У х в а л а

іменем україни

18 листопада 2015 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Червинської М.Є.,

суддів: Леванчука А.О., Мазур Л.М.,

Писаної Т.О., Юровської Г.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом за ОСОБА_3 до публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» про примусове виконання обов'язку в натурі,

за касаційною скаргою публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» на рішення Печерського районного суду м. Києва від 09 квітня 2015 року та ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 26 травня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У січні 2015 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом, в якому просив зобов'язати публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» (далі - ПАТ «Дельта Банк»; банк) виконати його платіжне доручення від 13 січня 2015 року № 1 в іноземній валюті для фізичної особи, яка не здійснює підприємницької діяльності, із зазначенням реквізитів, визначених цим платіжним дорученням.

На обґрунтування позовних вимог посилався на те, що між ним та відповідачем було укладено договір банківського рахунка, згідно з яким відповідач зобов'язався здійснювати його банківське обслуговування.

Позивач вказав, що 13 січня 2015 року звернувся до відповідача про перерахування грошових коштів в сумі 84 955,00 доларів США на рахунок, відкритий в іншому банку, проте всупереч взятим на себе зобов'язанням відповідач перерахування не провів.

З огляду на вказане просив задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Рішенням Печерського районного суду м. Києва від 09 квітня 2015 року позов задоволено.

Зобов'язано ПАТ «Дельта Банк» виконати платіжне доручення ОСОБА_3 від 13 січня 2015 року № 1 в іноземній валюті для фізичної особи, яка не здійснює підприємницької діяльності, про перерахування 84 955,00 доларів США.

Стягнуто з ПАТ «Дельта Банк» на користь ОСОБА_3 пеню в розмірі 2 679 грн 48 коп.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 26 травня 2015 року апеляційну скаргу ПАТ «Дельта Банк» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації АТ «Дельта Банк» Кадирова В.В. відхилено, рішення Печерського районного суду м. Києва від 09 квітня 2015 року залишено без змін.

У касаційній скарзі ПАТ «Дельта Банк», посилаючись на неправильне застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення судів першої та апеляційної інстанцій і ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.

Частиною 2 ст. 324 ЦК України передбачено, що підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Вивчивши матеріали цивільної справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з огляду на наступне.

Суди попередніх інстанцій, ухвалюючи рішення про задоволення позову, виходили з того, що 13 січня 2015 року платіжне доручення прийнято банком до виконання і суми коштів на рахунку позивача було достатньо для його виконання, при цьому врахували, що за виконання доручення банком було стягнуто плату (комісію) у розмірі 41 926 грн 80 коп., а тому дійшли висновку, що невиконання банком платіжного доручення суперечить вимогам закону та умовам договору.

Згідно зі ст. ст. 213, 214 ЦПК України рішення суду <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/T041618.html> повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/T041618.html> посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/T041618.html>, які були досліджені в судовому засіданні.

Під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувались вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Колегія суддів касаційного суду вважає, що зазначеним вимогам рішення судів попередніх інстанцій не відповідають із наступних підстав.

Судами попередніх інстанцій установлено та підтверджується матеріалами справи, що 25 листопада 2014 року між ПАТ «Дельта Банк» та ОСОБА_3 було укладено договір банківського рахунка, відповідно до якого банком відкрито позивачу поточний рахунок № НОМЕР_1 у доларах США (а. с. 6).

Згідно із п. 1.3 вказаного договору банк зобов'язується вести комплексне розрахунково-касове обслуговування рахунку, приймати і зараховувати на рахунок грошові кошти, що надходять клієнту, та виконувати за дорученням клієнта в межах залишку коштів на рахунку розрахункові, касові та інші операції, які передбачені чинним законодавством України.

Станом на 30 грудня 2014 року на рахунку ОСОБА_3 значилося 84 955,00 доларів США, що підтверджується випискою по особовим рахункам позивача (а. с. 33).

13 січня 2015 року позивач звернувся до ПАТ «Дельта Банк» з платіжним дорученням в іноземній валюті про перерахування належних йому грошових коштів, що знаходяться на рахунку у ПАТ «Дельта Банк», на рахунок у ПАТ «Кредіт Агріколь Банк», однак вказане розпорядження клієнта виконане не було (а. с. 7).

Відповідно до частин 1 та 3 ст. 1066 ЦК України за договором банківського рахунка банк зобов'язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком. Банк не має права визначати та контролювати напрями використання грошових коштів клієнта та встановлювати інші, не передбачені договором або законом, обмеження його права розпоряджатися грошовими коштами на власний розсуд.

