АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження: 22-ц/790/3143/15 Головуючий І інстанції -
Справа: № 621/4017/13-ц ОСОБА_1
Категорія: житлові Доповідач Костенко Т.М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 червня 2015 року судова колегія судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Харківської області в складі:

Головуючого: Костенко Т.М.

суддів: Колтунової А.І., Гальянової І.Г.

за участі секретаря Герасимової К.В.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою ПАТ АБ «Укргазбанк» на рішення Зміївського районного суду Харківської області від 19 лютого 2015 року у цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «Укргазбанк» в особі Харківської обласної дирекції Акціонерний банк «Укргазбанк» до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 про виселення зі зняттям з реєстраційного обліку, треті особи Служба у справах дітей Зміївської районної державної адміністрації Харківської області, Зміївський районний сектор ДМС України в Харківській області,-

в с т а н о в и л а

27.12.2013 року ПАТ Акціонерний банк «Укргазбанк» звернулося до суду із позовом до відповідачів, в якому з урахуванням подальших уточнень просив виселити відповідачів з будинку № 1, розташованого за адресою Харківська обл., м. Зміїв, вїзд Трудовий, без надання іншого житлового приміщення; зобов'язати Зміївський районний сектор ДМС України в Харківській області зняти з реєстраційного обліку всіх осіб, які зареєстровані за адресою ІНФОРМАЦІЯ_1, вїзд Трудовий, 1; стягнути з відповідачів на користь Банку понесені по справі судові витрати.

В обгрунтування позовних вимог позивач зазначив, що між ВАТ АБ «Укргазбанк» та ОСОБА_2 16.05.2008 року було укладено Кредитний договір № 12/08-10. Позичальнику було надано кредит у сумі 54800 доларів СШАдля придбання житлового будинку № 1 у м. Змієві Харківської області по в'їзду Трудовому. В забезпечення виконання зобов'язань за Кредитним договором від 16.05.2008 року між Банком та ОСОБА_2 був укладений Договір іпотеки № 12/08-10 без оформлення заставної, нотаріально посвідчений приватним нотаріусом Зміївського районного нотаріального округу ОСОБА_7 за реєстровим № 1151, за умовами якого у забезпечення зобов'язань Позичальника, Банку в іпотеку передано нерухоме майно - придбаний за кредитні кошти житловий будинок, житловою площею 51,6 кв. м. загальною площею 93.1 кв. м, який розташований за адресою Харківська обл., м. Зміїв, вїзд Трудовий, 1.

Внаслідок порушення ОСОБА_2 кредитного зобовязання рішенням Зміївського районного суду Харківської області від 09.11.2010 року з ОСОБА_2 та ОСОБА_8 стягнуто заборгованість за кредитним договором у розмірі 53673.90 доларів США та 10426,43 грн. пені. В рахунок погашення заборгованості звернено стягнення на зазначений вище житловий будинок.

Під час виконання рішення суду державним виконавцем встановлено, що в житловому будинку, розташованому по вїзду Трудовому в м. Змієві Харківської області, зареєстровані особи ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, що ускладнює виконання рішення суду щодо звернення стягнення на будинок, а саме впливає на ціну нерухомого майна, кошти від реалізації якого будуть направлені на погашення кредитної заборгованості.

Позивачем 12.11.2013 року було направлено на адресу відповідача рекомендованим листом вимогу про добровільне звільнення вказаного житлового будинку, яка ними була отримана 15.11.2013 року згідно повідомлення про вручення поштового відправлення. Проте від відповідачів не було отримано жодної відповіді, добровільно будинок не звільнено, у зв'язку з чим ПАТ АБ «Укргазбанк» вимушений звернутися з позовом до суду про виселення відповідачів у примусовому порядку.

На підставі викладеного, ПАТ Акціонерний банк «Укргазбанк» в особі Харківської обласної дирекції АБ «Укргазбанк» звернулося до суду за захистом своїх прав та просило задовольнити вказаний позов. Банк зазначив, що на момент укладання договору іпотеки Іпотекодавець ОСОБА_2 надала до банку заяву від 16.05.2008 року, в якій стверджувала, що малолітніх та неповнолітніх дітей немає. Оскільки малолітня ОСОБА_6 народилася після укладання Договору іпотеки і не має права на користування житловим будинком, тобто її права на житло не будуть порушені.

Представник позивача ОСОБА_9 у судове засідання не зявилася, до суду надала заяву про розгляд справи за її відсутності, на задоволенні позовних вимог наполягала в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не зявилася, свої інтереси довірила представляти ОСОБА_10, який у судовому засіданні проти позову ПАТ АБ «Укргазбанк» заперечував, посилаючись на вимоги ЗУ «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті», а також, звертав увагу суду на той факт, що на момент укладення Договору іпотеки від 16.05.2008 року у спірному житловому будинку проживала та була зареєстрована неповнолітня ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Відповідач ОСОБА_8 у судовому засіданні також заперечувала проти задоволення вимог позивача.

Відповідач ОСОБА_4та її представник ОСОБА_11. відповідачі ОСОБА_5, ОСОБА_6, а також представники третіх осіб - Служби у справах дітей Зміївської районної державної адміністрації Харківської області, Зміївського районного сектору ДМС України у Харківській області у судове засідання не зявилися, про розгляд справи були повідомлені належним чином.

Рішенням Зміївського районного суду Харківської області від 19 лютого 2015 рокуу задоволенні позовних вимог було відмовлено у повному обсязі.

На зазначене рішення суду першої інстанції представником позивача було подано апеляційну скаргу, в якій він просив оскаржуване рішення скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги банку та виселити відповідачів зі спірного будинку без надання іншого житлового приміщення; зобовязати Зміївський районний сектор ДМС України в Харківській області зняти з реєстраційного обліку всіх осіб, які зареєстровані за адресою ІНФОРМАЦІЯ_1, вїзд Трудовий, 1; стягнути з відповідачів на користь Банку понесені по справі судові витрати.

