Справа № 639/4834/15-ц
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 червня 2015 року Жовтневий районний суд міста Харкова

у складі: головуючого судді Труханович В.В.

за участю секретаря Антохіної О.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові скаргу ОСОБА_1 на дії державного виконавця Жовтневого відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції ОСОБА_2,

ВСТАНОВИВ:

До Жовтневого районного суду м. Харкова звернулась ОСОБА_1 зі скаргою на дії державного виконавця, в якій просила суд скасувати постанову державного виконавця Жовтневого ВДВС ХМУЮ ОСОБА_2 від 07.05.2015 року про повернення виконавчого документу стягувачеві та відновити виконавче провадження.

В обґрунтування своїх вимог заявник посилається на те, що 16.05.2015 року нею було отримано постанову державного виконавця Жовтневого ВДВС ХМУЮ ОСОБА_3 про повернення виконавчого документа разом з оригіналом виконавчого листа.

Підставою для винесення зазначеної постанови була відсутність Харківської обласної дезінфекційної станції за адресою: м. Харків, вул. Валерянівська, б. 113.

ОСОБА_1 вважає, що постанова прийнята з порушенням норма матеріального права, оскільки при її винесенні державний виконавець не врахував усі обставини справи, чим порушив вимоги ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження».

У зв'язку з викладеним, ОСОБА_1 і звернулась до суду з даною скаргою.

Заявник та її представник в судове засідання не зявилися, представник заявника ОСОБА_4, який діє на підставі довіреності від 26.12.2014 року, надав суду заяву про розгляд скарги за його відсутності, скаргу підтримав, просив суд її задовольнити.

Державний виконавець в судове засідання не з'явився, про день, час та місце судового засідання повідомлений належним чином, причина неявки суду не відома.

З урахуванням положення частини другої статті 386 ЦПК неявка в судове засідання заявника або заінтересованої особи, яких повідомлено про час і місце його проведення, не перешкоджає розгляду справи.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає скаргу такою, що підлягає задоволенню виходячи з наступного.

В судовому засіданні було встановлено,що постановою державного виконавця Жовтневого ВДВС ХМУЮ ОСОБА_2 від 07.05.2015 року виконавчий лист №639/399/13-ц, виданий 15.05.2014 року Жовтневим районним судом м. Харкова про поновлення ОСОБА_1 на роботі на посаді бухгалтера ІІ категорії Харківської обласної дезінфекційної станції з 21 грудня 2012 року було повернуто стягувачу на підставі п.5 ч.1 ст. 47, ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження». (а.с. 8)

Даною постановою державним виконавцем було встановлено, що при здійсненні виходу державним виконавцем за адресою боржника, вказаною у виконавчому документі встановлено, що боржника за адресою: м. Харків, вул. Валерянівська, б. 113 немає. Згідно ЄДРЮОФОП адреса знаходження боржника: м. Харків, вул. Валерянівська, б. 113. Відомості щодо іншого місцезнаходження боржника відсутні.

ОСОБА_1 вважає постанову про повернення виконавчого документа незаконною, оскільки рішення суду до теперішнього часу не виконано, а дана постанова робить неможливим його подальше примусове виконання.

Відповідно до статті 383 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Згідно ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження - це сукупність дій органів і посадових осіб, зазначених у цьому Законі, спрямованих на примусове виконання рішень судів.

Як вбачається з матеріалів скарги, за виконавчим листом №639/399/13-ц ОСОБА_1 поновлено на роботі на посаді бухгалтера ІІ категорії Харківської обласної дезінфекційної станції з 21 грудня 2012 року.

Порядок виконання такого виконавчого документу визначено ст. 76 Закону України «Про виконавче провадження» та Розділом 8 Інструкції про проведення виконавчих дій, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України N 74/5 від 15.12.1999 року.

Відповідно до ст. 76 Закону України «Про виконавче провадження», рішення про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного працівника виконується негайно. Виконання рішення вважається закінченим з дня видачі відповідного наказу або розпорядження власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом, фізичною особою, фізичною особою - підприємцем, який прийняв незаконне рішення про звільнення або переведення працівника, після чого державний виконавець виносить постанову про закінчення виконавчого провадження.

Відповідно до п. 8.2 Інструкції, виконавчий документ про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного працівника виконується негайно. Виконання вважається завершеним з моменту фактичного допущення працівника до виконання попередніх обов'язків на підставі відповідного наказу органу, який прийняв незаконне рішення про звільнення або переведення працівника.

У разі невиконання власником або уповноваженим ним органом (посадовою особою) рішення про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного працівника державний виконавець застосовує до них штрафні санкції, передбачені статтею 87 Закону України «Про виконавче провадження».