Статтею 1074 ЦК України встановлено, що обмеження прав клієнта щодо розпорядження грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, не допускається, крім випадків обмеження права розпорядження рахунком за рішенням суду або в інших випадках, встановлених законом, а також у разі зупинення фінансових операцій, які можуть бути пов'язані з легалізацією (відмиванням) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванням тероризму, передбачених законом.

Відповідно до ст. 1089 ЦК України за платіжним дорученням банк зобов'язується за дорученням платника за рахунок грошових коштів, що розміщені на його рахунку у цьому банку, переказати певну грошову суму на рахунок визначеної платником особи (одержувача) у цьому чи в іншому банку у строк, встановлений законом або банківськими правилами, якщо інший строк не передбачений договором або звичаями ділового обороту.

Приймаючи рішення у справі 09 квітня 2015 року, суд першої інстанції не врахував, що 02 березня 2015 року Правлінням Національного банку України було винесено постанову № 150 «Про віднесення Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до категорії неплатоспроможних», якою відповідача віднесено до категорії неплатоспроможних.

Відповідно до рішення виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 02 березня 2015 року № 51 «Про виведення з ринку та запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ «Дельта Банк» з 03 березня 2015 року розпочато процедуру виведення банку з ринку шляхом запровадження тимчасової адміністрації, а також запроваджено тимчасову адміністрацію строком на три місяці - з 03 березня по 02 червня 2015 року включно.

Пунктом 16 ст. 2 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» встановлено, що тимчасова адміністрація - процедура виведення банку з ринку, що запроваджується Фондом стосовно неплатоспроможного банку в порядку, встановленому цим Законом, а відповідно до п. 6 ст. 2 Закону ліквідація банку - це процедура припинення банку як юридичної особи відповідно до законодавства.

Процедура щодо виведення неплатоспроможного банку з ринку та питання запровадження і здійснення тимчасової адміністрації регулюються спеціальними нормами Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», який є спеціальним відносно інших законодавчих актів України у цих правовідносинах.

Виходячи із результатів системного аналізу положень ЦК України, законів України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» і «Про банки і банківську діяльність» колегія суддів касаційного суду дійшла висновку, що на підставі договору банківського рахунка між сторонами склалися зобов'язальні правовідносини, які носять майново-грошовий характер, а відтак у даному випадку позивач виступає кредитором за майновою вимогою з розпорядження належними йому коштами, на якого поширюється обмеження, встановлене п. 1 ч. 5 ст. 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Крім того, статтею 2 Закону України «Про банки і банківську діяльність» визначено, що кредитор банку - юридична або фізична особа, яка має документально підтверджені вимоги до боржника щодо його майнових зобов'язань.

Відповідно до ч. 5 ст. 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» під час тимчасової адміністрації не здійснюється задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку, зокрема щодо майнових зобов'язань, які здійснюються виключно у межах процедури ліквідації банку.

Аналогічна правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду України від 27 травня 2015 року у справі № 3-217гс15, яка відповідно до положень статті 360-7 ЦПК України є обов'язковою для всіх судів України.

Крім того, правові висновки щодо застосування положень п. 1 ч. 5 ст. 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» при здійсненні розрахунково-касових операцій банками під час тимчасової адміністрації викладені у постановах Верховного Суду України у справах № 3-24гс15 від 25 березня 2015 року, № 3-25гс15 від 01 квітня 2015 року, № 3-34гс15 від 01 квітня 2015 року та № 3-63гс15 від 22 квітня 2015 року, які відповідно до положень статті 360-7 ЦПК України є обов'язковими для всіх судів України.

Суди попередніх інстанцій зазначене не врахували, не звернули уваги на те, що після запровадження Фондом тимчасової адміністрації відносно неплатоспроможного банку з метою виведення його з ринку та в подальшому відкликання НБУ банківської ліцензії й переходу до процедури ліквідації банку задоволення вимог кредиторів банку здійснюється в порядку, передбаченому Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», і чинним законодавством не передбачено задоволення вимог окремих кредиторів банку поза межами ліквідації банку.

З огляду на вказане колегія суддів касаційного суду вважає, що суди першої та апеляційної інстанцій на зазначені положення закону уваги не звернули; доводів сторін як на підтвердження, так і на заперечення позову належним чином не перевірили, а тому неповнота з'ясування обставин у справі унеможливили встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення спору, і ці порушення були допущені як місцевим, так і апеляційним судами, тому рішення місцевого суду та ухвала апеляційного суду підлягають скасуванню з передачею справи на новий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 336, 338, 345 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» задовольнити частково.

Рішення Печерського районного суду м. Києва від 09 квітня 2015 року та ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 26 травня 2015 року скасувати, справу передати на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий М.Є. Червинська

Судді: А.О. Леванчук

Л.М. Мазур

Т.О. Писана

Г.В. Юровська