Справа № 442/70/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

"27" січня 2015 р.

Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області

в складі: головуючого - судді Дубеля Р.М.

при секретарі Півала І.М.

розглянувши у попередньому судовому засіданні в місті Дрогобичі цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 до ОСОБА_5, третя особа виконавчий комітет Дрогобицької міської ради про усунення перешкод у користуванні нерухомим майном та визнання права власності та зустрічною позовною заявою ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, третя особа виконавчий комітет Дрогобицької міської ради про визнання права власності на житло, -

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся до суду з позовом про зобов'язання відповідачку не чинити нам перешкод у користуванні належною на праві власності квартирою, шляхом безперешкодного доступу до квартири та визнати за ними право власності на квартиру АДРЕСА_1 Львівської області, загальною площею 68,0 кв.м., житловою площею - 38,9 кв.м.

Позовні вимоги мотивує тим, що у відповідності до Свідоцтва на право власності на квартиру від 20.10.1999 року виданого Комісією з питань приватизації житла при виконкомі Дрогобицької міської ради ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_9, ОСОБА_3, ОСОБА_4 належить на праві спільної сумісної власності квартира АДРЕСА_1. Право власності на об'єкт нерухомості зареєстровано у КП ЛОР «Дрогобицьке міжміське бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки» та записане у реєстрову книгу за № 11902.

З метою покращення житлових умов ними було вирішено здійснити перепланування квартири, перед початком робіт вони поговорили із мешканцями під'їзду, які дали свою (усну) згоду. На даний час всі роботи по переплануванні завершено. На їхнє замовлення КП «Львівської обласної ради Дрогобицьке МБТІ та ЕО» здійснило технічну інвентаризацію квартири, виготовлено технічну документацію та видано новий Технічний паспорт, згідно якого квартира АДРЕСА_1 складається з: 3-ох коридорів, санвузла, 3-ох житлових кімнат, кухні, кладової та балкону, загальна площа квартири - 68,0 кв.м., житлова 38,9 кв.м.

Згідно довідки №2400 від 09.12.2014 року комунального підприємства Львівської обласної ради «Дрогобицьке міжміське бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки» виданої ОСОБА_1 про те, що вартість: коридор літ."1", санвузол літ."2", коридор літ."3" за рахунок площі загального користування до квартири АДРЕСА_1 в м. Дрогобичі, яка зареєстрована за позивачами на праві приватної спільної сумісної власності згідно свідоцтва про право власності на квартиру від 20.10.1999 року, становить 36434 гривні.

В процесі перепланування квартири на їхню адресу, не надходило жодних скарг чи заяв з приводу порушень прав та інтересів третіх осіб, однак коли вони вже почали користуватися даною квартирою то сусід з квартири № 2 - ОСОБА_5, постійно чинить перешкоди у користуванні квартирою, обґрунтовуючи це тим, що вони не брали від неї згоди на перепланування і їй не подобається, що вони таке зробили, адже її квартира безпосередньо межує з їхньою (знаходиться на одному поверсі), і тим самим вони їй нібито створив певні незручності, проте не вказують які саме, при цьому інколи чинять їм перешкоди у вільному доступі до квартири. Крім цього ОСОБА_5 разом із своїми членами сім"ї твердить, що ними також були затрачені певні кошти на перепланування, однак жодних доказів про таке не мають, тобто безпідставно претендують на їхнє майно.

Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод (1950 р.), ратифікована Законом України від 17 липня 1997 р. № 475/97-ВР (далі - Конвенція), зокрема ст. 1 Протоколу № 1 (1952 р.) передбачає право кожної фізичної чи юридичної особи безперешкодно користуватися своїм майном, не допускає позбавлення особи свого майна, крім як в інтересах суспільної необхідності і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права, визнає право держави на здійснення контролю за використанням власності у відповідності з загальними інтересами або для забезпечення податків, інших зборів чи штрафів.

Гарантії здійснення права власності та його захисту закріплена і у вітчизняному законодавстві України

Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого майнового права та інтересів (ст. 16 ЦКУ). Судовий захист права власності здійснюється шляхом розгляду позовів про визнання права власності на майно, витребування його із чужого незаконного володіння чи від добросовісного набувача у передбачених законом випадках, про визнання правочину недійсним, про визнання незаконним правового акта, що порушує право власності, про усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження майном, про заборону вчинення дій, які можуть порушити право власності, або про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню, про визначення порядку володіння та користування спільним майном, про поділ спільного майна або виділ з нього частки, про виключення майна з опису, про відшкодування шкоди, заподіяної майну, або збитків, завданих порушенням права власності і подібне.

