У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 лютого 2015 року м. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Савченко В.О., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2 на рішення апеляційного суду Хмельницької області від 26 грудня 2014 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, третя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - приватний нотаріус Рябий Павло Миколайович, про визнання права власності на спільне майно, розподіл спільного майна подружжя, визнання договору дарування будинковолодіння недійсним,

в с т а н о в и в :

У грудні 2013 року ОСОБА_2 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про поділ майна подружжя, визнання договору дарування будинковолодіння недійсним.

Рішенням Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 26 червня 2014 року позов задоволено частково.

Виділено ОСОБА_2 із спільного рухомого майна подружжя: диван та крісло вартістю 3000 грн., спальний гарнітур вартістю 2500 грн., стіл-тумбу під телевізор вартістю 150 грн., комп'ютерний стіл вартістю 350 грн., телевізор марки «Самсунг» вартістю 2500 грн., а всього майна на загальну суму 8500 грн.

Виділено ОСОБА_3 із спільного рухомого майна подружжя: два ліжка, загальною вартістю 600 грн., стіл-тумбу вартістю 200 грн., диван та крісло вартістю 3000 грн., трюмо вартістю 250 грн., кухонний гарнітур вартістю 400 грн., кухонний стіл з чотирма табуретками вартістю 250 грн., шафу вартістю 200 грн., газову плиту вартістю 100 грн., газовий котел вартістю 2500 грн., доріжку-килимову - 2 шт. вартістю 200 грн., два килими вартістю 200 грн., супутникову антену вартістю 600 грн., а всього майна на суму 8500 грн.

Визнано будинковолодіння, що розташоване по АДРЕСА_1, яке складається з житлового будинку з верандою, сараю та гаража спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_2 та ОСОБА_3

Визнано недійсним договір дарування цього будинковолодіння, укладеного між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 15 грудня 2012 року в його Ѕ частині, визнано за ОСОБА_2 право власності на Ѕ частину будинковолодіння, іншу частину будинковолодіння залишено за ОСОБА_4

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Рішенням апеляційного суду Хмельницької області від 26 грудня 2014 року рішення суду першої інстанції в частині задоволення позову про визнання спірного будинковолодіння спільною сумісною власністю подружжя, визнання недійсним договору дарування житлового будинку в його Ѕ частині, визнання за ОСОБА_2 право власності на Ѕ частину будинковолодіння та про залишення Ѕ частини будинковолодіння за ОСОБА_4 скасовано та ухвалено нове рішення про відмову в задоволенні позову в цій частині. Змінено рішення суду першої інстанції в частині розподілу судових витрат. В решті судове рішення залишено без змін.

У касаційній скарзі ОСОБА_2 просить оскаржуване судове рішення скасувати, залишити в силі рішення суду першої інстанції, мотивуючи свої доводи порушенням судом норм матеріального та процесуального права.

У відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Із матеріалів касаційної скарги та оскаржуваного судового рішення вбачається, що скарга є необґрунтованою і наведені в ній доводи не дають підстав для висновків щодо незаконності та неправильності зазначеного судового рішення.

Керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

Відмовити ОСОБА_2 у відкритті касаційного провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, третя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - приватний нотаріус Рябий Павло Миколайович, про визнання права власності на спільне майно, розподіл спільного майна подружжя, визнання договору дарування будинковолодіння недійсним.

Додані до скарги матеріали повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду

цивільних і кримінальних справ В.О.Савченко