Дата документу Справа №
Апеляційний суд Запорізької області
Єдиний унікальний №320/8303/14 Головуючий у 1 інстанції: Колодіна Л.В.
Провадження № 22-ц/778/5033/15 Суддя-доповідач: Кримська О.М.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 листопада 2015 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Запорізької області у складі:

Головуючий Кримська О.М.,

Судді Подліянової Г.С.

Дашковської А.В.

При секретарі Мельник З.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу

за апеляційною скаргою ОСОБА_3, ОСОБА_4

на рішення Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 07 липня 2015 року у справі за позовом публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И Л А :

У серпні 2014 року ПАТ «Дельта Банк» звернулося до суду із вказаним позовом, в який в подальшому вносили уточнення та обґрунтовували тим, що 30 вересня 2008 року між ТОВ «Український промисловий банк» та відповідачем ОСОБА_3 був укладений кредитний договір № 201-0111004/ФКВ-08, згідно з умовами якого позивач надав ОСОБА_3 кредитні кошти в розмірі 100 000 доларів США з розрахунку 15,8 % річних за весь час фактичного користування кредитом на строк з 30.09.2008 року по 29.09.2023 року, з метою кредитування - на споживчі цілі.

Виконання відповідачем ОСОБА_3 зобов'язань за кредитним договором забезпечено порукою відповідно до укладеного Договору поруки № 201-0111004/Zфпор-08 від 30 вересня 2008 року між TOB «Український промисловий банк» та ОСОБА_4, ОСОБА_3, згідно з яким ОСОБА_4 поручилася перед позивачем за виконання ОСОБА_3 зобов'язань за кредитним договором № 201-0111004/ФКВ-08 від 30 вересня 2008 року. Відповідальність ОСОБА_4 настає у випадку невиконання (неналежного виконання) ОСОБА_3 зобов'язань за договором. ОСОБА_3 та ОСОБА_4 несуть перед позивачем солідарну відповідальність, а ОСОБА_4 відповідає перед позивачем у тому ж обсязі, що і ОСОБА_3.

30.06.2010 року між TOB «Укрпромбанк», AT «Дельта Банк» та Національним банком України було укладено Договір про передачу активів та кредитних зобов'язань ТОВ «Укрпромбанку» на користь AT «Дельта Банку».

Таким чином, ПАТ «Дельта Банк» набуло право вимоги за кредитним договором № 201-0111004/ФКВ-08 від 30 вересня 2008 року.

ОСОБА_3 умови кредитного договору належним чином не виконував, про що неодноразово повідомлявся в тому числі й шляхом направлення письмової вимоги про виконання зобов'язань згідно умов кредитного договору. Однак зобов'язання не виконуються, у зв'язку з чим, станом на 16.07.2014 року виникла заборгованість в сумі 508 674 грн. 94 коп., з яких: тіло кредиту - 468 871 грн. 11 коп., відсотки - 39 803 грн. 83 коп..

Посилаючись на вказані обставини ПАТ «Дельта Банк» просило суд стягнути солідарно з ОСОБА_3, ОСОБА_4 на користь ПАТ «Дельта Банк» заборгованість за кредитним договором в сумі 508 674 грн. 94 коп., стягнути солідарно з ОСОБА_3, ОСОБА_4 на користь ПАТ «Дельта Банк» судовий збір у розмірі 3 654 грн..

Рішенням Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 07 липня 2015 року позов задоволено.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на користь ПАТ «Дельта Банк» заборгованість за кредитним договором № 201-0111004/ФКВ-08 від 30 вересня 2008 року в розмірі 508 674 грн. 94 коп., з яких: тіло кредиту - 468 871 грн. 11 коп., відсотки - 39 803 грн. 83 коп..

Стягнуто солідарно з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на користь ПАТ «Дельта Банк» витрати за оплату судового збору в розмірі 3 654 грн..

Не погоджуючись із рішенням суду ОСОБА_3, ОСОБА_4 подали апеляційну скаргу, в якій посилаючись на неповне з'ясування судом першої інстанції обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд вважав доведеними, просять рішення суду першої інстанції скасувати, ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі.

Представник позивача та відповідачі в судове засідання суду апеляційної інстанції не з'явилися, повідомлені про місце та час розгляду справи у відповідності до вимог ст.ст. 74, 76 ЦПК України, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення (судової повістки), причин неявки в судове засідання не повідомили, будь - яких письмових клопотань, у тому числі і про перенесення розгляду справи, від них не надходило. (а.с.247-249).

