Дата документу Справа №
Апеляційний суд Запорізької області
ЄУН 330/2959/13 Головуючий у 1-й інстанції Нестеренко Т.В.
Справа №22-ц/778/2533/15Суддя-доповідач Гончар М.С.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 червня 2015 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Запорізької області у складі

головуючого судді Стрелець Л.Г.

суддів Каракуші К.В., Гончар М.С.

при секретарі Хомяк К.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Озеленитель" на заочне рішення Якимівського районного суду Запорізької області від 06 лютого 2014 року у справі за позовом ОСОБА_2, який діє в інтересах ОСОБА_3, до Публічного акціонерного товариства "Озеленитель" (надалі - ПАТ «Озеленитель») про стягнення заробітної плати

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_3, в інтересах якої діє ОСОБА_2, звернулась до суду із вищезазначеним позовом, який у подальшому уточнила (а.с.52) та в якому просила стягнути з ПАТ «Озеленитель» на її, ОСОБА_3 користь заборгованість по заробітній платі в сумі 3 652,0 грн. та невиплачений середній заробіток в сумі 10 149,03 грн.

В обґрунтування свого позову позивач зазначала, що ОСОБА_3, ідентифікаційний номер: НОМЕР_1, працювала в ПАТ «Озеленитель» з 26.05.2008 року по 13.03.2013 року на посаді сторожа бази відпочинку «Акація», яка розташована на території Радивонівської сільської ради Якимівського району Запорізької області. Звільнена на підставі ст.38 КЗпП України. За період роботи заробітна плата своєчасно не виплачувалась, або виплачувалась не в повному обсязі, у зв'язку із чим має місце заборгованість по заробітній платі. Вважала, що відповідачем у день її звільнення всі гроші, що їй належать, виплачені не були.

Згідно із довідкою ПАТ «Озеленитель» від 23.09.2013 року середня заробітна плата ОСОБА_3 складає 1127,67 (6766 / 6) грн. Позивачем приймались заходи щодо отримання інформації про стан заборгованості по заробітній платі та її виплаті, проте останні не дали результатів та їй було рекомендовано звернутись до суду.

Провадження у справі про банкрутство ПАТ «Озеленитель» порушено ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 29.07.2011 року. В листі «Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних ї кримінальних справ від 07.05.2013 року №709/0/4-13 визначено, що справи про банкрутство боржника, порушені господарськими судами до 19 січня 2013 року, не впливають на визначення юрисдикції справ про стягнення з боржника зарплати, і їх слід розглядати в порядку цивільного судочинства. Вона має право подавати цей позов до суду за своїм зареєстрованим місцем проживання та звільнена від сплати судового збору за його подачу до суду.

Позивачем було отримано відомості з інформаційного фонду Державного реєстру фізичних осіб Міндоходів України про суми виплачених доходів та утриманих податків ОСОБА_3 за період з 01.01.2009 року по 30.06.2013 року. Згідно даних про нараховану та виплачену заробітну плату, зазначених у вказаних відомостях, за період з 01.01.2009 року по 30.06.2013 року переплата ПАТ «Озеленитель» по заробітній платі ОСОБА_3 станом на 30.06.2013 року складає 2 500,0 грн. При цьому згідно відомостей з інформаційного фонду Державного реєстру фізичних осіб Міндоходів України про суми виплачених доходів та утриманих податків ОСОБА_3 за період з 01.01.2012 року по 01.01.2013 року нараховано заробітної плати 7 025,0 грн.

Однак, відповідно до ст. 3 Закону України «Про оплату праці» мінімальна заробітна плата - це законодавчо встановлений розмір заробітної плати за просту, некваліфіковану працю, нижче якого не може провадитися оплата за виконану працівником місячну, а також погодинну норму праці (обсяг робіт). Мінімальна заробітна плата у 2012 році складала: з 01.01.2012 по 31.03.2012 - 1073,00 грн.; з 01.04.2012 по 30.06.2012 - 1094 грн.; з 01.07.2012 по 30.09.2012 - 1102 грн.; з 01.10.2012 по 30.11.2012 - 1118 грн.; з 01.12.2012 по 31.12.2013 - 1134 грн. Відповідно мінімальне нарахування заробітної плати за 2012 рік повинно скласти 1073х3 + 1094х3 + 1102х3 + 1118х2 + 1134х1 = 13 177 грн. Фактично нараховано 7 025,0 грн. Таким чином, заборгованість по заробітній платі відповідача перед позивачем на 30.06.2013 року складає 3652,0 грн. (13 177,0 грн. - 7 025 грн. - 2 500,0грн.) грн. Звідси, станом на 13.12.2013 року невиплачений середній заробіток за дев'ять місяців склав 10 149,03 (1127,67 х 9) грн. Усього заборгованість 13 801,03 грн. (розрахунок: 3 652,0 грн. + 10 149,03 грн.).

