"25" листопада 2015 р.
Справа №642/1834/15-ц
Провадження №2/642/765/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 листопада 2015 р. Ленінський районний суд м. Харкова

у складі:

головуючого Лазарєва А.В.,

секретаря Клименко О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Ленінського районного суду м. Харкова справу за позовом комунального підприємства «Харківські теплові мережі» до ОСОБА_1 про стягнення вартості спожитої теплової енергії, -

ВСТАНОВИВ:

11 березня 2015 р. до Ленінського районного суду м. Харкова надійшла позовна заява КП «ХТМ» з проханням стягнути з ОСОБА_1 грошові кошти в сумі 18087 гр. 27 коп., мотивуючи тим, що ОСОБА_1 не сплатила таку суму за бездоговірне споживання теплової енергії, а також 243 гр. 60 коп., сплачені при зверненні до суду у якості судового збору.

В обґрунтування заявлених вимог позивачем зазначено наступне.

Відповідачці ОСОБА_1 на праві власності належать нежитлові приміщення 1-го поверху №182-1, 182-2, 183-3, 182-4 в будинку літ. «А-9», загальною площею 43,1 кв. м., за адресою: м. Харків, вул. Клочківська, 191 з централізованою системою опалення, теплопостачання якого здійснює КП « ХТМ». Відповідачка, не уклавши договір на постачання теплової енергії, безпідставно отримувала теплову енергію за рахунок позивача, яку позивач подає у централізовану систему опалення житлового будинку, де розташовані нежитлові приміщення відповідача. За період без договірного користування, з 28.12.2012 р. по 14.04.2014 р., відповідачкою безпідставно спожито теплової енергії на суму 18087 гр. 27 коп., які підлягають стягненню у відповідності до ст. ст. 1212, 1213 ЦК України.

У судовому засіданні представник позивача заявлені вимоги підтримав і дав пояснення аналогічні викладеним у позовній заяві фактам.

Відповідачка проти задоволення позову заперечувала та пояснила, що вона сплачувала за вказані приміщення, як за житлову квартиру. 1 квітня 2014 р. з нею, як з ФО-П, був укладений договір купівлі-продажу теплової енергії з гарячої води, після чого їй були пред»явлені вимоги про оплату коштів в сумі 18087 гр. 27 коп. за період до 1 квітня 2014 р.. за бездоговірне споживання теплової енергії у нежитлових приміщеннях 1-го поверху будинку №191 по вул.. Клочківській в м. Харкові.

Вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що у задоволенні позову необхідно відмовити з наступних підстав.

Рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 14 липня 2008 р. за ОСОБА_1 визнано право власності на нежитлове приміщення 1 поверху в літері «А-9» ( колишню квартиру АДРЕСА_1) в будинку №191 по вул.. Клочківській в м. Харкові - нежитлове офісне приміщення, зареєстроване за літером «А-9» технічного паспорту від 24.06.2008 року, загальною площею 42,1 кв. м. з окремим виходом, яке складається з приміщення літ. «182-1» санвузлу загальною площею 3,2 кв. м., допоміжною площею 3,2 кв. м, приміщення літ. «182-2» кабінету загальною площею 12,9 кв. м, основною площею 12,9 кв. м, приміщення літ. «182-3» кабінету загальною площею 21,0 кв. м, основною площею 21,0 кв. м, приміщення «182-4» коридору загальною площею 5,0 кв. м, допоміжною площею 5,0 кв. м (як завершене будівництво після переобладнання) ( а с. 4 6).

11 березня 2015 р. КП «ХТМ» звернулося до суду з позовом про стягнення з відповідачки згідно ст. 1212, 1213 ЦК України за період користування з 01.10.2010 р. по 01.04.2014 р. грошових коштів в сумі 18087 гр. 27 коп., посилаючись на те, що відповідачка не уклавши договір на постачання теплової енергії, безпідставно отримала теплову енергію за рахунок позивача, яку позивач подавав у централізовану систему опалення житлового будинку, де розташоване приміщення відповідачки.

Судом встановлено, що до 1 квітня 2014 р. договір купівлі-продажу теплової енергії між позивачем і відповідачем не укладався.

Згідно ст.1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберігла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобовязана повернути потерпілому це майно. Особа зобовязана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події

Положення цієї глави застосовуються до вимог про: 1) повернення виконаного за недійсним правочином; 2)витребування майна власником із чужого незаконного володіння; 3) повернення виконаного однією із сторін у зобовязанні; 4) відшкодуванні шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберігала його у себе за рахунок іншої особи.

Відповідно до ст. 1213 ЦК України набувач зобовязаний повернути потерпілому безпідставно набуте майно в натурі. У разі неможливості повернути в натурі безпідставно набуте майно відшкодовується його вартість, яка визначається на момент розгляду судом справи про повернення майна.

Згідно правових позицій, які зробив Верховний Суд України при розгляді справи №6-88цс13 та №6-122цс, предметом яких були спори про стягнення безпідставно набутих коштів, та які у відповідності до ст.360-7 ЦПК України є обовязковими для всіх судів України, у разі виникнення спору стосовно набуття майна або його збереження без достатніх правових підстав договірний характер правовідносин виключає можливість застосування до них положень ч.1 ст.1212 ЦК України.

Таким чином, відсутність укладеного договору купівлі-продажу теплової енергії, обовязковість укладання якого лежить як на споживачеві так і на теплопостачальній організації, не породжує у сторін цивільних прав та обовязків, повязаних з виконанням такого договору та виключає можливість застосування до них положень ст. ст.1212, 1213 ЦК України.

Вказані вище обставини справи та вимоги норм матеріального права також свідчать про відсутність у виниклих між позивачем і відповідачем правовідносин, повязаних з купівлею-продажем теплової енергії, що виключає можливість стягнення з відповідача на користь позивача зазначених коштів з підстав безпідставно отримання ним теплової енергії, як продукту, повязаного з продажем його позивачем.

На підставі викладеного суд відмовляє у задоволенні позову.

Приймаючи до уваги, що у задоволенні позову відмовлено, суд на підставі ст.88 ЦПК України відмовляє у стягненні з відповідачки на користь позивача грошових коштів в сумі 243 гр. 60 коп., сплачених позивачем у якості судового збору при зверненні до суду.

Керуючись ст. ст. 88, 212 215 ЦПК України, ст. ст. 207, 1212, 1213 ЦК України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову комунального підприємства «Харківські теплові мережі» - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Харківської області через Ленінський районний суд м. Харкова протягом 10 днів з дня його проголошення.

Суддя А.В. Лазарєв