Відповідачі ОСОБА_3 та ОСОБА_4 приймають участь в судовому засіданні через свого представника - ОСОБА_5

З огляду на вищевикладене та у відповідності до ст.ст. 303-1, 305 ЦПК України, судова колегія ухвалила розглядати справу за відсутності учасників апеляційного розгляду, які не прибули в судове засідання.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю - доповідача, пояснення представника відповідачів ОСОБА_5, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Встановлено, що 30 вересня 2008 року між ТОВ «Український промисловий банк» та ОСОБА_3 був укладений кредитний договір №201-0111004/ФКВ-08, згідно з умовами якого ОСОБА_3 отримав кредит у сумі 100 000 доларів США під 15,8% річних з кінцевим терміном повернення кредиту та процентів за ним - 29 вересня 2023 року. Погашення кредиту здійснюється позичальником щомісячно частинами в розмірі не менш як 555,56 доларів США по 20 число включно кожного місяця, наступного за місяцем отримання кредиту, відповідно до додатку № 1, який є невід'ємною частиною договору кредиту (а.с.6-14).

На забезпечення виконання кредитного договору, 30 вересня 2008 року між ТОВ «Український промисловий банк» та ОСОБА_4, ОСОБА_3 був укладений договір поруки № 201-0111004/Zфпор-08, згідно з умовами якого поручитель поручається перед кредитором за виконання боржником зобов'язань за кредитним договором, відповідальність поручителя настає у випадку невиконання (неналежного виконання) боржником зобов'язань за кредитним договором, поручитель і боржник несуть перед кредитором солідарну відповідальність, поручитель відповідає перед кредитором в тому ж обсязі, що і боржник, включаючи повернення кредиту, сплату процентів, штрафних санкцій та відшкодування збитків (а.с.15).

30 червня 2010 року між ТОВ «Український промисловий банк», ПАТ «Дельта Банк» та Національним банком України укладено договір про передачу Активів та Кредитних зобов'язань «Укрпромбанк» на користь «Дельта Банк», відповідно до умов якого ПАТ «Дельта Банк» набуло права вимоги по кредитному договору №201-0111004/ФКВ-08 від 30.09.2008 року (а.с.25-30).

Згідно зі ст. 512 ЦК України кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), згідно зі ст. 514 вказаного Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав.

Відповідно до п. 1 ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов'язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.

У липні 2014 року кредитор направив досудову вимогу боржнику ОСОБА_3 і поручителю ОСОБА_4 про погашення простроченої (поточної) заборгованості станом на 16.07.2014 року (а.с.20-24).

Оскільки відповідачі свої зобов'язання належним чином не виконали, ПАТ «Дельта Банк» звернувся до суду із позовом про солідарне стягнення з боржника та поручителя достроково суми заборгованості за кредитним договором №201-0111004/ФКВ-08 від 30.09.2008 року станом на 16.07.2014 року в загальному розмірі 508 674,94 грн., яка складається із: заборгованості за кредитом - 40 012,65 доларів США, що згідно курсу НБУ складає 468 871,11 грн., заборгованості за відсотками - 3 396,79 грн., що згідно курсу НБУ складає 39 803,83 грн. (а.с.191).

Задовольняючи позовні вимоги та стягуючи в солідарно з боржника ОСОБА_3 та поручителя ОСОБА_4 заборгованість за кредитним договором, суд першої інстанції повно і всебічно дослідив обставини справи, пояснення та заперечення сторін, дав належну оцінку всім наданим суду доказам у їх сукупності та дійшов до правильного висновку про те, що позичальник неналежним чином не виконував зобов'язання за кредитним договором, внаслідок чого утворилась прострочена заборгованість по сплаті процентів, тому банк згідно умов кредитного договору ( п.6.2 Договору) скористався своїх правом вимагати дострокового повного повернення кредиту за кредитним договором №201-0111004/ФКВ-08 від 30.09.2008 року в загальній сумі 508 674,94 грн.

Судове рішення в цій частині відповідає вимогам ст.ст. 526, 530, 553, 554, 610, 612, 1054 ЦК України, підстав для його скасування колегія суддів не вбачає.

Доводи апеляційної скарги про наявність переплати за кредитним договором та відсутність заборгованості перед банком на час звернення до суду із позовом є неспроможними.

Факт заборгованості за кредитним договором, його розмір підтверджуються належними і допустимими письмовими доказами, а саме розрахунком суми заборгованості, наданим ПАТ «Дельта Банк» на виконання ухвал Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 16 квітня 2015 року та від 14 травня 2015 року (а.с.180, 187, 191, 195), із якого вбачається, що з моменту переходу права вимоги до нового кредитора з 01.07.2010 року по 01.07.2014 року було нараховано відсотків на поточну суму заборгованості - 28 134,64 доларів США, а сплачено відсотків - 24 737,85 доларів США, отже заборгованість за відсотками складає 3 396,79 доларів США (а.с.191).

Наявність боргу за кредитним договором та розрахунок, наданий банком, відповідачами не спростовані та не надані ані суду першої інстанції ані суду апеляційної інстанції належні та допустимі докази про виконання ними умов вищеназваного кредитного договору, які б відповідно до вимог ст.. 599 ЦК України свідчили про припинення зобов'язання його виконанням, проведеним належним чином.

Посилання апелянта на неправильність нарахування позивачем відсотків за кредитом, являються неспроможними.