Заочним рішенням Якимівського районного суду Запорізької області від 06 лютого 2014 року (а.с.58-60) позовні вимоги ОСОБА_2, який діє в інтересах ОСОБА_3, до ПАТ " Озеленитель" про стягнення заробітної плати задоволено у повному обсязі.

Стягнуто з ПАТ «Озеленитель» на користь ОСОБА_3 заборгованість по заробітній платі у сумі 3 652,0 грн. та невиплачений середній заробіток у сумі 10 149,03 грн., а всього 13 801,03 грн.

Зазначено, що рішення у частині присудження заробітної плати за 1 місяць підлягає негайному виконанню.

Стягнуто з ПАТ «Озеленитель» на користь держави судовий збір у сумі 243,60 грн.

Ухвалою Якимівського районного суду Запорізької області від 27 березня 2014 року (а.с. 72-73) заяву представника ПАТ «Озеленитель» (а.с.66-67) про перегляд заочного рішення у цій справі залишено без задоволення.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду першої інстанції, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права судом першої інстанції при його ухваленні, відповідач ПАТ «Озеленитель» у своїй апеляційній скарзі просив заочне рішення суду першої інстанції скасувати, провадження у справі закрити.

Позивач ОСОБА_3 через свого представника за довіреністю (а.с. 161) ОСОБА_2 подала апеляційному суду письмові заперечення на зазначену апеляційну скаргу відповідача (а.с. 148,160).

У судове засідання 02.06.2015 року повідомлені належним чином (а.с.156) позивач ОСОБА_3 та представник останньої ОСОБА_2 не з'явились, клопотань про відкладення розгляду цієї справи апеляційному суду не подавали.

Навпаки, у своїх письмових запереченнях на вищезазначену апеляційну скаргу відповідача у цій справі (а.с.160) позивач ОСОБА_3 та представник останньої ОСОБА_2 просили апеляційний суд розглядати дану справу без їх участі, оскільки не мають можливості приїхати до м. Запоріжжя через відсутність у них коштів на проїзд.

При вищевикладених обставинах, колегія суддів ухвалила розглядати дану справу у даному судовому засіданні за відсутністю позивача ОСОБА_3 та представника останньої ОСОБА_2

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника апелянта - відповідача ПАТ «Озеленитель» за довіреністю (а.с.152) Земську В.С., яка надала апеляційному суду у судовому засіданні оригінали наказів ПАТ «Озеленитель» № 16 від 25.01.2012 року, № 27 від 30.04.2012 року, № 83 від 28.10.2011 року, № 38 від 30.07.2012 року, на зворотному боці яких містяться підписи осіб згідно переліку про ознайомлення із цими приказами, серед яких є позивач «ОСОБА_3.», для огляду та копії зворотних листів цих наказів (а.с.163-166) - для долучення до матеріалів цієї справи; при цьому на запитання колегії суддів зазначала, що останні не були надані відповідачем до апеляційної скарги з технічної помилки працівника відповідача, який робив копії цих наказів, яку було виявлено представником відповідача лише у суді апеляційної інстанції після судового засідання 30.04.2015 року у ході ознайомлення із матеріалами цієї справи, так як посилання в апеляційній скарзі відповідача на факт ознайомлення позивача із цими наказами було відповідачем одразу зазначено в його апеляційній скарзі у цій справі; перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, колегія суддів апеляційного суду дійшла висновку, що апеляційна скарга ПАТ «Озеленитель» підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Згідно із п.2 ч.1 ст.307 ЦПК за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право його скасувати і ухвалити нове рішення по суті.

Відповідно до ст. 309 ч. 1 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення є: неповне з'ясування обставин, що мають значення для вирішення справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права.

Встановлено, що, задовольняючи позов позивача у цій справі у повному обсязі, суд першої інстанції керувався ст.ст. 115, 116, 117, 233 КЗпП України, ст.ст. 10 - 11, 60, 212, 214 - 215, 224 - 226 ЦПК України і виходив із обґрунтованості та доказаності позовних вимог позивача, наявності правових підстав для задоволення останніх у цій справі.

Проте з такими висновками суду першої інстанції погодитись не можна з огляду на наступне.

