Справа № 183/2548/15
Провадження № 2/183/1915/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 листопада 2015 року м. Новомосковськ Дніпропетровської області

Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області, у складі:

головуючого судді - Майної Г. Є.,

за участю: секретаря - Данильченко Т. В.,

представника позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Новомосковську Дніпропетровської області цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Василівської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області, треті особи: Новомосковська районна державна нотаріальна контора, Управління Держземагентства у Новомосковському районі Дніпропетровської області про визнання права на земельну частку (пай), -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом, в обґрунтування якого посилається на те, що рішенням Василівської сільської ради народних депутатів від 03 березня 1995 року за № 3 Аграрно-виробничому об'єднанню пайщиків «Отрадне» у с. Всесвятське Василівської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області було передано у колективну власність 4233,5 га землі згідно в межах з планом, для сільськогосподарського використання.

10 січня 1997 року АВОП «Отрадне» одержало Державний акт на право колективної власності на землю серія ДП Нв 000027, зареєстрований в Книзі записів державних актів на право колективної власності на землю за № 27. До Державного акту додається список пайщиків-власників у кількості 526 осіб, згідно якого АВОП «Отрадне» був наданий дозвіл на виготовлення на видачу членам АВОП «Отрадне» сертифікатів на право на земельний пай. В зазначеному списку пайщиків-власників за № 406 зазначений його батько - ОСОБА_3

05 жовтня 1996 року його батько, ОСОБА_3, помер. За життя ОСОБА_3 склав заповіт, яким все своє майно заповів позивачу, який є єдиним спадкоємцем.

В установлений законом термін він звернувся до Новомосковської районної державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті батька. 15 квітня 2015 року він звернувся до нотаріальної контори із заявою про видачу спадщини після смерті батька на зазначену земельну ділянку, але нотаріусом йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки у наданій ним довідці з Управління Держземагентства у Новомосковському районі Дніпропетровської області № 13/000969 від 31 березня 2015 року вказано про відсутність інформації щодо реєстрації прав власності на зазначену земельну ділянку за ОСОБА_3.

У зв'язку з наведеним, позивач просить визнати за нам право на отримання земельної ділянки (паю) площею 4,71 кадастрових гектара, передану у колективну власність АВОП «Отрадне» с. Всесвятське для сільськогосподарського використання, згідно Державного акту на право колективної власності на землю, серія ДП Нв 000027, виданого Василівською сільською радою Новомосковського району Дніпропетровської області 10 січня 1997 року, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право колективної власності на землю за № 27, в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_3, померлого 05 жовтня 1996 року.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, посилаючись на обставини, викладені в позові, просив його задовольнити.

Відповідач в судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи в його відсутність.

Треті особи: Управління Держземагентства у Новомосковському районі Дніпропетровської області та Новомосковська районна державна нотаріальна контора Дніпропетровської області в судове засідання не з'явились, згідно заяв, що надійшли до суду, просять розглядати справу за відсутності їх представників.

Суд, вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги задоволенню не підлягають, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 03 жовтня 1996 року помер ОСОБА_3, який є батьком позивача (а.с. 7, 10).

За життя, 28 березня 1994 року, ОСОБА_3 склав заповіт, яким все своє майно заповідав позивачу ОСОБА_2 (а.с. 15).

Позивач прийняв спадщину після смерті ОСОБА_3, 15 квітня 2015 року він звернувся до нотаріальної контори із заявою про видачу спадщини після смерті батька на земельну ділянку, надану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, але нотаріусом йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки у наданій ним довідці з Управління Держземагентства у Новомосковському районі Дніпропетровської області № 13/000969 від 31 березня 2015 року вказано про те, що за ОСОБА_3, який помер 03 жовтня 1996 року, не зареєстровано жодної земельної ділянки на території Новомосковського району та м. Новомосковська (а.с. 60, 61, 63).

Рішенням Василівської сільської Ради народних депутатів Новомосковського району Дніпропетровської області від 03 березня 1995 року за № 3 Аграрно-виробничому об'єднанню пайщиків «Отрадне» у с. Всесвятське Василівської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області передано у колективну власність 4233,5 га землі згідно в межах з планом, для сільськогосподарського використання.

