Справа № 750/245/15-ц Провадження № 22-ц/795/1885/2015 Головуючий у I інстанції -Логвіна Т. В. Доповідач - Мамонова О. Є.
Категорія - цивільна
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 листопада 2015 року м. Чернігів

АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІГІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ у складі:

головуючого -судді: Мамонової О.Є.,

суддів: Губар В.С., Позігуна М.І..

при секретарі: Козлачковій Ю.В.

за участю: позивача ОСОБА_1, представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Чернігові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 26 серпня 2015 року у справі за позовом Чернігівської міської кредитної спілки «Народна Воля» до ОСОБА_1, ОСОБА_3 про стягнення боргу,-

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 26 серпня 2015 року позов Чернігівської міської кредитної спілки «Народна Воля» задоволено; стягнуто солідарно з ОСОБА_1, ОСОБА_3 на користь Чернігівської міської кредитної спілки «Народна Воля» заборгованість по кредиту в розмірі 17329 грн. 20 коп.; стягнуто з ОСОБА_3 на користь Чернігівської міської кредитної спілки «Народна Воля» судовий збір в розмірі 243 грн. 60 коп.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати вказане рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким відмовити Чернігівській міській кредитній спілці «Народна Воля» у задоволенні позову в повному обсязі.

Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що вимоги позивача є незаконним та необґрунтованими, у позивача відсутнє право на звернення до суду. Апелянт зазначає, що 27 грудня 2010 року ОСОБА_1 уклав з Чернігівською міською кредитною спілкою «Народна Воля» договір кредитної лінії №408 в сумі 5000 грн., згодом 24 лютого 2011 року ОСОБА_3 уклала з позивачем договір кредитної лінії №34 в сумі 4000 грн., а у березні 2012 року вказані кредитні договори були об'єднані в договір кредитної лінії №48 від 03 квітня 2012 року на суму 9000 грн., проте ОСОБА_1 коштів в сумі 9000 грн. не отримував, умови кредитного договору виконував своєчасно і заборгованості перед позивачем не має.

Апелянт наполягає на тому, що факт надання грошових коштів в сумі 9000 грн. не підтверджується відповідним платіжним документом, є необґрунтованим розрахунок заборгованості позивача, який намагається стягнути з відповідачів безпідставні борги.

Вислухавши суддю-доповідача, пояснення відповідача ОСОБА_1, який підтримав апеляційну скаргу, представника Чернігівської міської кредитної спілки «Народна Воля» ОСОБА_2, який просив відхилити апеляційну скаргу та залишити в силі рішення суду першої інстанції, дослідивши матеріали даної справи та оригінали кредитних справ, відкритих на підставі договору кредитної лінії №408 від 27 грудня 2010 року, договору кредитної лінії №34 від 24 лютого 2011 року та договору кредитної лінії №48 від 03 квітня 2012 року, обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, а рішення суду залишенню без змін з наступних підстав.

Згідно до ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права. Не може бути скасовано правильне по суті і справедливе рішення з одних лише формальних міркувань.

Задовольняючи позовні вимоги Чернігівської міської кредитної спілки «Народна Воля», суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_1 свої зобов'язання за договором кредитної лінії №48 від 03.04.2012 року належним чином не виконав, внаслідок чого утворилась заборгованість в сумі 17329 грн. 20 коп., що підтверджується розрахунком заборгованості та підлягає стягненню з нього та поручителя ОСОБА_3 у солідарному порядку.

З таким висновком суду першої інстанції погоджується апеляційний суд, оскільки він грунтується на матеріалах справи та відповідає вимогам чинного заонодавства.

Судом по справі встановлено, що 27 грудня 2010 року між Чернігівською міською народною кредитною спілкою «Народна Воля» та ОСОБА_1 укладено договір кредитної лінії №408, за умовами якого кредитодавець надає позичальнику кредитну лінію з кредитом в сумі 5000 грн. на побутові потреби строком на 12 фактичних місяців від дня отримання позичальником усієї суми кредиту або першого траншу за кредитом. (а.с.93-94).

Згідно касового ордеру №1701 від 27 грудня 2010 року ОСОБА_1 отримав кредит за договором кредитної лінії №408 в сумі 5000 грн. (а.с.100).

Заборгованість ОСОБА_1 за договором кредитної лінії №408 від 27 грудня 2010 року відсутня, кредит закритий, що підтверджується бухгалтерськими довідками, які узгоджуються з прибутковими касовими ордерами (а.с.101-111).

24 лютого 2011 року між Чернігівською міською народною кредитною спілкою «Народна Воля» та ОСОБА_3 укладено договір кредитної лінії №34, за умовами якого кредитодавець надає позичальнику кредитну лінію з лімітом в сумі 4000 грн. на побутові потреби строком на 12 фактичних місяців від дня отримання позичальником усієї суми кредиту або першого траншу за кредитом (а.с.112-113).

Згідно касового ордеру №200 від 24 лютого 2011 року ОСОБА_3 отримала кредит за договором кредитної лінії №34 в сумі 4000 грн. (а.с.118).

Заборгованість ОСОБА_3 за договором кредитної лінії №34 від 24 лютого 2011 року відсутня, кредит закритий, що підтверджується бухгалтерськими довідками, які узгоджуються з прибутковими касовими ордерами (а.с.119-128).

