АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
провадження № 22-ц/796/6506/2015 Головуючий у 1-й інстанції: Лісовська О.В.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 червня 2015 року колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м.Києва в складі:

Головуючого судді Поліщук Н.В.

суддів Білич І.М., Болотова Є.В.

при секретарях Прохоровій В.С., Задорожному А.Г.

за участю відповідачів ОСОБА_1, ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Києві справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2, ОСОБА_1, які діють у своїх інтересах та як законні представники в інтересах малолітнього ОСОБА_3, на рішення Деснянського районного суду м.Києва від 18 березня 2015 року у справі за позовом Комунального підприємства по утриманню житлового господарства "Житлорембудсервіс" Деснянського району м.Києва до ОСОБА_2, ОСОБА_1, малолітнього ОСОБА_3 про виселення,-

ВСТАНОВИЛА:

В грудні 2014 року КП УЖГ «Житлорембудсервіс» Деснянського району м.Києва звернулося до суду з позовом про виселення ОСОБА_2, ОСОБА_1, ОСОБА_3 з житлового приміщення кімнати АДРЕСА_1.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що гуртожиток перебуває у комунальній власності Деснянського району м.Києва і КП УЖГ «Житлорембудсервіс» Деснянського району м.Києва визначено балансоутримувачем цього гуртожитку.

На момент передачі гуртожитку до комунальної власності відповідачі проживали в кімнаті АДРЕСА_2.

13 серпня 2014 року працівниками ЖЕК-304 виявлено факт самовільного заняття відповідачами кімнати АДРЕСА_1, їм вручено припис про звільнення кімнати, проте станом на 12 листопада 2014 року відповідачі не залишили самовільно зайняте приміщення.

З посиланням на неправомірне заняття відповідачами кімнати у гуртожитку, позивач просить їх виселити.

Рішенням Деснянського районного суду м.Києва від 18 березня 2015 року позовні вимоги задоволено, вирішено виселити ОСОБА_2, ОСОБА_1 та ОСОБА_3 з житлового приміщення кімнати АДРЕСА_1.

Не погодившись з ухваленим рішенням, відповідачами подано апеляційну скаргу, у якій просять рішення скасувати.

В апеляційній скарзі посилаються на те, що позивачем не надано доказів на підтвердження, що кімната гуртожитку АДРЕСА_1 є службовим приміщенням; зазначає, що позивач є неналежним, зокрема і з тих підстав, що з 01 березня 2015 року не є балансоутримувачем, оскільки на виконання розпорядження КМДА №270/270 від 09 жовтня 2014 року передав майно, що належить територіальній громаді; кімната гуртожитку АДРЕСА_1 зайнята з дозволу уповноваженого органу; зазначає про дію до 2019 року мораторію на виселення мешканців гуртожитків згідно із Законом України «Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків»; зазначає, що не вирішено питання з надання іншого житлового приміщення у зв»язку із виселенням.

В судовому засіданні відповідачі доводи апеляційної скарги підтримали.

Представник позивача в судове засідання не з»явився, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Відповідно до вимог ст.305 ЦПК України колегія суддів уважає за можливе розглянути справу за відсутності осіб, що не з»явились.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення відповідачів, розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого по справі рішення, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Відповідно до ст.213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що Наглядовою радою з питань розподілу і утримання житла у гуртожитках та використання гуртожитків і прибудинкових територій рішення щодо вселення ОСОБА_2 та його сім'ї у кімнату АДРЕСА_1 не приймалося, що порушує права позивача як балансоутримувача гуртожитку.

Проте, погодитися з такими висновками суду першої інстанції колегія суддів не може, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.128 ЖК Української РСР жила площа в гуртожитку надається за спільним рішенням адміністрації підприємства, установи, організації чи органу кооперативної або іншої громадської організації та відповідного профспілкового комітету .

За змістом ст.129 ЖК Української РСР єдиною підставою для вселення на надану жилу площу є ордер, який видається на підставі рішення про надання жилої площі в гуртожитку.

Судом першої інстанції установлено, що 02 березня 2011 року ЖУ «Лівобережне» ДП «Екос» АТ ХК «Київмвіськбуд» на основі спільного рішення керівництва (адміністрації) профспілкового комітету Філії РБУ ДП «Екос» №2 від 28 лютого 2011 року ОСОБА_2, який працює в РБУ ДП «Екос», виданий ордер №20 на заселення в гуртожиток по АДРЕСА_1 з правом зайняття одного ліжко-місця.

03 листопада 2011 року ОСОБА_2 зареєстрував шлюб з ОСОБА_1, від якого у них ІНФОРМАЦІЯ_1 народився син ОСОБА_3.

Згідно Довідки форми №3 у гуртожитку по АДРЕСА_1 зареєстрований відповідач ОСОБА_2 (з 08 квітня 2011 року) та його малолітній син ОСОБА_3 (з 29 січня 2013 року). Відповідач ОСОБА_1 у гуртожитку не зареєстрована.

