Провадження № 22-ц/773/504/15 Категорія: 19 Доповідач: Свистун О. В.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 червня 2015 року місто Луцьк

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Волинської області в складі:

головуючого судді - Свистун О.В.,

суддів Завидовської-Марчук О.Г., Федонюк С.Ю.,

при секретарі Перебойчуку Р.В.,

за участі представника позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Луцьку цивільну справу за позовом приватного вищого навчального закладу «Володимир-Волинський медико-технічний коледж» до ОСОБА_3 вищого навчального закладу «Міжнародний науково-технічний університет імені академіка ОСОБА_4», ОСОБА_5 про солідарне стягнення боргу,

за апеляційною скаргою відповідача ОСОБА_3 вищого навчального закладу «Міжнародний науково-технічний університет імені академіка ОСОБА_4 на рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 10 лютого 2015 року, -

В С Т А Н О В И Л А :

09 жовтня 2014 року приватний вищий навчальний заклад «Володимир-Волинський медико-технічний коледж» звернувся в суд із позовом до ОСОБА_3 вищого навчального закладу «Міжнародний науково-технічний університет імені академіка ОСОБА_4», ОСОБА_5 про солідарне стягнення боргу. Свої вимоги мотивував тим, що в період з 15.03.2010 року по 11.04.2012 року відповідачу - ОСОБА_3 вищому навчальному закладу «Міжнародний науково-технічний університет імені академіка ОСОБА_4» було перераховано грошові кошти в загальній сумі 60 450 грн. без достатньої правової підстави, а тому відповідач зобовязаний повернути дані кошти позивачу по справі. 08.05.2013 року відповідачу було направлено претензію в порядку ст. 530 ЦПК України з вимогою повернути дані кошти коледжу до 17.05.2013 року. Однак дана вимога відповідачем не була виконана.

24.09.2013 року між ПВНЗ «Володимир-Волинський медико-технічний коледж» та фізичною особою ОСОБА_5 було укладено договір поруки, за умовами якого останній поручався перед позивачем за виконання відповідачем грошових зобовязань по виплаті 60450 грн., перерахованих відповідачу в якості безпроцентної позики.

Оскільки відповідач не повернув отриманні кошти у встановлений вимогою час, просили стягнути із відповідачів солідарно всю суму боргу.

Рішенням Луцького міськрайонного суду від 10 лютого 2015 року позов задоволено.

Стягнуто солідарно із ОСОБА_3 вищого навчального закладу «Міжнародний науково-технічний університет імені академіка ОСОБА_4», ОСОБА_5 в користь приватного вищого навчального закладу «Володимир-Волинський медико-технічний коледж» грошові кошти в розмірі 60450 грн.

Стягнуто з ОСОБА_3 вищого навчального закладу «Міжнародний науково-технічний університет імені академіка ОСОБА_4», ОСОБА_5 в користь приватного вищого навчального закладу «Володимир-Волинський медико-технічний коледж» 604.50 грн. судового збору, з кожного по 302.25 грн.

Не погоджуючись з даним рішенням суду першої інстанції відповідач ОСОБА_3 вищий навчальний заклад «Міжнародний науково-технічний університет імені академіка ОСОБА_4» подав апеляційну скаргу, оскільки вважає, що судом не повно зясовані обставини, що мають значення для справи, порушено і неправильно застосовані норми матеріального та процесуального права. Просив дане рішення скасувати і відмовити в задоволені позову повністю, оскільки будь-яких зобовязань та боргів перед позивачем немає.

В судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_3 вищого навчального закладу «Міжнародний науково-технічний університет імені академіка ОСОБА_4» - ОСОБА_2 апеляційну скаргу підтримав з підстав у ній зазначених.

Представник позивача - приватного вищого навчального закладу «Володимир-Волинський медико-технічний коледж» - ОСОБА_1 апеляційну заперечила, оскільки вважає, що рішення ухвалено відповідно до вимог процесуального і матеріального права.

Відповідач ОСОБА_5 в судове засідання не зявився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце судового засідання, причин неявки суд не повідомив.

Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід задовольнити частково виходячи з наступних підстав.

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що відповідачі зобовязанні нести солідарну відповідальність перед позивачем, оскільки боржник не виконав своїх зобовязань в добровільному порядку.

Проте з таким висновком суду першої інстанції погодитися не можна з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_3 вищий навчальний заклад «Володимир-Волинський медико-технічний коледж» звернувся до відповідачів із позовом про солідарне стягнення коштів в сумі 60450 грн., які позивачем на протязі господарської діяльності юридичних осіб з 15 березня 2010 року по 11 квітня 2012 року було перераховано ОСОБА_3 вищому навчальному закладу «Міжнародний науково-технічний університет імені академіка ОСОБА_4». Із наданих платіжних квитанцій та виписок по особових рахунках встановлено, що між юридичними особами, сторонами по справі, постійно проводилися перерахунки коштів на різні суми. У платіжних квитанціях у розділі призначення постійно зазначалося, що це кошти згідно договорів позики. Проте самих договорів позики між сторонами не укладалося, що встановлено рішення Луцького міськрайонного суду від 12.12.2013 року (а.с. 77-79).

Отже позивач вказує, що перерахунок коштів між юридичними особами проходив без достатньої правової підстави, а тому просив стягнути дані кошти на підставі ст. 1212 ЦПК України. Таким чином спір про боргові зобовязання виник між юридичними особами.

24 вересня 2013 року між ОСОБА_3 вищим навчальним закладом «Володимир-Волинський медико-технічний коледж» та відповідачем ОСОБА_5 було укладено договір поруки, згідно якого останній поручився перед кредитором за виконання ОСОБА_3 вищим навчальним закладом «Міжнародний науково-технічний університет імені академіка ОСОБА_4» грошових зобовязань по сплаті 60 450 грн.

Рішення Луцького міськрайонного суду від 10 лютого 2015 року в даній справі в частині позовних вимог до поручителя ОСОБА_5 скасоване рішенням апеляційного суду Волинської області від 11 червня 2015 року та в задоволені позову приватного вищого навчального закладу «Володимир-Волинський медико-технічний коледж» до ОСОБА_5 про солідарне стягнення боргу відмовлено.

Оскільки правовідносини виникли між юридичними особами, то згідно до ст. 1 ГПК України спір повинен розглядатися в господарському суді згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ.

Відповідно до ст. 205 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції в частині позовних вимог до відповідача ОСОБА_3 вищого навчального закладу «Міжнародний науково-технічний університет імені академіка ОСОБА_4» підлягає скасуванню із закриттям провадження у справі, оскільки справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Керуючись ст. 303, 304, 307, 310, 205, 317, 218, 319 ЦПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргувідповідача ОСОБА_3 вищого навчального закладу «Міжнародний науково-технічний університет імені академіка ОСОБА_4» задовольнити частково.

Рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 10 лютого 2015 року в справі за позовом приватного вищого навчального закладу «Володимир-Волинський медико-технічний коледж» до ОСОБА_3 вищого навчального закладу «Міжнародний науково-технічний університет імені академіка ОСОБА_4» про солідарне стягнення боргу - скасувати.

Провадження у справі за позовом приватного вищого навчального закладу «Володимир-Волинський медико-технічний коледж» доОСОБА_3 вищого навчального закладу «Міжнародний науково-технічний університет імені академіка ОСОБА_4» про солідарне стягнення боргу закрити.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий:

Судді: