Справа № 211/3822/13-ц
Провадження № 2/211/222/15
Р і ш е н н я

і м е н е м У к р а ї н и

16 квітня 2015 року Довгинцівський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді Ткаченко С.В.

при секретарі Жуковій А.С.

за участі представника позивача ( відповідача ) КПТМ «Криворіжтепломережа» ОСОБА_1

відповідача ( позивача ) ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі цивільну справу за позовом Комунального підприємства теплових мереж «Криворіжтепломережа» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості по оплаті за опалення і гаряче водопостачання, та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до Комунального підприємства теплових мереж «Криворіжтепломережа» про стягнення матеріальних збитків та моральної шкоди, суд, -

В С Т А Н О В И В:

КПТМ «Криворіжтепломережа» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості по оплаті за опалення і гаряче водопостачання, вказавши, що відповідачу щомісячно поставлялися теплова енергія та гаряче водопостачання, за яку відповідач оплату здійснював не в повному обсязі і за період з 01.10.2008 р. по 01.12.2010 р. має заборгованість в сумі 1694,20 грн.

У відповідності зі ст.ст. 67,68, 162 ЖК України відповідач зобов'язаний вносити оплату за отриману теплову енергію згідно особового рахунку та встановлених тарифів. Відповідачу щомісяця поставлялася позивачем теплова енергія і гаряче водопостачання, за що плата нараховувалась по тарифам, встановленими рішеннями виконавчого комітету Криворізької міської Ради № 53 від 17.01.2008 р., № 584 від 13.08.2008 р, №822 від 26.11.2008 р. Відповідач оплату за отриману теплову енергію і гаряче водопостачання не здійснював, у звязку з чим позивач був змушений звернутися до суду з заявою про видачу судового наказу за період з 01.10.2008 р. по 01.12.2010 р. на суму 1694,20 грн., але на підставі ст.105-1 ЦПК України, за заявою боржника судовий наказ 14.04.2011 р. скасовано.

Просять суд стягнути з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача суму боргу по оплаті за постачання теплової енергії в розмірі 1694,20 грн. та судовий збір в розмірі 229,40 грн. 25 листопада 2014 року КПТМ «Криворіжтепломережа» позовні вимоги уточнили, просили стягнути з відповідача ОСОБА_2 суму боргу по оплаті за постачання теплової енергії за період з 01.10.2008 р. по 01.10.2014 р. у розмірі 2172,55 грн. та судовий збір у розмірі 229,40 грв.

07 жовтня 2014 року ОСОБА_2 звернувся до суду з зустрічним позовом про стягнення матеріальних збитків та моральної шкоди, вказавши, що вважає позов КПТМ «Криворіжтепломережа» про стягнення з нього заборгованості по оплаті за опалення та гаряче водопостачання таким, ще не відповідає дійсності та вимогам закону, а саме, судом 14.04.2011 року було скасовано судовий наказ за заявою КПТМ «Криворіжтепломережа» від 25.02.2011р., видача судового наказу не є підставою для переривання строку позовної давності, відповідно до ч. 3 ст. 263 ЦК України з дня припинення обставин, що були підставою для зупинення перебігу позовної давності, перебіг позовної давності продовжується з урахуванням часу, що минув до його зупинення. Періодичні платежі, які він здійснював відповідно ч. 3 ст. 162 ЖКУ і п. 19 постанови КМУ № 630 від 21.07.2005 р. за травень, червень 2009 р. і лютий, квітень 2010 р. не можуть свідчити про визнання ним боргу, що також не перериває перебіг строку позовної давності за вказаними платежами за травень, червень 2009 р. і лютий, квітень 2010 р., а також і по інших місяцях, тому його дії щодо сплати періодичних платежів не можуть бути підставою для переривання строку позовної давності по іншим платежам. Крім того, ним отримано позовну заяву 09.07.2013 року, тому згідно ст. 261 ЦК України період заборгованості складає з 09.07.2010 р. по 01.12.2010 р. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 19 Закону України «Про житлові комунальні-послуги» відповідач по зустрічному позову може предявити свої вимоги в судовому порядку лише у разі порушення умов договору про надання комунальних послуг, однак таки договір між ним та відповідачем відсутній. Ним , відповідачем за первісним позовом було понесено матеріальний збиток, а саме витрачено кошти по оплаті за судовий збір з розгляду справи в судах апеляційної та касаційної інстанції в розмірі 313,32 грн., які він просить стягнути з КПТМ «Криворіжтепломережа». Крім того, просить визнати позовну заяву КПТМ «Криворіжтепломережа» до нього неправомірною та відхилити її та стягнути з відповідача судові витрати та моральну шкоду в розмірі 5 000 грн., оскільки він витрачав свій вільний час на юридичні консультації, вивчення нормативних актів, змушений був змінити свій спосіб життя та був позбавлений нормального відпочинку .