Тобто правомочності власника не є безмежними, закон може встановлювати певні обмеження здійснення права власності. Такі обмеження встановлюються з метою створення рівноваги в суспільстві та здійснення майнових прав усіма суб'єктами права.

У відповідності до ст.16 ЦК України, одним із способів захисту права є його визнання.

Вищевикладені обставини свідчать про те, що вони змушені в судовому порядку ставити питання про «припинення дії, яка порушує право» тобто усунення перешкод у користуванні квартирою, та вимоги про визнання права адже таке не визнається відповідачем і без її згоди не можуть вільно розпоряджатися своїм майном.

Позивачі та відповідачі за зустрічним позовом у судове засідання не з'явилися, надіслали заяву про слухання справи у їх відсутності та про те, що позовні вимоги підтримують, просять позовні вимоги задоволити з зустрічними позовними вимогами згідні.

Відповідачі за первісним позовом та позивачі за зустрічним позовом у судове засідання не з'явилися, надіслали заяву про слухання справи у їх відсутності та про те, що позовні вимоги підтримують за зустрічним позовом, просять їх задоволити, а також визнають позовні вимоги первісного позову.

Представник Дрогобицької міської ради також у судове засідання не з'явилися надіслав заяву про слухання справи у їх відсутності з приводу задоволення позовних вимог покладається на думку суду, чим не заперечив проти їх задоволення.

Суд, перевіривши матеріали справи, вважає, що позов є підставним та таким що підлягає до задоволення.

Так, відповідно до ч. 4 ст. 41 Конституції України ніхто не може бути протиправне позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Неприпустимість позбавленця права власності, крім випадків, встановлених Конституцією України та законом, є однією із загальних засад цивільного законодавства (п. 2 ч. І ст. З Цивільного кодексу України. Непорушність права приватної власності і недопущення протиправного позбавлення власності визначено також серед конституційних основ правопорядку у сфері господарювання.

Під правомочністю володіння розуміється передбачена законом (тобто юридично забезпечена) можливість мати (утримувати) у себе певне майно (фактично панувати над ним зараховувати на свій баланс і под.).

Правомочності користування означають передбачену законом можливість використовувати, експлуатувати майно, отримувати від нього корисні властивості, його споживанню.

Згідно з нормою ст. 319 ЦК власник володіє, користується і розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Він сам вирішує, що робити зі своїм майном, керуючись виключно власними інтересами, здійснюючи щодо цього майна будь-які дії. котрі, однак, не повинні суперечити закону та не порушувати прав інших осіб та інтересів суспільства. Діяльність власника може бути обмежена чи припинена або власника може бути зобов'язано допустити до користування його майном інших осіб лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Тобто правомочності власника не є безмежними, закон може встановлювати певні обмеження здійснення права власності. Такі обмеження встановлюються з метою створення рівноваги в суспільстві та здійснення майнових прав усіма суб'єктами права.

Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Тобто власник майна має право вимагати захисту свого права від особи, яка перешкоджає йому користуватися чи розпоряджатися своїм майном. Підставою відповідного звернення до суду може слугувати посилання позивача на належне йому право користуватись і розпоряджатись майном, а також факти , що підтверджують дії відповідача у створені позивачеві перешкод, щодо здійснення ним цих правомочностей. При цьому для задоволення вимог власника достатньо встановити факт об'єктивно існуючих перешкод у здійсненні ним своїх правомочностей.

Також, відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 ЦПК України. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює судове рішення про задоволення позову, а згідно вимог п. 1 ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь в справі, не підлягають доказуванню.

Враховуючи вище наведене та керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 61, 130, 118, 119 ЦПК України, ст. ст. 16, 220, 328, 392, 635, 655, ЦК України та ст. 41 Конституції України, суд, -

в и р і ш и в :

Позов задоволити.

Зобов'язати ОСОБА_5 не чинити ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 перешкод у користуванні належною їм квартирою АДРЕСА_1 Львівської області, шляхом безперешкодного доступу до неї.

Визнати за ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11 право спільної сумісної власності на квартиру АДРЕСА_1 Львівської області, загальною площею 68,0 кв.м., житловою площею - 38,9 кв.м.

Визнати за ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 право спільної сумісної власності на квартиру АДРЕСА_1 в м. Дрогобич Львівської області, загальною площею 43,1 кв.м., житловою площею - 36,3 кв.м.

Коридор, позначений на плані літ «І», площею 11,4 кв.м залишити у спільному користуванні.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк.

Суддя _______________