Рішення суду першої інстанції у цій справі не є законним та обґрунтованим, ґрунтується на припущеннях.

Хоча, в силу вимог ст. ст. 60 ч. 4, 213 ЦПК України доказування не може ґрунтуватись на припущеннях, а рішення суду повинно бути законним та обґрунтованим.

Так, встановлено, що ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 29.07.2011 року було порушено справу про банкротство відносно боржника ПАТ «Озеленитель» (а.с.10).

Дійсно справи про банкрутство, порушені господарськими судами до 19 січня 2013 року, не впливають на визначення юрисдикції справ про стягнення з боржника зарплати, і їх слід розглядати в порядку цивільного судочинства (а.с.9).

Позивач ОСОБА_3 до 16.07.2013 року мала прізвище «ОСОБА_3» (свідоцтво про шлюб, копія а.с.4) та працювала у ПАТ «Озеленитель» на посаді сторожа бази відпочинку «Акація» (копія трудової книжки а.с.3) з 26.05.2008 року (наказ про прийняття на роботу, копія а.с.88) по 13.03.2013 року (наказ про звільнення, копія а.с.129).

В силу вимог ст. 56 КЗпП України за угодою між працівником і власником або уповноваженим ним органом може встановлюватись як при прийнятті на роботу, так і згодом неповний робочий день або неповний робочий тиждень.

Оплата праці в цих випадках провадиться пропорційно відпрацьованому часу або залежно від виробітку.

Наказом виконуючого обов'язки голови правління ПАТ «Озеленитель» №83 від 28.10.2011 року всіх працівників ПАТ «Озеленитель» було переведено на неповний робочий тиждень з 03.01.2012 року по 30.03.2012 року (копія а.с.89).

Наказом виконуючого обов'язки голови правління ПАТ «Озеленитель» №16 від 25.01.2012 року всіх працівників ПАТ «Озеленитель» було переведено на неповний робочий тиждень з 02.04.2012 року по 29.06.2012 року (копія а.с. 90).

Наказом виконуючого обов'язки голови правління ПАТ «Озеленитель» №27 від 30.04.2012 року всіх працівників ПАТ «Озеленитель» було переведено на неповний робочий тиждень з 02.07.2012 року по 28.09.2012 року (копія а.с.91).

Наказом виконуючого обов'язки голови правління ПАТ «Озеленитель» №38 від 30.07.2012 року всіх працівників ПАТ «Озеленитель» було переведено на неповний робочий тиждень з 01.10.2012 року по 31.12.2012 року (копія а.с.92).

Зі всіма цими наказами позивач ОСОБА_3 була ознайомлена, що підтверджується її підписами на зворотному боці цих наказів (а.с.163-166), оригінали яких були оглянути колегією суддів апеляційного суду у судовому засіданні у цій справі 02.06.2015 року.

У матеріалах цієї справи відсутні докази того, що вищезазначені накази відповідача ПАТ «Озеленитель» про перехід на неповний робочий тиждень були нечинними у період з 03.01.2012 року по 31.12.2012 року чи визнані незаконними у судовому порядку, скасовані тощо.

Зазначені копії наказів із відміткою працівників, у тому числі ОСОБА_3 про ознайомлення із ними на їх зворотному боці, разом із табелями обліку робочого часу, відомостями про нарахування заробітної плати, видатковими касовими ордерами та відомостями на виплату грошей за період з січня 2012 року по грудень 2012 року, наказом відповідача про відпустку позивача у 2012 році можуть бути прийняті та приймаються до уваги колегією суддів апеляційного суду при апеляційному перегляду цієї справи в силу вимог ст. ст. 10 ч. 4, 303 ч. 2 ЦПК України.

Оскільки, встановлено, що при розгляді цієї справи суд першої інстанції порушив вимоги ст. 10 ч. 4 ЦПК України, а саме: не сприяв всебічному і повному з'ясуванню обставин цієї справи, у тому числі при розгляді заяви відповідача від 11.03.2014 року в особі керуючого санацією ОСОБА_6 (а.с.1/66) про перегляд заочного рішення у цій справі, враховуючи, що ОСОБА_6 у своїй заяві суду від імені відповідача зазначав, що він призначений керуючим санацією лише ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 17.10.2013 року, розпорядником майна призначено арбітражного керуючого Кійко Є.А., проте, передача бухгалтерської та іншої документації відповідача не здійснена йому досі з незалежних від нього об'єктивних обставин.

Сама по собі можливість представника керуючого санацією відповідача - ОСОБА_6 бути присутнім у судовому засіданні у цій справі у суді першої інстанції без наявності вищезазначеної бухгалтерської та іншої документації при вищевикладених обставинах не була доцільною та не впливала на правильність вирішення цієї справи по суті.

Так, відповідно до табелю обліку робочого часу за січень 2012 року ОСОБА_3 відпрацювала 79 годин, за лютий 2012 року - 84 години, за березень 2012 року - 40 годин, за квітень 2012 року - 80 годин, за травень 2012 року - 80 годин, за червень 2012 року - 76 годин, за липень 2012 року - 88 годин, за серпень 2012 року - 88 годин, за вересень 2012 року - 80 годин, за жовтень 2012 року - 92 години, за листопад 2012 року - 88 годин, за грудень 2012 року - 88 годин (а.с.93-104).

Таким чином, заробітна плата ОСОБА_3 нараховувалась за фактично відпрацьовані години робочого тижня, та згідно із відомостями про нарахування заробітної плати, ОСОБА_3 було нараховано заробітну плату за січень 2012 року - 536,0 грн., за лютий 2012 року - 536,0 грн., за березень 2012 року - 940,0 грн., за квітень 2012 року - 547,0 грн., за травень 2012 року - 547,0 грн., за червень 2012 року - 550,0 грн., за липень 2012 року - 551,0 грн., за серпень 2012 року - 551,0 грн., за вересень 2012 року - 551,0 грн., за жовтнеь 2012 року - 559,0 грн., за листопад 2012 року - 559,0 грн., за грудень 2012 року - 598,0 грн. (а.с.105-116).

Зазначені вище нараховані розміри заробітної плати були виплачені відповідачем ПАТ «Озеленитель» позивачеві ОСОБА_3 у повному обсязі, що підтверджується видатковими касовими ордерами та відомостями на виплату грошей за цей період із підписами останньої (а.с.117 -128).

У період з 02.03.2012 року по 26.03.2012 року ОСОБА_3 мала відпустку за період роботи з 27.08.2011 року по 27.08.2012 року (а.с.130).

При вищевикладених обставинах, заборгованість відповідача ПАТ «Озеленитель» по заробітній платі на день звільнення позивача ОСОБА_3 була відсутня.

Звідси, у задоволенні позовних вимог позивача ОСОБА_3 про стягнення з відповідача ПАТ «Озеленитель» заборгованості по заробітній платі у сумі 3 652,0 грн. (первісні позовні вимоги) слід відмовити у повному обсязі.

Крім того, у разі відсутності правових підстав для задоволення первісних позовних вимог позивача, похідні від них позовні вимоги останньої (про стягнення з відповідача на користь позивача в порядку ст. 117 КЗпП України середнього заробітку за час затримки виплати заробітної плати при звільненні у сумі 10 149,03 грн.) також не підлягають задоволенню.

Підстави для відмови у задоволенні позову позивача у цій справі (відсутність заборгованості по заробітній платі відповідача перед позивачем, а, відповідно, у зв'язку із цим й права у позивача на компенсацію середнього заробітку згідно із ст. 117 КЗпП України) не можуть бути підставами для закриття провадження у цій справі.

Оскільки, перелік підстав для закриття провадження у цивільній справі, передбачений ст. 205 ЦПК України та є виключним.

Підстави для закриття провадження у цій справі, передбачені ст. 205 ЦПК України, у цій справі відсутні.

В силу вимог ст. 303 ч.1 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

При вищевикладених обставинах, доводи апелянта частково ґрунтуються на цивільному процесуальному законі та доказах, наявних у матеріалах цієї справи, а рішення суду першої інстанції не відповідає вимогам ст.ст. 213-214 ЦПК України щодо його законності та обґрунтованості.

Тому, заочне рішення Якимівського районного суду Запорізької області від 06 лютого 2014 року у цій справі слід скасувати, ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_2, який діє в інтересах ОСОБА_3, до ПАТ "Озеленитель" про стягнення заробітної плати у цій справі відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 307, 309, 316 - 317 ЦПК України, колегія суддів

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Озеленитель" задовольнити частково.

Заочне рішення Якимівського районного суду Запорізької області від 06 лютого 2014 року у цій справі скасувати.

Ухвалити нове рішення.

У задоволенні позову ОСОБА_2, який діє в інтересах ОСОБА_3, до Публічного акціонерного товариства "Озеленитель" про стягнення заробітної плати у цій справі відмовити.

Судове рішення набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржено безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий суддяСуддяСуддя
Стрелець Л.Г.Каракуша К.В.Гончар М.С.