В судовому засіданні представник позивача ( відповідача ) ОСОБА_1 на задоволенні уточнених вимог наполягав з підстав, викладених в уточненій позовній заяві, просив позовні вимоги КПТМ «Криворіжтепломережа» задовольнити у повному обсязі, у задоволенні зустрічної позовної заяви відмовити, надали письмове заперечення на зустрічну позовну заяву.

Відповідач ( позивач ) ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги до КПТМ " Криворіжтепломережа" підтримав, посилаючись на обставини, викладені у зустрічній позовній заяві. Позов до нього про стягнення комунальних платежів не визнав з тих же підстав. Просив застосувати позовну давність.

Вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов КПТМ " Криворіжтепломережа " підлягає задоволенню, а в задоволенні позову ОСОБА_2 необхідно відмовити виходячи з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що відповідач ОСОБА_2 зареєстрований та проживає в ІНФОРМАЦІЯ_1 з 04.11.1995 року (а.с. 16 відомості адресно - довідкового підрозділу ГУДМС УДМС України).

Заборгованість відповідача ОСОБА_2 по оплаті за опалення та гаряче водопостачання за період з 01.10.2008 р. по 01.10.2014 р. складає 2172,55 грн. (а.с.139 - розрахунок).

Між позивачем та відповідачем виникли правовідносини по наданню, з одного боку, та споживанню, з іншого боку, комунальних послуг по центральному опаленню та підігріву гарячої води, які врегульовано Законом України «Про житлово-комунальні послуги», Законом України «Про теплопостачання». Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої, води і водовідведення, які затверджені Постановою КМУ України №630 від 21.07.2005 року.

Ст. ст. 20, 21 Закону України від 24.06.2004р. «Про житлово-комунальні послуги» відповідно до яких власник або споживач, зобов'язаний укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, оплачувати надані житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом та інше.

Споживач може відмовитися від укладення договору надання житлово - комунальних послуг, зокрема договору про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, лише в разі відмови від користування такими послугами, а не через непогодження сторонами умов такого договору.

Оскільки відповідач не відмовився від користування послугами з опалення та гарячого водопостачання, суд вважає, що між позивачем та відповідачем виникли правовідносини фактичного користування послугами, які надаються позивачем відповідачу підлягають та регулюванню нормами Житлового кодексу України, що також узгоджується Законом України «Про житлово-комунальні послуги», Законом України «Про теплопостачання», Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, лід затверджені Постановою КМУ України №630 від 2,1.07.2005 року.

Відповідно до ст. 67 Житлового кодексу України плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами.

Відповідно до ч.1 ст. 151 Житлового кодексу України, громадяни, які мають у приватній власності жилий будинок (квартиру), зобовязані забезпечувати його схоронність, провадити за свій рахунок поточний і капітальний ремонт, утримувати в порядку придомову територію.

Відповідно до ст. 162 Житлового кодексу України плата за користування жилим приміщенням в будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, встановлюється угодою сторін.

Плата за комунальні послуга береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами.

Строки внесення квартирної плати і плати за комунальні послуги визначаються угодою сторін. Наймач зобов'язаний своєчасно вносити квартирну плату і плату за комунальні послуги.

Обов'язок спожива оплатити надані послуги встановлено ст. 19 Закону України «Про теплопостачання».

Частиною 1 ст. 32 Закону "Про житлово-комунальні послуги" встановлено, що плата за послуги нараховується щомісячно.

Пунктом 18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630 (із змінами), передбачено, що розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлено іншого строку.

Згідно з п.5 ч.3 ст. 20 Закону України «Про житлово - комунальні послуги» споживач зобовязаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Відповідно до ч.2 ст. 32 Закону України «Про житлово - комунальні послуги» розмір плати за комунальні послуги розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку.

Відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» до повноважень органів місцевого самоврядування відноситься встановлення цін (тарифів) на житлово - комунальні послуги, норм споживання та якості житлово-комунальних послуг.