10 січня 1997 року АВОП «Отрадне» одержало Державний акт на право колективної власності на землю серія ДП Нв 000027, зареєстрований в Книзі записів державних актів на право колективної власності на землю за № 27. До Державного акту доданий список громадян членів колективного сільськогосподарського підприємства сільськогосподарського кооперативу або товариства, в якому за № 406 зазначений ОСОБА_3 (а.с. 76-96).

Згідно повідомлення Управління Держгеокадастру у Новомосквському районі Дніпропетровської області № 99-28-0.5-48/15-15 від 04 листопада 2015 року Книга реєстрації сертифікатів на земельний пай членів АВОП "Отрадне" Новомосковського району не містить відомостей про отримання сертифіката ОСОБА_3 (а.с. 75).

Відповідно до ст. 534 ЦК України (в редакції 1963 року) кожний громадянин може залишити за заповітом усе своє майно або частину його (не виключаючи предметів звичайної домашньої обстановки і вжитку) одній або кільком особам як тим, що входять, так і тим, що не входять до кола спадкоємців за законом, а також державі або окремим державним, кооперативним та іншим громадським організаціям.

Згідно з ч. 1 ст. 22 ЗК України (в редакції 1990 року) право власності на землю або право користування наданою земельною ділянкою виникає після встановлення землевпорядними організаціями меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) і документа, що посвідчує це право.

Відповідно до роз'яснень п. 11 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 Про судову практику у справах про спадкування при вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай).

Якщо спадкодавець мав право на земельну частку (пай), але за життя не одержав сертифіката на право власності на земельну частку (пай) або помилково не був включений до списку, доданого до державного акта про колективну власність на землю відповідного сільськогосподарського підприємства, товариства, тощо, при вирішенні спору про право спадкування на земельну частку (пай) суд застосовує положення чинного на час існування відповідних правовідносин Земельного кодексу України 1990 року, Указу Президента України від 8 серпня 1995 року № 720/95 Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям та відповідні норми ЦК УРСР. У цьому разі слід ураховувати, що згідно з п. 17 Перехідних положень Земельного кодексу України від 25 жовтня 2001 року сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам таких часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю.

Відповідно до п. 1 Указу Президента України від 8 серпня 1995 року № 720/95 Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям паюванню підлягають сільськогосподарські угіддя, передані у колективну власність колективним сільськогосподарським підприємствам, сільськогосподарським кооперативам, сільськогосподарським акціонерним товариствам, у тому числі створеним на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств.

Пунктом 2 вищезазначеного Указу встановлено, що право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю.

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в п. 24 постанови від 16 квітня 2004 року № 7 "Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ", член колективного сільськогосподарського підприємства (далі - КСП), включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай).

Аналіз вищезазначених норм законодавства свідчить про те, що право власності на земельну частку (пай) виникає не з часу внесення членів КСП до списків, доданих до державного акта на право колективної власності на землю, перевірки, уточнення і затвердження цих списків, а з моменту видачі державного акта про право колективної власності на землю конкретному сільськогосподарському підприємству, членом якого є особа.

У зв'язку зі смертю спадкодавця спадщина відкривається на те майно, яке належало покійному на день його смерті на праві приватної власності, або на його частку в спільному майні.

Отже, хоча ОСОБА_3 і внесений до списку громадян-членів колективного сільськогосподарського підприємства, але Державний акт на право колективної власності на землю серія ДП Нв 000027, до якого цей список додається, виданий АВОП "Отрадне" 10 січня 1997 року, тобто після смерті спадкодавця ОСОБА_3, суд приходить до висновку, що за життя ОСОБА_3 права на земельну частку (пай) не набув, ні сертифіката, ні державного акта на право власності на земельну частку (пай) не отримував, а тому таке право до складу спадщини не входить і позивач як його спадкоємець не може успадкувати те, що не належало спадкодавцю.

Таким чином, суд дійшов висновку, що у задоволенні позову ОСОБА_2 необхідно відмовити.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України справлений судовий збір позивачу не відшкодовувати.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88, 212-215 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

У задоволені позову ОСОБА_2 - відмовити.

Судові витрати позивачу не відшкодовувати.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Дніпропетровської області шляхом подання через Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області апеляційної скарги протягом десяти днів,починаючи з наступного за днем його проголошення, а особами відсутніми в судовому засіданні з наступного за днем вручення його копії.

Суддя Г.Є. Майна