Ухвала

іменем україни

20 листопада 2015 року м. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Остапчук Д. О., перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Дарницького районного суду м. Києва від 09 червня 2015 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 22 вересня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, зареєстрованого 18 лютого 1984 року відділом запису актів громадянського стану Дніпровського районного управління юстиції м. Києва, актовий запис № 224.

Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 09 червня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду м. Києва від 22 вересня 2015 року, позов задоволено. Шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_2, зареєстрований 18 лютого 1984 року відділом запису актів громадянського стану (відділ реєстрації актів цивільного стану) Дніпровського районного управління юстиції м. Києва, актовий запис № 224 розірвано.

У поданій касаційній скарзі ОСОБА_2, посилаючись на порушення судами норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, ухвалені у справі судові рішення просить скасувати та направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

У відкритті касаційного провадження у даній справі необхідно відмовити з таких підстав.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Частиною 1 статті 335 ЦПК України передбачено, що під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставинами, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Ухвалюючи рішення про задоволення позову, суд першої інстанції, з висновками якого погодився і апеляційний суд, виходив із того, що шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 носить формальний характер, оскільки сторони з червня 2000 року не підтримують шлюбних відносин, не ведуть спільного господарства, позивач проживає окремо. Подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача.

Доводи касаційної скарги, додані до неї матеріали, зміст оскаржуваних рішення суду першої інстанції та ухвали апеляційного суду, не дають підстав для висновку про порушення судами норм процесуального права та неправильне застосування матеріального права при їх ухваленні.

На підставі наведеного та керуючись ст. 324, п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

У відкритті касаційного провадження у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, за касаційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Дарницького районного суду м. Києва від 09 червня 2015 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 22 вересня 2015 року відмовити.

Копію ухвали разом з доданими до скарги матеріалами направити заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних справ Д. О. Остапчук