Згідно із ч. 3 ст. 31 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» органи місцевого самоврядування затверджують ціни (тарифи) на житлово-комунальні послуги в розмірі економічно обґрунтованих витрат на їх виробництво.

Згідно ст. 144 Конституції України, ст. 73 Закону України «Про місцеве самоврядування» - рішення органів місцевого самоврядування прийняті в межах їх повноважень, є обов'язковими до виконання на відповідній території.

Рішеннями Криворізької міської ради № 53 від 17 01 2008 р., № 584 від 13 08 2008 р, №822 від 26.11.2008 р. затверджено тарифи на послуги теплопостачання в м. Кривому Розі»

За період з 01.10.2008 року по 01.10.2014 р. КПТМ «Криворіжтепломережа» відповідачу ОСОБА_2 надавались послуги з опалення та гарячого водопостачання, однак ОСОБА_2 за надані послуги кошти сплачував не в повному обсязі, внаслідок чого утворилася заборгованість з їх оплати на суму 2172,55 грн.

ОСОБА_2 заявив клопотання про застосування позовної давності , вважає, що КПТМ " Криворіжтепломережа" пропустили 3-и річний строк наданий для звернення з позовом до суду. Однак таку позицію суд вважає не обгрунтованою з огляду на наступне .

Згідно ст.256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Відповідно ст. 257 ЦК України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Перебіг позовної давності переривається вчинення особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу і позовна давність переривається у разі пред'явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимог, право на яку має позивач ( ч.ч. 1,2 ст. 264 ЦК України). Після переривання перебіг позовної давності починається заново.

Враховуючи викладене, подання заяви про видачу судового наказу перериває позовну давність.

КПТМ " Криворіжтепломережа " зверталися до суду в лютому 2011 року з заявою про видачу судового наказу про стягнення заборгованості з ОСОБА_2 за період з 01 10 2008 року по 01 12 2010 рік, але за заявою боржника судовий наказ від 25 02 2011 року було 14 квітня 2011 року скасовано ( л.с. 5 копія ухвали).

Судовий наказ відповідно до частини першої статті 95 ЦПК України є особливою формою судового рішення про стягнення з боржника грошових коштів або витребування майна за заявою особи, якій належить право такої вимоги.

Ураховуючи те, що судовий захист права КПТМ "Криворіжтепломережа" на стягнення грошових коштів за надані послуги може бути реалізовано як у позовному провадженні, так і шляхом видачі судового наказу як особливої форми судового рішення, подання заяви про видачу судового наказу в порядку, передбаченому розділом ІІ ЦПК України, перериває перебіг строку позовної давності.

Відповідно до Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 23.12.2011 року № 14 «Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження»- наказне провадження є самостійним і спрощеним видом судового провадження у цивільному судочинстві при розгляді окремих категорій справ, у якому суддя в установлених законом випадках за заявою особи, якій належить право вимоги, без судового засідання і виклику стягувача та боржника на основі доданих до заяви документів видає судовий наказ, який є особливою формою судового рішення.

Відповідно до вищезазначеної Постанови, строк позовної давності необхідно застосовувати з урахуванням звернення КПТМ «Криворіжтепломережа» з заявою про видачу судового наказу. Строк позовної давності переривався подією - зверненням КПТМ "Криворіжтепломережа" із заявою про видачу судового наказу та видачею судового наказу . Враховуючи, що КПТМ звернулися до суду у лютому 2011 року, але так як заборгованість утворилась з жовтня 2008 року, то і строки позовної давності не порушено.

Вищезазначене спростовує заявлені вимоги ОСОБА_2 щодо застосування строку позовної давності, тому його заперечення в цій частині суд до уваги не приймає.

Посилання відповідача ОСОБА_2 на відсутність між сторонами спору договору про надання комунальних послуг з опалення та гарячого водопостачання судом до уваги не приймається, оскільки ОСОБА_2 як споживач отримує від виконавця КПТМ «Криворіжтепломережа» житлово-комунальні послуги та відповідно сплачує кошти за їх користування, тобто споживач знаходиться у фактичних договірних відносинах із виконавцем. Отже обидві сторони у цих відносинах мають певні права та обовязки, а саме, виконавець зобовязаний надавати споживачеві якісні житлово-комунальні послуги, а споживач зобовязаний сплачувати за отримані послуги. ОСОБА_2 не заперечувався факт надання позивачем послуг з теплопостачання, а отже на нього законом покладено обовязок по сплаті наданих послуг.

Відповідно до ст. 10, 60 ЦПК України встановлено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно ст. 12 ЦК України особа здійснює свої цивільні права вільно, на власний розсуд.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених ними вимог і на підставі поданих ними доказів.

Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ст. 58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Згідно вимог ч. ч. 1, 2 ст. 179 ЦПК України предметом доказування під час судового розгляду є факти, які обґрунтовують заявлені вимоги і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Для встановлення фактів, які досліджуються письмові та речові докази та інші і вимог.

ОСОБА_2 у зустрічній позовній заяві просить стягнути :

- матеріальні збитки, які складаються з : коштів по оплаті судового збору за розгляд апеляційної скарги в сумі 121,80 грв. , комісії банку у розмірі 3 грв., судового збору за розгляд касаційної скарги у розмірі 170,52 грв. , комісії банку у розмірі 3 грв. витрат на відправлення касаційної скарги у розмірі 7,70 грв., та відповіді на ухвалу у розмірі 7,30 грв., а всього 313,32 грв.

- моральну шкоду у розмірі 5000 грв.

- судові витрати по сплаті судового збору за звернення з зустрічною позовною заявою.

ОСОБА_2 не надано жодного належного та переконливого доказу на підтвердження своїх позовних вимог в частині стягнення моральної шкоди.

При вирішенні питання про відшкодування моральної шкоди, суд керується роз"ясненнями постанови Пленума Верховного Суду України від 31.03.1995 года ( з наступними змінами та доповненнями) «Про судову практику у справах про стягнення моральної ( немайнової) шкоди».

Згідно п.3 вищеназваної постанови під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань чи інших негативних явищ, заподіяних фізичній особі незаконними діями чи бездіяльностю інших осіб.

Разом з тим, у п.4 постанови вказується, що позивач зобов"язаний довести не тільки факт заподіяння моральних страждань, але і пояснити з яких міркувань він виходив, зазначаючи розмір шкоди та якими доказами це підтверджується.

ОСОБА_2 в позовній заяві та під час судового розгляду не надав суду належних доказів наявності моральної шкоди, та не надав доказів причинно - наслідкового зв'язку між діями відповідача та начебто завданою шкодою, не висловив міркування, з яких він виходив, визначаючи суму моральної шкоди , оскільки розмір моральної шкоди повинен бути вмотивованим у відповідності до ст. 23 ЦК України , суд вважає за необхідне в задоволенні позовних вимог про стягнення моральної шкоди відмовити.

Кошти у розмірі 313,32 грв. ОСОБА_2 визначає як матеріальні збитки. Однак такі витрати в розумінні ст. 79 ЦПК України є судовими витратами. І їх стягнення та розподіл між сторонами визначений у ст. 88 ЦПК України .

Відповідно до ст. 88 ЦПК України ( Розподіл судових витрат між сторонами) стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Враховуючи, що позов КТПМ задоволено, у задоволенні позову ОСОБА_2 відмовлено, відсутні підстави для задоволення позовних вимог ОСОБА_2 в частині стягнення судових витрат у розмірі 313,32 грв. та судових витрати по сплаті судового збору за звернення з зустрічною позовною заявою.

На підставі вищевикладеного, керуючись Законом України «Про житлово-комунальні послуги», ст.ст. 67,162 ЖК України, ст.ст.10,60,209,212 , 215 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

позов комунального підприємства теплових мереж "Криворіжтепломережа" до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості по оплаті за опалення і гаряче водопостачання задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 на користь комунального підприємства теплових мереж «Криворіжтепломережа» заборгованість по оплаті за постачання теплової енергії за період з 01.10.2008 р. по 01.10.2014 р. у розмірі 2172 ( дві тисячі сто сімдесят дві ) грв. 55 коп.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 на користь комунального підприємства теплових мереж «Криворіжтепломережа» судовий збір у розмірі 229 (двісті двадцять девять) грв. 40 коп.

В задоволенні вимог ОСОБА_2 до Комунального підприємства теплових мереж «Криворіжтепломережа» про стягнення матеріальних збитків та моральної шкоди відмовити повністю.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Дніпропетровської області через Довгинцівський районний суд м. Кривого Рогу, протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: ОСОБА_3