____________________________________________________________________________________________________________________
Провадження № 2/520/4574/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.11.2015 року

Київський районний суд м. Одеси в складі:

головуючого - судді Калініченко Л.В.

при секретарі Цапенко О.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі цивільну справу за позовом

ОСОБА_1

до ОСОБА_2

про стягнення боргу,

ВСТАНОВИВ:

4 серпня 2015 року ОСОБА_1 звернувся до Київського районного суду м. Одеси з позовною заявою, в якій просив стягнути з ОСОБА_2 борг у розмірі 30000 доларів США в еквіваленті по курсу НБУ на день постановлення рішення суду, 3 відсотка річних від сумі боргу на день постановлення рішення суду, та судовий збір у розмірі 3775 гривень 80 копійок.

У судовому засіданні 19 листопада 2015 року представник позивача позовні вимоги підтримала, та надала розрахунок 3 відсотків річних від простроченої суми боргу станом на день розгляду справи. Представник позивача посилалася на те, що 1 лютого 2015 між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 був укладений договір позики, згідно з яким ОСОБА_1 надав ОСОБА_2 позику в розмірі, еквівалентному 30000 доларів США. У даному договорі був визначений термін повернення грошових коштів - 1 березня 2015 року. В цей же день ОСОБА_2 склала розписку, в якій підтвердила отримання грошових коштів від ОСОБА_1 у розмірі 30000 доларів США, які зобов'язалась повернути до 1 березня 2015 року. В обумовлений договором термін ОСОБА_2 грошові кошти не повернула, у зв'язку з чим ОСОБА_1 вимушений був звернутися до суду.

Представник відповідача у судових дебатах просив відмовити в позові, по суті пред'явлених вимог не зміг надати пояснення, з посиланням на те, що тільки в день судового засідання ознайомився з матеріалами справи, у зв'язку з чим позбавлений можливості узгодити позицію зі своєю довірителькою.

Вислухавши пояснення представників позивача та відповідача дослідивши матеріали справи, суд вважає позов підлягаючим задоволенню.

У судовому засіданні встановлено, що 1 лютого 2015 між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 був укладений договір позики, згідно з яким ОСОБА_1 надав ОСОБА_2 позику в розмірі, еквівалентному 30000 доларів США. У даному договорі був визначений термін повернення грошових коштів - 1 березня 2015 року. В цей же день ОСОБА_2 склала розписку, в якій підтвердила отримання грошових коштів від ОСОБА_1 у розмірі 30000 доларів США, які зобов'язалась повернути до 1 березня 2015 року. В обумовлений договором термін ОСОБА_2 грошові кошти не повернула.

Згідно з ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем).

У позовній заяві позивач та представник позивача у судовому засіданні просили стягнути з відповідачки суму основного боргу у розмірі еквівалентному 30000 доларів США на день постановлення рішення суду.

Відповідно до курсу НБУ України на 19 листопада 2015 року вартість 1 долара США складає 23 гривні 91 копійку.

При викладених обставинах, суд вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 суму основного боргу у розмірі 717300 гривень (30000 доларів США х 23,91 курс НБУ=717300).

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Так, у судовому засіданні встановлено, що терміном повернення грошових коштів було визначено 1 березня 2015 року, тобто на момент розгляду справи кількість прострочених днів складає 266 днів.

Таким чином 3% річних від простроченої суми складає 15505 гривень 40 копійок (30000:365Х266Х3%=648,49Х23,91 курс НБУ=15505,40).

Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Ст. 79 ЦПК України передбачені види судових витрат, зокрема судовий збір та витрати на правову допомогу.

Так, позивачем був сплачений судовий збір у розмірі у розмірі 3654 гривень 00 копійок, що підтверджується квитанцією № 68-14413/1 від 3 серпня 2015 року, які також підлягають стягненню з відповідачки на користь позивача.

Керуючись ст. ст. 11, 60, 61, 88, 212- 215 ЦПК України, ст. ст. 625, 1046, 1047, 1049, 1050 ЦК України, суд

ВИРІШИВ:

Стягнути з ОСОБА_2 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1), зареєстрованої в АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2) суму основного боргу у розмірі 717300 гривень, що на день постановлення рішення є еквівалентом 30000 доларів США, 3 відсотка річних у розмірі 15505 гривень 40 копійок, судові витрати у розмірі 3654 гривень, а всього 736459 гривень 40 копійок.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Одеської області шляхом подання до Київського районного суду м. Одеси апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення суду.

Головуючий Калініченко Л. В.