03 квітня 2012 року між Чернігівською міською народною кредитною спілкою «Народна Воля» та ОСОБА_1 укладено договір кредитної лінії №48, за умовами якого кредитодавець надав позичальнику кредитну лінію з лімітом в сумі 9000 грн. на побутові потреби строком на 12 фактичних місяців від дня отримання позичальником усієї суми кредиту або першого траншу за кредитом (а.с.4-6).

За умовами п.п. 3.1, 7.3 вказаного договору плата за користування кредитом (проценти) є фіксованою і становить 49% річних від суми залишку кредиту за кожен день користування кредитом в рамках кредитної лінії. У разі несвоєчасного ненадходження (прострочення) повністю або частково, планового платежу, встановленого графіком розрахунків, кредитодавець нараховує, а позичальник зобов'язується сплатити пеню в розмірі 0,27% за кожен день прострочення від суми несплаченого в строки платежу.

З метою забезпечення договору кредитної лінії №48 від 03 квітня 2012 року було укладено між Чернігівською міською кредитною спілкою «Народна Воля» та ОСОБА_3 договір поруки №48 від 03 квітня 2012 року, за яким поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язанння ОСОБА_1 у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, сума якого складає 9000 грн., відсотків, пені, відшкодування збитків, якщо останні були нанесені кредитором (а.с.7).

Згідно видаткового касового ордеру №371 від 03 квітня 2012 року ОСОБА_1 отримав кредит за договором кредитної лінії №48 в сумі 9000 грн. (а.с.8).

У зв'язку з неналежним виконанням ОСОБА_1 зобов'язань за договором кредитної лінії №48 від 03 квітня 2012 року утворилась заборгованість в сумі 17329,20 грн., з яких: 7685 грн. тіло кредиту, 5562,88 грн. відсотки за користування кредитом, 4081,32 грн. пеня за неналежне виконання умов договору за період з 01.04.2013 року по 08.12.2014 року (а.с.9). Розрахунок позивача ніяким чином не спростований відповідачем.

Згідно положень статей 1049, 1050, 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з ч. 1 ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником.

За змістом ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.

Твердження апелянта про те, що договір кредитної лінії №408 від 27 грудня 2010 року в сумі 5000 грн. та договір кредитної лінії №34 від 24 лютого 2011 року в сумі 4000 грн. були об'єднані в один договір кредитної лінії №48 від 03 квітня 2012 року в сумі 9000 грн. спростовується матеріалами справи, з яких вбачається, що між сторонами укладались три окремі договори, зобов'язання по двом з яких (від 27.12.2010 року та від 24.02.2011 року) виконані в повному обсязі, а заборгованість виникла по кредитному договору від 03 квітня 2012 року.

Доводи апелянта про те, що кошти за договором кредитної лінії №48 від 3 квітня 2012 року в сумі 9000 грн. він не отримував спростовуються наявним видатковим касовим ордером №371 від 03 квітня 2012 року, підписаним ОСОБА_1, оригінал якого оглянутий у засіданні апеляційного суду (а.с.8).

Твердження апелянта про те, що відсутність у нього заборгованості підтверджується квитанціями, доданими до апеляційної скарги, є хибними, оскільки ОСОБА_1 надав копії квитанцій до прибуткових касових ордерів, з яких вбачається, що оплата здійснювалася як за договором кредитної лінії №48 від 03 квітня 2012 року, так і за договором кредитної лінії №408 від 27 грудня 2010 року та договором кредитної лінії №34 від 24 лютого 2011 року, і всі ці квітанції зараховані позивачем за відповідними договарами кредитних ліній.

Крім того, додана до апеляційної скарги копія квитанції до прибуткового кассового ордеру № 2052 від 31 травня 2013 року про оплату ОСОБА_4 процентів по кредиту в сумі 400 грн. (а.с.68) сплачена на погашення процентів за договором кредитної лінії №97 від 19 червня 2012 року, укладеним між Чернігівською міською народною кредитною спілкою «Народна Воля» та ОСОБА_4, тобто не стосується суті спору (а.с.144-146, 150).

Доводи апелянта про притягнення його до подвійної юридичної відповідальності за одне й те ж саме правопорушення не грунтуються на матеріалах справи.

Умовами пункту 3.1, 7.3 договору кредитної лінії №48 від 03 квітня 2012 року передбачено нарахування процентів за користування кредитом в розмірі 49% річних від суми залишку кредиту за кожен день користування кредитом в рамках кредитної лінії та нарахування пені в розмірі 0,27% за кожен день прострочення від суми несплаченого в строк платежу встановлено умовами, про що Чернігівською міською кредитною спілкою «Народна Воля» і заявлено позов.

Враховуючи викладене, районний суд обгрунтовано, на підставі розрахунку заборгованості, наданого позивачем, який є належним та допустимим доказом по справі, відповідно до положень ст.ст. 58, 59 ЦПК України, задовольнив позов.

Зважаючи на викладене, рішення суду в межах доводів апеляційної скарги є законним і обгрунтованим і підстави для його скасування відсутні.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313-315, 317, 319, 324 ЦПК України, апеляційний суд,-

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - відхилити.

Рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 26 серпня 2015 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий:Судді: