Провадження № 2/127/7610/15
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

25 листопада 2015 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області

в складі головуючого судді Гриневича В.С.,

при секретарі Малику О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Вінниці цивільну справу № 127/25500/15-ц за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до Вінницького міського суду Вінницької області з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів.

Позов мотивований тим, що у 2003 році сторони зареєстрували шлюб у відділі реєстрації актів цивільного стану Вінницького міського управління юстиції Вінницької області, який було розірвано рішенням Вінницького міського суду Вінницької області.

Від шлюбу сторони мають спільну дитинну - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає разом з позивачем та знаходиться на її утриманні.

Угоди про добровільну сплату аліментів між сторонами досягнуто не було, хоча після фактичного припинення шлюбних відносин відповідач постійно обіцяв надавати позивачу матеріальну допомогу на утримання та виховання їхнього неповнолітнього сина, однак відповідач гроші надає невеликими сумами та не регулярно.

За наявною у позивача інформацією, відповідач проходить службу в батальйоні спеціального призначення УМВС України у Вінницькій області «Вінниця» за контрактом та отримує непоганий заробіток.

Однак, в теперішній час позивач разом з дитиною опинилася у край важкому матеріальному стані, так як остання працює вчителькою, та отримує не дуже велику заробітну плату, в силу чого позивач вирішила звернутись до суду та просить стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3, у розмірі 1/3 частини від всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно до досягнення дитиною повноліття, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку.

Позивач у судове засідання не зявилась, однак звернулася до суду із заявою, у якій зазначила, що позов підтримує в повному обсязі та просить суд розгляд справи провести за її відсутності.

Відповідач у судове засідання не зявився, проте звернувся до суду із заявою, у якій зазначив, що позов визнає у повному обсязі та просить суд розгляд справи провести за його відсутності.

Згідно з ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалось у звязку з неявкою в судове засідання осіб, які беруть участь у справі.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову виходячи з наступного.

Матеріалами справи встановлено, що 27 жовтня 2010 року сторони розірвали шлюб у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Вінницького міського управління юстиції Вінницької області, про що зроблено відповідний актовий запис за № 1190, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу серії 1-АМ № 064081, виданого 27 жовтня 2010 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Вінницького міського управління юстиції Вінницької області.

Відповідно до свідоцтва про народження серії 1-АМ № 198180, виданого 22 липня 2003 року міським відділом реєстрації актів громадянського стану управління юстиції Вінницької області, ОСОБА_2 являється батьком ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Як вбачається з довідки про склад сімї та реєстрацію № 6701, виданої ТОВ «ЖЕО» 23.10.2015 року, ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 та її неповнолітній син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстровані та проживають за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4. (а.с. 5)

Згідно довідки про доходи від 03.11.2015р., ОСОБА_1 працює НВК школа-гімназія № 30 на посаді вчителя 1-4 класів, загальна сума її доходу за період з 01.05.2015р. по 31.10.2015р. становить 18289,44 грн.

Згідно ст. 180 СК України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом позивач та відповідач не знаходять спільної згоди щодо форми та розміру утримання дитини.

Пленум Верховного Суду у п. 17 постанови №3 від 15.05.2006р. «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», розяснив, що за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом.

Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Згідно ч. 1 ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Однак судом встановлено, що відповідач проходить службу в батальйоні спеціального призначення УМВС України у Вінницькій області «Вінниця» за контрактом та має регулярний дохід, тому розмір аліментів слід визначити у частці від його заробітку (доходу).

Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу (ч.2 ст. 182 СК України).

При визначенні суми стягнення аліментів суд враховує вікову категорію неповнолітньої дитини та звичайні потреби дитини. Крім того суд враховує, що відповідач є фізично здоровою людиною працездатного віку, має постійну роботу і стабільний заробіток, інших утриманців не має, а відтак має можливість надавати матеріальну допомогу неповнолітній дитині.

Разом з тим, відповідно до ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.

Згідно з ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Таким чином, з огляду на вищевикладене та беручи до уваги визнання відповідачем позову, суд вважає за можливе позов задовольнити, стягнувши з відповідача на користь позивача аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3, у розмірі 1/3 частини від всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно до досягнення дитиною повноліття, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку.

Згідно з ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Отже, з відповідача слід стягнути на користь держави 487,20 грн. судового збору.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 75, 84, 174, 180, 181, 182, 183, 191 СК України, ст.ст.10, 60, 88, 174, 212-215, 218 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_6, аліменти на користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку починаючи з 05 листопада 2015 року до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_6, на користь держави судовий збір у розмірі 487,20 грн.

Рішення суду в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Вінницької області через Вінницький міський суд Вінницької області. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повний текст рішення виготовлено 26.11.2015р

Суддя: