Провадження №22ц/784/1316/15 Головуюча в першій інстанції Боброва І.В.
Категорія 50 Доповідач в апеляційній інстанції Довжук Т.С.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 червня 2015 року м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Миколаївської області в складі:

головуючої - Довжук Т.С.,

суддів: Шолох З.Л., Коломієць В.В.,

при секретарі судового засідання Біляєвій В.М.,

за участю представника позивача ОСОБА_3,

розглянула у відкритому судовому засіданні

апеляційну скаргу представника ОСОБА_4 ОСОБА_3

на рішення Заводського районного суду м. Миколаєва від 21 квітня 2015 року по справі за позовом

ОСОБА_4

до

ОСОБА_5

про зміну розміру аліментів на утримання дитини,

ВСТАНОВИЛА:

08 грудня 2014 року ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_5 про зменшення розміру аліментів на утримання дитини.

Позивач зазначав, що рішенням Заводського районного суду м. Миколаєва від 25 вересня 2006 року стягнуто з нього на користь відповідачки аліменти на сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, щомісяця у розмірі ? частини заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 08 серпня 2006 року до досягнення дитиною повноліття. Проте, ІНФОРМАЦІЯ_3 року в нього народилася ще одна дитина ОСОБА_6. Крім того, на його утриманні знаходиться непрацездатна мати ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2. Він не має стабільного заробітку.

Посилаючись на вищезазначене позивач просив змінити розмір стягуваних аліментів з ? частини заробітку (доходу) на 200 грн. щомісячно починаючи з моменту подачі вказаного позову та припинити стягнення аліментів за виконавчим листом, виданим Заводським районним судом м. Миколаєва за № 2-3330/2006р.

Рішенням Заводського районного суду м. Миколаєва від 21 квітня 2015 року позов ОСОБА_4 задоволено частково. Зменшено розмір аліментів, що стягнуті з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 на утримання сина ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1 до 1/6 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття. В іншій частині позовних вимог відмовлено. Також вирішено питання щодо стягнення з відповідачки судового збору.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_4 ОСОБА_3 просить рішення суду в частині визначення розміру аліментів та в частині відмови в задоволенні позову про припинення стягнення аліментів за виконавчим листом, виданим Заводським районним судом м. Миколаєва за № 2-3330/2006р. скасувати та ухвалити в цих частинах нове рішення, яким задовольнити його позов в повному обсязі. На думку апелянта, рішення суду в цих частинах ухвалено з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Заслухавши доповідь судді, пояснення представника позивача, дослідивши надані докази та перевіривши законність і обґрунтованість рішення місцевого суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Так, судом першої інстанції встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі. Від цього шлюбу мають неповнолітнього сина ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Рішенням Заводського районного суду м. Миколаєва від 25 вересня 2006 року з позивача на користь ОСОБА_5 стягнуто аліменти на утримання сина ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі ? частини заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, починаючи з 08 серпня 2006 року до досягнення дитиною повноліття (а.с. 3).

Станом на 01 березня 2015 року позивач має заборгованість по сплаті аліментів на утримання сина ОСОБА_8 в розмірі 40 251 грн. 21 коп. (а.с. 55).

За правилами ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Статтею 181 СК України передбачені способи виконання батьками такого обов'язку та кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу і (або) у твердій грошовій сумі.

Відповідно з ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення для справи.

Згідно ч. 1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі (ч. 1 ст. 184 СК України).

При цьому підстави визначення розміру аліментів у частках до заробітку (доходу) або у твердій сумі визначаються з урахуванням як положень ст. 182 СК України, так і положень ст. ст. 183, 184 СК України, якими встановлено, що за рішенням суду розмір аліментів визначається у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» передбачено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них.

Згідно відповіді Заводського районного центру зайнятості від 02 лютого 2015 року ОСОБА_4 на обліку в центрі зайнятості не перебуває (а.с. 50).

Відповідно листа державної податкової інспекції у Заводському районі м. Миколаєва від 10 квітня 2015 року ОСОБА_4 за період з 01 січня 2013 року по 31 грудня 2014 року доходів не має (а.с. 61).

ІНФОРМАЦІЯ_3 року у позивача народилася донька ОСОБА_6 (а.с. 4).

Доказів того, що позивач працює та має нерегулярний, мінливий дохід, що на його утриманні знаходиться непрацездатна мати, ОСОБА_4 суду не надані.

Тому, суд прийшов до правильного висновку, що обставини, які позивач зазначав для зменшення розміру аліментів: відсутність офіційного працевлаштування, знаходження на утриманні непрацездатної матері вже були враховані судом при ухваленні рішення від 25 вересня 2006 року, яким визначений розмір та вид аліментів на сина ОСОБА_8. При цьому, враховуючи народження у позивача ще однієї дитини є підставою для зменшення розміру аліментів з ? частини до 1/6 частини.

З врахування зазначеного, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга в частині зміни розміру аліментів шляхом зміни способу їх присудження є необґрунтованою та задоволенню не підлягає.

Між тим, доводи апеляційної скарги щодо відмови в задоволенні вимог про припинення стягнення аліментів за виконавчим листом, що був виданий за рішенням Заводського районного суду м. Миколаєві від 25 вересня 2006 року, заслуговують на увагу та апеляційна скарга в цій частині підлягає частковому задоволенню, а рішення суду в цій частині скасуванню.

Так, відповідно до ч. 4 ст. 369 ЦПК України, суд ухвалою вносить виправлення до виконавчого листа, а у разі якщо його було видано помилково або якщо обовязок боржника відсутній повністю чи частково у звязку з його припиненням добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин, суд визнає виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню повністю або частково.

Таким чином, ухвалюючи рішення про зменшення розміру аліментів, за яким буде виданий виконавчий лист, суд повинен вирішити питання щодо виконавчого листа, виданого раніше.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що рішення суду в частині позовних вимог про припинення стягнення аліментів за виконавчим листом, виданим Заводським районним судом м. Миколаєва за № 2-3330/2006р. підлягає скасуванню з ухваленням в цій частині нового рішення.

Рішення суду в частині зменшення розміру аліментів є законним і обґрунтованим, а тому відсутні підстави для його скасування в цій частині.

Керуючись ст. ст. 303, 309, 316 ЦПК України, колегія суддів

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_4 ОСОБА_3 задовольнити частково.

Рішення Заводського районного суду м. Миколаєва від 21 квітня 2015 року в частині відмови в задоволенні вимог про припинення стягнення аліментів за виконавчим листом, виданим на підставі рішення Заводського районного суду м. Миколаєва від 25 вересня 2006 року скасувати та ухвалити в цій частині нове рішення.

Виконавчий лист № 2-3330/2006р., виданий 09 листопада 2006 року Заводським районним судом м. Миколаєва про стягнення аліментів з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) на сина ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1, повернути до суду, який його видав, як такий, що не підлягає виконанню.

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржене до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуюча

Судді