Крім того, державний виконавець у разі умисного невиконання посадовою особою рішення суду може звернутися до суду з поданням про вирішення питання про притягнення її до відповідальності, передбаченої статтею 382 Кримінального кодексу України.

Після фактичного допущення працівника до роботи складається акт про виконання рішення, виконавче провадження підлягає закінченню і не поновлюється при повторному недопущенні працівника до роботи, а в працівника з'являється право на звернення до суду в порядку позовного провадження.

Як було зазначено вище, виконавчий лист було повернуто на підставі п. 5 ч.1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» відповідно до якого виконавчий документ, на підставі якого відкрито виконавче провадження, за яким виконання не здійснювалося або здійснено частково, повертається стягувачу у разі, якщо у результаті вжитих державним виконавцем заходів неможливо встановити особу боржника, з'ясувати місцезнаходження боржника - юридичної особи, місце проживання, перебування боржника - фізичної особи (крім випадків, коли виконанню підлягають виконавчі документи про стягнення аліментів, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом чи іншим ушкодженням здоров'я, у зв'язку з втратою годувальника, а також виконавчі документи про відібрання дитини, за якими мають бути стягнуті кошти чи інше майно, та інші виконавчі документи, що можуть бути виконані за безпосередньої участі боржника).

Суд вважає, що в даному випадку рішення суду не може бути виконано без безпосередньої участі боржника, а тому даний випадок є винятком з правил п. 5 ч.1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження».

Крім того, вимогами ст. 89 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що у разі невиконання без поважних причин у встановлений державним виконавцем строк рішення, що зобов'язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі державний виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу від десяти до двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян; на посадових осіб - від двадцяти до сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян; на боржника - юридичну особу - від сорока до шістдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання. У разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин державний виконавець у тому ж порядку накладає на нього штраф у подвійному розмірі та звертається до правоохоронних органів з поданням (повідомленням) про притягнення боржника до кримінальної відповідальності відповідно до закону.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов'язаний вживати заходів примусового виконання рішень, встановлених Законом, неупереджено, своєчасно, повно вчиняти виконавчі дії. Державний виконавець здійснює заходи щодо своєчасного і повного виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення (виконавчому документі), у спосіб і порядок, визначені виконавчим документом.

Отже, в даному випадку винесення постанови державного виконавця про повернення виконавчого документу робить неможливим виконання рішення суду, що порушує принцип обовязковості рішення суду, та порушує права ОСОБА_1, як стягувача за виконавчим листом.

Відповідно до частини п'ятої статті 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України. У пункті 9 частини третьої статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов'язковість рішень суду.

На думку суду, державним виконавцем не вичерпано всіх засобів примусового виконання рішення суду, передбачених Законом України «Про виконавче провадження», та рішення суду про поновлення ОСОБА_1 на роботі неможливо виконати без участі боржника.

Отже, в даному випадку було встановлено, що постанова державного виконавця Семенова Д.С. про повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, встановлених у п. 5 ч.1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» є незаконною, оскільки винесена з порушенням вимог закону, та призводить до неможливості виконання рішення суду, що у свою чергу порушує принцип обовязковості рішення суду, а тому суду є всі підстави для задоволення вимог ОСОБА_1

Згідно ст. 387 ЦПК України, про виконання ухвали відповідний орган державної виконавчої служби повідомляє суд і заявника не пізніше ніж у місячний строк з дня одержання ухвали суду.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 61, 383, 385, 386, 387, 389 ЦПК України, ст.ст. 8, 55, 129 Конституції України, ст.ст. 1, 5, 11, 12, 47, 76, 89 Закону України «Про виконавче провадження», р. 8 Інструкції про проведення виконавчих дій, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України N 74/5 від 15.12.99,

УХВАЛИВ:

Скаргу ОСОБА_1 на дії державного виконавця Жовтневого відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції ОСОБА_2 - задовольнити.

Скасувати постанову про повернення виконавчого документа стягувачу №45153284 від 07.05.2015 року, винесену державним виконавцем Жовтневого відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції ОСОБА_2

Зобовязати державного виконавця Жовтневого відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції ОСОБА_2 відновити виконавче провадження, та здійснити необхідні виконавчі дії з примусового виконання виконавчого листа Жовтневого районного суду м. Харкова №639/399/13-ц від 15.05.2014 року, відповідно до вимог Закону України «Про виконавче провадження».

Зобовязати Жовтневий відділ державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції не пізніше ніж у місячний строк з дня одержання ухвали повідомити Жовтневий районний суд м. Харкова суд і ОСОБА_1 про виконання ухвали.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Апеляційного суду Харківської області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в пятиденний строк з дня отримання копії ухвали.

Суддя В.В. Труханович