За умовами договору (п. 2.4, 2.5 кредитного договору) повернення кредиту здійснюється щомісячно частинами в розмірі не менш як 555,56 грн. по 20 (двадцяте) число (включно) кожного місяця, починаючи з місяця, наступного за місяцем отримання кредиту. Шляхом безготівкового перерахування коштів на позичковий рахунок позичальника та /або шляхом внесення готівки до каси банку.

Відповідно до п.п.1.5, 2.6, 2.7 кредитного договору, проценти за користування Кредитом нараховуються у валюті кредиту за період з дня його надання до дня його повернення. Проценти нараховуються щомісячно на фактичну заборгованість по Кредиту за період з першого по останній день кожного календарного місяця. Нараховані проценти сплачуються позичальником у валюті кредиту по 20 (двадцяте) число (включно) кожного наступного місяця, що слідує за місяцем нарахування процентів та одночасно з остаточним поверненням кредиту, шляхом внесення готівкових коштів в касу банку або шляхом безготівкового перерахування з поточного рахунку позичальника.

Згідно із п. 6.2 кредитного договору, банк має право вимагати дострокового повного повернення кредиту, сплати процентів, комісій, штрафних санкцій та інших платежів, передбачених цим договором, а також відшкодування збитків, завданих банку внаслідок невиконання або неналежного виконання позичальником та/або його поручителями (заставодавцями, гарантами, поручителями, майновими поручителями) умов цього Договору та/або договорів, укладених у забезпечення виконання Позичальником зобов'язань за цим Договором, а Позичальник зобов'язаний протягом 30 (тридцяти) календарних днів з дати отримання Позичальником відповідної вимоги від банку (а у випадку передбаченому п. 4.2.5. не пізніше наступного робочого дня) повернути суму заборгованості по Кредиту, що залишилась, сплатити проценти, комісії, штрафні санкції, інші платежі за цим Договором

До того ж, представник відповідачів суду апеляційної інстанції пояснив, що звірку здійснених платежів за кредитним договором не здійснювалось, оскільки у боржника не збереглася частина квитанцій. Клопотання про признання судової експертизи з метою визначення правильності здійсненого банком розрахунку щодо суми заборгованості за кредитним договором ним не заявлялось.

Твердження апеляційної скарги про те, що банком порушено п. 4.2.5 умов кредитного договору та п.4 умов договору поруки, оскільки вимога про наявність заборгованості позичальника за кредитним договором не направлялась ані поручителю ані позичальнику, є безпідставними.

Матеріалах справи містяться досудові вимоги від 18.07.2014 року, які ПАТ «Дельта Банк» направив боржнику ОСОБА_3 і поручителю ОСОБА_4 про погашення простроченої (поточної) заборгованості станом на 16.07.2014 року та Реєстр № 21.07.2014 року поштових відправлень з відміткою пошти про прийняття цих поштових відправлень та копія квитанції (а.с.20-24).

Крім того, як роз'яснено у п.24 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 30.03.2012 ( із змінами та доповненнями) «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» - пред'явленням вимоги до поручителя є як направлення/вручення йому вимоги про погашення боргу (залежно від умов договору), так і пред'явлення до нього позову.

Інших доводів та будь - яких інших належних та допустимих доказів для спростування висновків суду першої інстанції, передбачених статтями 57,58,59 ЦПК України, які б мали доказове значення та заслуговували на увагу, чи порушень норм процесуального права, які можуть бути підставою для скасування або зміни рішення, відповідно до ч. 3 ст.309 ЦПК України, апелянтом не представлено таапеляційна скарга не містить.

Разом з тим, суд першої інстанції, ухвалюючи рішення в частині розподілу судових витрат та стягуючи солідарно з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на користь позивача суму сплаченого судового збору у розмірі 3654 грн., не врахував положення ч.1 ст. 88 ЦПК України, відповідно до яких при повному задоволенні позову майнового характеру до кількох відповідачів судові витрати, понесені позивачем, відшкодовуються ними пропорційно розміру задоволених судом позовних вимог до кожного з відповідачів.

Відповідно до роз'яснень, наданих у п.35 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 10 від 17 жовтня 2014 року (із змінами та доповненнями) «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» - солідарне стягнення суми судових витрат законом не передбачено.

У зв'язку з викладеним, рішення суду в частині розподілу судових витрат шляхом солідарного стягнення з відповідачів на користь ПАТ «Дельта Банк», сплаченого судового збору у розмірі 3654 грн. на підставі п. 4 ч. 1 ст. 309 ЦПК Україні підлягає зміні, стягнувши з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на користь ПАТ «Дельта Банк» судовий збір по 1827 грн. з кожного, що в загальній сумі складає 3654 грн.

Керуючись ст.ст. 307, 309, 313, 314, 316, 317 ЦПК України, судова колегія

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3, ОСОБА_4 задовольнити частково.

Рішення Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 07 липня 2015 року у цій справі в частині солідарного стягнення судових витрат змінити:

«Стягнути з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на користь публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» судовий збір по 1827 грн. з кожного, в загальній сумі 3654 грн.

В іншій частині рішення суду залишити без змін».

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржено протягом двадцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий:

Судді: