Справа № 2-2904/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

11 червня 2015 року Солом'янський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді - Калініченко О.Б.

при секретарі - Войцеховській М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Україна» про стягнення страхового відшкодування за договором обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач 27.02.2015 року звернувся з позовом, в якому просив стягнути з відповідача суму страхового відшкодування у розмірі 12524,48 грн., пеню в розмірі 1703,66 грн. за несвоєчасне повернення страхового відшкодування за період з 25.08.2014 року по 20.02.2015 року, інфляційні витрати у сумі 1755,93 грн. та 3% річних у розмірі 185,29 грн.

Свої вимоги мотивував тим, що 14.03.2014 року відбулась дорожньо-транспортна пригода, в якій було пошкоджено належний позивачу автомобіль «Хонда», д.н.з. НОМЕР_1.

Винного у ДТП водія ОСОБА_2 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП.

Однак, оскільки відповідальність безпосереднього заподіювача шкоди була застрахована згідно з полісом обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів в ПрАТ «СК «Україна», 14.04.2014 року позивачем було подано заяву про виплату страхового відшкодування та надано страховику необхідні для цього документи.

26.05.2014 року відповідачем був здійснений розрахунок відшкодування до страхового акту №2014-04014/008 у розмірі 12524,48 грн. При цьому позивач зазначає, що останній строк виплати страхового відшкодування сплинув 28.08.2014 року, а грошові кошти перераховані так і не були.

В судове засідання позивач надав заяву, в якій позовні вимоги підтримав у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів не заперечував.

Відповідач в судове засідання не зявився, заперечень щодо позову не направив.

Згідно зі ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Таким чином, суд, враховуючи письмову заяву позивачки, вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позов таким, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відносини у сфері обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів врегульовані положеннями Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», які по суті є організаційно-правовою формою гарантованого державою забезпечення права потерпілих осіб внаслідок дії (взаємодії) джерел підвищеної небезпеки на відшкодування шкоди, заподіяної в наслідок пригоди.

Відповідно до ст. 22 цього закону при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності відшкодовує у встановленому Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Згідно з п. 36.1. ст. 36 цього закону страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), керуючись нормами цього Закону, приймає вмотивоване рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) або про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати).

Рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) приймається у зв'язку з визнанням майнових вимог заявника або на підставі рішення суду, у разі якщо спір про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) розглядався в судовому порядку. Якщо розмір заподіяної шкоди перевищує страхову суму, розмір страхової виплати (регламентної виплати) за таку шкоду обмежується зазначеною страховою сумою.

Відповідно до ст. 36.5 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування (регламентної виплати) з вини страховика (МТСБУ) особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня.

Судом встановлено, що 14.03.2015 року на прт. Червонозоряному, 104 в м. Києві сталася ДТП за участю застрахованого автомобіля марки «Мітсубісі», державний реєстраційний номер НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_2 та автомобіля марки «Хонда», державний реєстраційний номер НОМЕР_1, під керуванням позивача ОСОБА_1

В результаті ДТП автомобіль позивача отримав механічні пошкодження.

Постановою Соломянського районного суду м. Києва від 01.04.2014 року ОСОБА_1 було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та притягнуто до адміністративної відповідальності за вказане правопорушення з накладенням на нього адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 340,00 грн.

При цьому цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу перед третіми особами щодо автомобіля «Мітсубісі», державний реєстраційний номер НОМЕР_2, була застрахована в ПрАТ «СК «Україна» на підставі поліса №АС/3983488.

З приводу даного страхового випадку була заведена страхова справа №2014-4-14/008 та погоджено виплату страхового відшкодування, що з урахуванням розміру франшизи становить 12524,48 грн.

Згідно з п. 36.2. ст.36 цього закону страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов'язаний у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його.

Таким чином, суд приходить до висновку, що вимоги позивача в частині стягнення з відповідача як страховика безпосереднього заподіювача шкоди страхового відшкодування у розмірі 12524,48 грн., кінцевий строк виплати якого у термін 90 днів припадав на 24.08.20124 року, підлягають задоволенню.

Також згідно з п. 36.2. ст. 36 Закону страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов'язаний у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. У разі якщо заява про здійснення страхового відшкодування чи інші документи, необхідні для прийняття рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), подані з порушенням строку, встановленого цим Законом, строк прийняття рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та його виплату збільшується на кількість днів такого прострочення.

Таким чином, на підставі п. 36.5 ст. 36 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» підлягає відшкодуванню позивачу пеня з розрахунку подвійної облікової ставки НБУ за прострочення виплати страхового відшкодування з вини страховика за період з 25.08.2014 року по 20.02.2015 року у розмірі 1703,66 грн.

Стосовно вимог позивача щодо стягнення з відповідача інфляційних втрат та 3% річних у звязку із затримкою виплати страхового відшкодування слід зазначити наступне.

Відповідно до ч.2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлено договором або законом.

Згідно з ч.1 ст. 509 ЦК України зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь іншої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку.

Відтак грошовим слід вважати будь-яке зобовязання, що складається, у тому числі, з правовідношення, в якому праву кредитора вимагати від боржника виконання певних дій відповідає кореспондуючий обовязок боржника сплатити гроші на користь кредитора.

Таким чином, положення статті 625 ЦК регулюють зобовязальні правовідносини, тобто поширюється на порушення грошового зобовязання, яке існувало між сторонами і не поширюються на правовідносини, що виникають у звязку iз завданням шкоди.

Суд виходить з тієї правової позиції, що відшкодування шкоди - це відповідальність, а не боргове (грошове) зобовязання, тому нараховування процентів за користування чужими грошовими коштами в даному випадку є фактично подвійною мірою відповідальності, оскільки аналогічна позиція міститься також і в листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних i кримінальних справ від 16.01.2013 року № 10-74/0/4-13, тому вимоги позивача в цій частині задоволенню не підлягають.

Тому позовні вимоги позивача є такими, що підлягають частковому задоволенню.

Крім того, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 243,60 грн.

Керуючись Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст.ст. 23, 192, 625 ЦК України, ст.ст. 3-4, 10-11, 57-61, 79, 88, 169, 209, 212-215, 218, 224-228 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Україна» про стягнення страхового відшкодування за договором обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів задовольнити частково.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Україна» на користь ОСОБА_1 12524,48 грн. страхового відшкодування, 1703,66 грн. пені та судовий збір у розмірі 243,60 грн.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення може бути переглянуто судом, який його постановив, за письмовою заявою відповідача, яка має бути подана протягом 10 днів з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржено позивачем до Апеляційного суду міста Києва через суд першої інстанції протягом 10 днів з дня отримання копії рішення.

Суддя: