Провадження № 2/263/4242/2014
10 червня 2015 року м. Маріуполь
Жовтневий районний суд міста Маріуполя Донецької області у складі:
головуючого судді - Артеменко Л.І.
при секретарі - Петровському Д.С.
за участю представника позивача ОСОБА_1
розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду справу за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Дельта-Банк» про стягнення заборгованості за банківськими вкладами, захист прав споживача фінансових послуг, -
Позивач до суду не прибув, надав заяву, в якій позов підтримав, справу просив розглядати без його особистої участі.
В судовому засіданні представник позивача позов підтримала, просила задовольнити. Суду надала виписку з поточного рахунку станом на 08.05.2015 року, за яким на рахунку позивача № НОМЕР_1 наявні грошові кошти в сумі 227384,33 доларів США, яка не є доступною для використання, у тому числі і перераховані за заявою позивача з усіх вкладних рахунків та повернутий SWIFT- переказ.
Представник відповідача до суду не прибув, заяви про розгляд справи без нього не надав, надав письмові заперечення, в яких позов не визнав з тих підстав, що банк не утримує гроші позивача як клієнта, вони перераховані на його особистий рахунок за його заявкою, і клієнт не обмежений в праві розпорядження коштами на власний розсуд. Крім того, на підставі постанови Правління Нацбанку України від 02.03.2015 № 150 «Про віднесення Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до категорії неплатоспроможних» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб 02.03.2015 прийнято рішення № 51 «Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ «Дельта Банк» строком на три місяці, а тому відповідно до п.1 ч.5 ст.36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» задоволення вимог вкладників не здійснюється. Крім того, позивач не надавав жодних розпоряджень про перерахування сум грошових коштів зі свого рахунку та проведення інших операцій за рахунком, оформлених відповідно до вимог закону, які б були залишені банком без виконання.
Вислухав учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що між сторонами укладено наступні договори:
За договорами вклади розміщені строком по 30 жовтня 2014 року включно з процентною ставкою 9,5% річних з можливістю продовження строку дії вкладу на строк не більше 2 періодів у разі, якщо клієнт банку не витребує вклад до закінчення операційного дня останнього дня строку вкладу ; по закінченню строку дії договору сума вкладу перераховується банком на рахунок № НОМЕР_1, відкритий на імя вкладника.
28.11.2014 позивач надав банку розпорядження про перерахування банківських вкладів на його поточний рахунок, яке було виконане банком лише 29.12.2014, про що свідчить виписка з рахунку.
Того ж дня позивачем надане банку платіжне доручення про переказ грошових коштів з цього рахунку на його рахунок в ПАТ «Сбербанк Росии», яке не виконане банком, про що свідчить довідка АТ «Сбербанк Росії» № 41/7/52-10 від 28.05.2015.
Згідно виписки за операціями по рахунку позивача № НОМЕР_1 від 28.05.2015 залишок по рахунку складає 227384,33 долари США, у тому числі суми банківських вкладів з відсотками, які не доступні до використання.
На підставі постанови Правління Нацбанку України від 02.03.2015 № 150 «Про віднесення Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до категорії неплатоспроможних виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб 02.03.15 прийнято рішення № 51 «Про запровадження тимчасової адміністрації у Публічному акціонерному товаристві «Дельта Банк» строком на три місяці, по 02.06.2015.
Отже, сума вкладу становить - 6107111, 07 гривень за курсом НБУ станом на час введення тимчасової адміністрації, 02.03.15.
Згідно із ч. 1 ст. 1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором. За ч. 3 ст. 1058 ЦК України до відносин банку та вкладника за рахунком, на який внесено вклад, застосовуються положення про договір банківського рахунку (гл. 72 ЦК України).
Відповідно до статті 2 Закону України «Про банки і банківську діяльність» вклад (депозит) - це кошти в готівковій або у безготівковій формі, у валюті України або в іноземній валюті, які розміщені клієнтами на їх іменних рахунках у банку на договірних засадах на визначений строк зберігання або без зазначення такого строку і підлягають виплаті вкладнику відповідно до законодавства України та умов договору.
Згідно із частиною першою статті 1060 ЦК України договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад).
Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. За змістом зазначеної норми закону та ст. 1058 ЦК України, яка регулює правовідносини, що випливають з договору банківського вкладу, зобов'язання банку з повернення вкладу вважається виконаним, коли вкладнику буде надана реальна можливість отримати та розпорядитися на свій розсуд вкладом.
Відповідно до змісту ст.ст. 526 та 1058 ЦК України зобов'язання банку з повернення вкладу за договором банківського вкладу (депозиту) вважається виконаним з моменту повернення вкладу вкладнику готівкою або надання іншої реальної можливості отримати вклад та розпорядитися ним на свій розсуд (наприклад, перерахування на поточний банківський рахунок вкладника в цьому ж банку, з якого вкладник може зняти кошти чи проводити ними розрахунки з допомогою платіжної банківської картки). У випадку перерахування коштів на поточний банківський рахунок вкладника в цьому ж банку, однак не надання вкладнику можливості використання цих коштів зобов'язання банку з повернення вкладу не є виконаним. Така правова позиція викладена в постанові судової палати у цивільних справах Верховного Суду України (№ 6-140цс13) від 25 грудня 2013 року, яка відповідно до ст. 360-7 ЦПК України має враховуватись іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні норм права.
Доводи відповідача щодо не звернення позивача до банку з вимогою видати готівку, яка мала відповідати п.3.4. Інструкції про ведення касових операцій банками в Україні, затв. Постановою Правління Нацбанку України від 01.06.2011 № 174 є необґрунтованими, оскільки за умовами договору від 22.09.2014 банк зобов'язався виплатити вкладнику вклад без будь-яких заяв з його сторони, а сам факт неможливості отримати вклад підтверджений зазначенням в виписці з рахунку недоступності суми за рахунком.
Доводи відповідача про відсутність підстав для задоволення вимог позивача через запровадження тимчасової адміністрації у банку є безпідставними, оскільки за ст..36 ч.6 п.1 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» обмеження щодо задоволення вимог кредиторів не поширюється на зобов'язання банку щодо виплати коштів за договорами, строк яких закінчився.
Таким чином, підлягає стягненню з відповідача на користь позивача сума банківського вкладу, який зберігається на рахунку № НОМЕР_1, в сумі 6107111, 07 гривень.
Відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 3654 грн.
Керуючись ст. ст. 526, 1058, 1060, 1068 ч.3 ЦК України, ст.. 8, 32.2 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» ст. ст. 208, 209, 212 - 215, 218, 224-226 ЦПК України, суд
Позов задовольнити частково.
В решті позову відмовити за його необґрунтованістю.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 10 днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заява про перегляд судового рішення може бути подана протягом 10 днів з дня отримання його копії. У разі відмови судом 1 інстанції в перегляді заочного рішення воно може бути оскаржене відповідачем до суду апеляційної інстанції.

Суддя Л.І. Артеменко