_________________________________________________________________________________________________________________________
Провадження № 2/520/4408/15
УХВАЛА

про відмову у забезпеченні позову

18 серпня 2015 року м. Одеса

Київський районний суд м. Одеси в складі:

головуючого судді Прохорова П.А.,

при секретарі Бондаренко О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі заяву представника позивача про застосування заходів забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 Георгійвича до ОСОБА_2, ТОВ "Фінансова Компанія "Профкредіт", про визнянн договру недійсним,

встановив:

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом у якому просить суд визнати недійсним договір про відступлення права вимоги за договором іпотеки, укладений між ТзОВ «ФК «Профкредит» та ОСОБА_2, та посвідчений 29.05.2015 року ПН Київського міського нотаріального округу ОСОБА_3 за реєстровим номером 794.

22.07.2015 року було відкрито провадження у справі.

В подальшому позивач звернувся до суду з заявою про застосування заходів забезпечення позову, що була передана головуючому судді 18.08.2015 року.

Так, позивач просив суд постановити ухвалу, якою заборонити Реєстраційній службі Одеського міського управління юстиції вчиняти будь-які дії, повязані з реєстрацією прав на нерухоме майно житловий будинок та земельну ділянку за адресою: м. Одеса, вул. Собінова, 20, які належать на праві власності ОСОБА_4, оскільки таке майно є предметом договору іпотеки, про відступлення прав вимоги за яким розглядається спір, та теперішній кредитор заявив про намір задоволення своїх вимог за рахунок такого предмету іпотеки, та у такому випадку виконання рішення у цій справі, у випадку задоволення позовних вимог, буде істотним чином ускладнено.

Відповідно до ч. 1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа, без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі.

Сторони в судове засідання не викликались.

Суд, проаналізувавши матеріали справи, встановив наступні обставини:

Відповідно до ч.ч.1-3 ст.151 ЦПК України, суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити, передбачені цим кодексом, заходи забезпечення позову. У заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено причини, у звязку з якими потрібно забезпечити позов, вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності, а також інші відомості, потрібні для забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Відповідно до положень ст. 10, 11, 57-60 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін та в межах і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, при цьому сторони мають право обґрунтовувати належність конкретно доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень та зобовязані довести перед судом ті обставини, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень.

Пленум Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» № 9 від 22 грудня 2006 року у п.4 розяснив, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; зясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Так, у провадженні суду перебуває спір про визнання договору про відступлення права вимоги за іпотечним договором недійсним. Дійсно, предметом іпотеки за вказаним іпотечним договором є житловий будинок та земельна ділянка за адресою: м. Одеса, вул. Собінова, 20, однак безпосередньо договір іпотеки сторонами не оскаржується. Разом з тим до матеріалів справи не долучено жодних належних відомостей чи доказів про конкретні наміри іпотеко держателя на звернення стягнення заборгованості на предмет іпотеки, а Заява (про усунення порушень), на яку посилається позивач, має неконкретизований та застережний характер.

Таким чином суд доходить висновку про те, що з наданих позивачем суду відомостей та доказів встановити обставини, встановлення яких є обовязковим, згідно зазначених розяснень Верховного Суду України, можливим не вбачається, а тому заява позивача про застосування заходів забезпечення позову вбачається передчасною та не обґрунтованою, а отже задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 57-60, 151 153, 208-210 ЦПК України, суд -

ухвалив:

У задоволенні заяви про застосування заходів забезпечення позову відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя П.А. Прохоров