Справа № 466/6897/14 Головуючий у 1 інстанції: Луців-Шумська Н.Л.
Провадження № 22-ц/783/3898/15 Доповідач в 2-й інстанції: Копняк С. М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 червня 2015 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Львівської області у складі:

головуючої судді Копняк С.М.

суддів - Кабаля І.І., Монастирецького Д.І.,

секретар - Матяш С.І.,

з участю представника апелянта - ОСОБА_2,

позивача - ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_4 - ОСОБА_2 на ухвалу Шевченківського районного суду м.Львова від 01 квітня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 про стягнення інфляційних витрат та 3 % річних,-

В С Т А Н О В И Л А:

В провадженні Шевченківського районного суду м. Львова знаходиться дана цивільна справа.

01 квітня 2015 року ОСОБА_3 в судовому засіданні подала заяву про забезпечення її позову. Просила суд накласти арешт на грошові кошти, які належать ОСОБА_4, в межах суми позову, в тому числі ті, які містяться на всіх діючих та відкритих в майбутньому банківських рахунках.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Львова від 01 квітня 2015 року заяву задоволено.

Накладено арешт на грошові кошти, що належать ОСОБА_4, в тому числі на ті, що знаходяться на банківських рахунках, відкритих на ім»я ОСОБА_4, в межах суми позовних вимог 111 142 грн. 60 коп.

Не погоджуючись з даною ухвалою, представник відповідача ОСОБА_2 оскаржив таку в апеляційному порядку.

В обґрунтування апеляційної скарги посилається на те, що оскаржувана ухвала винесена з грубим порушенням норм процесуального права, місить неправдиві твердження, є незаконною, а тому підлягає скасуванню.

Зазначає, що судом при винесенні оскаржуваної ухвали не взято до уваги той факт, що позивач кожного судового засідання безпідставно збільшує суму позовних вимог. 06 лютого 2015 року було проведено примусову реалізацію ? частини квартири ОСОБА_4 на АДРЕСА_1 з прилюдних торгів за 544 167 грн. 00 коп., що повістю погашає заборгованість. Крім того, ухвалою Шевченківського районного суду м. Львова за заявою позивача ОСОБА_3 зупинено виконання рішення суду виконавчою службою на завершальній стадії виконавчого провадження.

Мотивує апеляційну скаргу також і тим, що кошти, призначенні на погашення боргу за вимогою ОСОБА_3 використовуватись не можуть та знаходяться на рахунках виконавчої служби. В той же час, позивач нараховує за неотримання цих коштів із ОСОБА_4 інфляційні втрати і 3% річних, а суд кожного судового засідання приймає до уваги від позивача заяву про збільшення позовних вимог, покликаючись на те, що звернення з даним позовом пов»язане з тривалим невиконанням відповідачами рішення Шевченківського районного суду м. Львова.

Просить ухвалу Шевченківського районного суду м. Львова від 01 квітня 2015 року скасувати та постановити нову ухвалу, якою відмовити ОСОБА_3 у задоволенні її заяви про забезпечення позову.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення сторін, перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість оскаржуваної ухвали в межах доводів апеляційної скарги та позовних вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку про необхідність відхилення апеляційної скарги з наступних підстав.

Згідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є частиною національного законодавства, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов"язків має право на справедливий судовий розгляд.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

За приписами ст. 151 ЦПК України суд, за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог. В п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову роз»яснено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з»ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При розгляді заяв про забезпечення позову, вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів. Особам, які беруть участь у справі, має бути гарантована реальна можливість захистити свої права.

Згідно із п. п. 1,2 ч. 1 ст. 152 ЦПК України позов майнового характеру дозволяється забезпечувати, серед іншого, шляхом накладення арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або у іншої особи, забороною вчиняти певні дії.

Встановлено, що в провадженні Шевченківського районного суду м.Львова знаходилась цивільна справа за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 про стягнення інфляційних витрат та 3 % річних.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Львова від 01 квітня 2015 року заяву задоволено. Накладено арешт на гроші кошти, що належать ОСОБА_4, в тому числі на ті, що знаходяться на банківських рахунках, відкритих на ім.»я ОСОБА_4, в межах суми позовних вимог 111 142 грн. 60 коп.

Задовольняючи заяву, суд першої інстанції вірно виходив з того, що на виконанні Шевченківського ВДВС ЛМУЮ перебуває виконавче провадження щодо стягнення з відповідачів на користь позивача 263 191 грн. 34 коп. В межах цього виконавчого провадження було проведено примусову реалізацію ? частини квартири на АДРЕСА_1 з прилюдних торгів за 544 167 грн. 00 коп. Розподіл грошових коштів проводиться у відповідній черговості. За наявності, залишок грошових коштів повертається боржнику. За розрахунком позивача, залишок коштів, які виконавча служба може повернути боржнику ОСОБА_4, становить 207 965 грн. 55 коп.

Судом першої інстанції при розгляді заяви про забезпечення позову встановлено, що між сторонами дійсно виник спір про стягнення коштів, з»ясовано обсяг позовних вимог та те, що стягнення коштів з відповідача за попереднім рішенням суду проводиться не в добровільному, а в примусовому порядку протягом тривалого часу, що призвело до пред»явлення нового позову та існує реальна загроза невиконання у добровільному порядку і можливого рішення суду про задоволення позову по даній справі, що в подальшому призведе до утруднення або й неможливості виконання такого і в примусовому порядку. При цьому судом враховано відповідність виду забезпечення позову позовним вимогам.

Тому колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що такі заходи як накладення арешту на грошові кошти, що належать ОСОБА_4, в тому числі на ті, що знаходяться на банківських рахунках, відкритих на ім»я ОСОБА_4, в межах суми позовних вимог 111 142 грн. 60 коп. є допустимими та співмірними із заявленими позивачем позовними вимогами.

Ухвала суду відповідає вимогам закону і зібраним по справі доказам, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, тому підстав для її задоволення немає. А відтак, апеляційну скаргу слід відхилити, а ухвалу суду першої інстанції залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 209 ч. 3, 303, 304, п.1 ч. 2 ст. 307, п. 1.ч. 1 ст. 312, 313, п.4 ч. 1 ст. 314, ст. ст. 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_4 - ОСОБА_2 - відхилити.

Ухвалу Шевченківського районного суду м. Львова від 01 квітня 2015 року - залишити без змін.

Дана ухвала набирає законної сили з часу проголошення і згідно вимог ст.324 ЦПК України оскарженню в касаційному порядку не підлягає, оскільки не перешкоджає подальшому провадженню у справі.

Головуюча Копняк С.М.

Судді: Кабаль І.І.

Монастирецький Д.І.