заробітна плата ОСОБА_3 за усною домовленістю з директором приватного підприємства "Старс Мюзік Кафе" мала становити 1200,00 грн., однак, доказів таких обставин суду не надано.

Як вбачається із матеріалів справи, зокрема, згідно штатного розписку підприємства, заробітна плата позивача становила: 600,00 грн. - за вересень; 610,00 грн.- за жовтень; 610,00 грн.- за листопад 2013 р. Зазначені суми ОСОБА_3 нараховані, але не виплачені, що відповідачем не оспорюється. Таким чином, заборгованість ПП «Старс Мюзік Кафе» перед ОСОБА_3 по заробітній платі за вересень-листопад 2013 року становить 1 658,03 грн. При звільнені заборгована заробітна плата позивачу не виплачена.

Статтею 117 КЗпП України передбачено, що в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум власник або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування в тому разі, коли спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, то розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті спору.

Суд першої інстанції прийшов до вірного висновку про те, що відповідач без поважних причин не виплатив ОСОБА_3 заробітну плату, і не взяв до уваги доводи представника підприємства про те, що позивач не приходив за зарплатою, оскільки обов»язок по виплаті заробітку законодавцем покладається на роботодавця, а відповідач визнав, що не повідомляв позивача про нараховану зарплату і можливість її виплати. Позивач в судових засіданнях в суді першої інстанції стверджував, що неодноразово в усній формі звертався до власника підприємства за виплатою заробленого заробітку, однак йому було відмовлено у виплаті з причин відсутності коштів.

Дані обставини справи стверджуються також іншими матеріалами справи які не викликають сумніву у їх об'єктивності.

Вірними є також і висновки суду першої інстанції про те, що є всі правові підстави для стягнення з ПП "Старс Мюзік Кафе" на користь позивача середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні за період з 23.11.23013р. по 10.11.32014р. в сумі 7 122,50 грн.

Так, відповідно до Рішення Конституційного суду України від 15.10.2013 року №8-рп/2013 у справі за конституційним зверненням громадянки ОСОБА_4 щодо офіційного тлумачення положень частини другої статті 233 Кодексу законів про працю України, статей 1, 12 Закону України "Про оплату праці" особа вправі вимагати від роботодавця стягнення коштів, пов'язаних із порушенням останнім законодавства про оплату праці, без обмеження будь-яким строком і не залежно від того чи були відповідні кошти нараховані.

Таким чином, оцінюючи докази у їх сукупності, суд першої інстанції прийшов до вірного висновку, що позовні вимоги знайшли своє часткове ствердження, а тому підлягають до часткового задоволення.

Доводи апеляційної скарги Приватного підприємства «Старс Мюзік Кафе» висновків суду першої інстанції не спростовують, оскільки такі є вірними та відповідають нормам як матеріального, так і процесуального права, ґрунтуються на повному та всебічному дослідженні поданих суду доказів.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскаржуване рішення ухвалене судом на підставі наявних у справі доказів.

Висновки суду ґрунтуються на аналізі зібраних у справі доказів.

З висновками суду слід погодитись, оскільки ним правильно визначено характер спірних правовідносин та встановлено дійсні обставини справи, вірно застосовано матеріальний закон та дотримана процедура розгляду, передбачена ЦПК України. Підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення Галицького районного суду м. Львова від 10 листопада 2014 року відсутні.

Керуючись ст. ст. 209 ч. 3, 303, 304, 307 ч.1 п.1, 308, 313, 314 ч.1 п.1, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,-

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу Приватного підприємства «Старс Мюзік Кафе» - відхилити.

Рішення Галицького районного суду м. Львова від 10 листопада 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуюча Копняк С.М.

Судді: Кабаль І.І.

Монастирецький Д.І.