Судова колегія, заслухавши суддю-доповідача, пояснення осіб, які зявились у судове засідання, дослідивши матеріали справи, вважає апеляційну скаргу такою, що не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

У відповідності до ст.11 та ч.1 ст.303 ЦПК України суд першої інстанції розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог, а апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції.

Як встановлено в суді першої інстанції, підтверджено наявними у справі доказами та не заперечується сторонами, 16.05.2008 року між позивачем та ОСОБА_2 було укадено кредитний договір № 12/08-10, відповідно до умов якого Банк надав позичальнику кредит у розмірі 54800 доларів США на придбання житлового будинку з надвірними будівлями, розташованого за адресою Харківська область м. Зміїв, в'їзд Трудовий, 1. на строк до 15.05.2023 зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 13.8 % річних.

В забезпечення умов зазначеного Кредитного договору цього ж дня між цими ж сторонами було укладено Договір іпотеки, за умовами якого в іпотеку Банку було передано нерухоме майно вищезазначений житловий будинок, який було придбано за кредит ні кошти.

Судом також встановлено, що рішенням Зміївського районного суду Харківської області від 09.11.2010 року з ОСОБА_2 та ОСОБА_12 солідарно стягнуто на користь ПАТ АБ «Укргазбанк» заборгованість за Кредитним договором від 16.05.2008 року у розмірі 53673,90 доларів США та 10426,43 грн. пені. В рахунок погашення заборгованості звернено стягнення на зазначений вище житловий будинок.

Таким чином, судова колегія вважає, що районний суд правильно визначився із характером правовідносин між сторонами, а також застосував закон, який їх регулює.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що оскільки виселення відповідачів безпосередньо повязане із виконанням судового рішення щодо звернення стягнення на предмет іпотеки в рахунок погашення боргу за кредитним договором, то під час дії Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» відповідачі примусово виселені бути не можуть.

Судова колегія погоджується з такими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Як вбачається із приписів зазначеного Закону України, підставою для його прийняття стала втрата значних коштів громадянами України внаслідок різких курсових коливань на валютному ринку України, знецінення національної валюти. У пояснювальній записці до проекту зазначеного закону вказувалося, що через знецінення національної валюти десятки тисяч людей не мають можливості обслуговувати кредитні зобовязання за споживчими кредитами в іноземній валюті. Банки та інші фінансові установи масово звертають стягнення і примусово вилучають у таких боржників рухоме і нерухоме майно. Це викликає гостре незадоволення у людей і напруження у суспільстві.

Отже, зазначений закон було прийнято з метою підтримки громадян України, які мають невиконані зобовязання за договорами споживчого кредиту в іноземній валюті (валютних кредитів), укладеними з фінансовими установами та банками України, шляхом встановлення порядку і умов конвертації зобовязань за кредитними договорами в іноземній валюті в національну валюту України та пропонувалося мінімалізувати негативні наслідки інфляції національної валюти для громадян України та убезпечити зазначених громадян від виникнення скрутної фінансової ситуації.

Основною метою прийняття Закону, як зазначалося у пояснювальній записці, є забезпечення конституційних прав громадян та відновлення довіри до банків та інших фінансових установ, вжиття оперативних заходів та мінімалізації можливих збитків громадян при виконанні своїх кредитних зобовязань.

Відповідно до ст. 1 ЗУ «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті», що набрав чинності 07.06.2014 року, протягом дії цього Закону не може бути примусово стягнуте (відчужене без згоди власника) нерухоме житлове майно, яке вважається предметом застави згідно із статтею 4 ЗУ «Про заставу» та/або предметом іпотеки згідно із статтею 5 ЗУ «Про іпотеку», якщо таке майно виступає як забезпечення зобов'язань громадянина України (позичальника або майнового поручителя) за споживчими кредитами, наданими йому кредитними установами - резидентами України в іноземній валюті, та за умови, що таке нерухоме житлове майно використовується як місце постійного проживання позичальника/майнового поручителя або є обєктом незавершеного будівництва нерухомого житлового майна, яке перебуває в іпотеці, за умови, що у позичальника або майнового поручителя у власності не знаходиться інше нерухоме житлове майно.

Матеріали справи містять докази того, що ОСОБА_2 було отримано кредит в іноземній валюті на придбання житла, загальна площа такого нерухомого житла не перевищує 140 кв. м, і зазначене житлове приміщення передане банку в іпотеку, в будинку № 1 по вїзді Трудовому в місті Зміїв Харківської області зареєстровані та проживають ОСОБА_2, ОСОБА_3. ОСОБА_4, ОСОБА_5, неповнолітня ОСОБА_6, іншого житла у власності відповідачі не мають.

Отже, судова колегія вважає, що районний суд дійшов обґрунтованого висновку щодо відмови в задоволенні позову про виселення відповідачів. Зазначений висновок суду відповідає обставинам справи, які судом установлені відповідно до вимог процесуального закону, а також узгоджуються з нормами матеріального права, які судом правильно застосовані.

Відповідно до ст.308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Інші доводи, викладені представником ПАТ АБ «Укргазбанк» в апеляційній скарзі висновків суду першої інстанції не спростовують та не дають підстав для скасування чи зміни ухваленого у справі рішення.

За таких обставин судова колегія приходить до висновку про залишення рішення суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 308, 313-315, 319, 218 ЦПК України, судова колегія, -

У х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ПАТ АБ «Укргазбанк» відхилити.

Рішення Зміївського районного суду Харківської області від 19 лютого 2015 року залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий

Судді