12 вересня 2012 року виконавчим органом Київської міської ради (КМДА) видано Розпорядження №1605 "Про безоплатне прийняття відомчого житлового фонду, службового житла, зовнішніх інженерних мереж ПАТ "ХК "Київміськбуд" до комунальної власності територіальної громади м. Києва".

Пунктом 1 вказаного Розпорядження вирішено прийняти безоплатно до комунальної власності територіальної громади м.Києва відомчий житловий фонд та передати до сфери управління районних в м.Києві державних адміністрацій, згідно з Додатком 1.

12 жовтня 2012 року на виконання розпорядження КМДА №1605 від 12 вересня 2012 року Деснянською РДА у м.Києві видано Розпорядження №561 "Про визначення балансоутримувача відомчого житлового фонду ПАТ "ХК "Київміськбуд", яким балансоутримувачем житлового фонду (Додаток 1) та службового житла (Додаток 2) визначено КП УЖГ "Житлорембудсервіс" Деснянського району м.Києва.

13 червня 2013 року Деснянською РДА у м.Києві видано Розпорядження №337 "Про внесення змін до розпорядження Деснянської районної у м.Києві державної адміністрації №151 від 29 березня 2012 року, відповідно до якого гуртожиток по АДРЕСА_1 був закріплений на праві господарського відання за КП УЖГ "Житлорембудсервіс" Деснянського району м.Києва.

13 серпня 2014 року працівниками ЖЕК №304 Деснянського району м.Києва складено Акт про фактичне проживання, відповідно до якого виявлено, що у кімнаті АДРЕСА_1 проживають три особи відповідач ОСОБА_2, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1, відповідач ОСОБА_1, не зареєстрована у гуртожитку, та їх малолітній син ОСОБА_3, 2013 року народження, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1.

Звертаючись до суду з вимогами про виселення, позивач посилається на самовільне зайняття відповідачами спірної кімнати та, обґрунтовуючи вимоги ст..116 ЖК України, просить виселити відповідачів з кімнати АДРЕСА_1

Відповідно до ч.3 ст.116 ЖК Української РСР осіб, які самоправно зайняли жиле приміщення, виселяють без надання їм іншого жилого приміщення.

Відповідно до Примірного положення про гуртожитки, затвердженого постановою Ради Міністрів УРСР від 3 червня 1986 року №208 вселення в гуртожиток провадиться в установленому порядку завідуючим (директором) гуртожитком або працівником, який його заступає, на підставі виданого адміністрацією підприємства, установи, організації ордера. Тому, хто вселяється в гуртожиток, вказується надана жила площа (Пункт 14 Положення).

З матеріалів справи убачається, що відповідачу ОСОБА_2 жила площа в гуртожитку надана на підставі ордеру, він та його неповнолітня дитина зареєстровані за адресою гуртожитку без зазначення кімнати, при цьому відомостей щодо жилої площі, наданої при вселенні ОСОБА_2, матеріали справи не містять.

Відтак, відсутні підстави для виселення відповідачів із кімнати на підставі ч.3 ст.116 ЖК України без надання іншого жилого приміщення.

Висновки суду першої інстанції про те, що відповідачі підлягають виселенню, оскільки наглядовою радою не приймалось рішення про надання цієї кімнати є помилковими, ураховуючи, що відповідно до Положення про наглядову раду з питань розподілу і утримання житла у гуртожитках та використання гуртожитків і прибудинкових територій, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №428 від 28 квітня 2008 року, наглядова рада є постійно діючим органом, що утворюється виконавчим органом місцевої ради з метою здійснення громадського контролю за розподілом і утриманням житла у гуртожитках. Основними завданнями наглядової ради є здійснення громадського контролю за цільовим використанням гуртожитків як цілісних майнових комплексів та прибудинкових територій, дотриманням законодавства з питань розподілу житлових приміщень у гуртожитках, прийняттям рішень щодо приватизації житлових приміщень, встановленням для мешканців гуртожитків тарифів на комунальні послуги та послуги з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій.

Окрім того, 09 жовтня 2014 року Київською міською радою прийнято рішення №270/270 , яким вирішено, зокрема, створити комунальне підприємство "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Деснянського району м.Києва" та віднести його до сфери управління Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації; Комунальному підприємству "Дирекція з управління та обслуговування житлового фонду" Деснянського району м. Києва та комунальному підприємству по утриманню житлового господарства "Житлорембудсервіс" Деснянського району м.Києва передати новоствореному комунальному підприємству "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Деснянського району м.Києва" житловий фонд, який був переданий до сфери управління Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації та знаходиться у них на балансі, а також інше нерухоме та рухоме майно, яке належить до комунальної власності територіальної громади міста Києва та перебуває на їх балансі станом на 01 серпня 2014 року.

На виконання цього рішення 30 січня 2015 року Деснянською районною в м.Києві державною адміністрацією видано розпорядження №48 «Про закріплення на праві господарського відання за КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Деснянського району м.Києва» майна», згідно із яким за КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Деснянського району м.Києва» закріплено на праві господарського відання майно, що перебуває на балансі КП УЖГ «Житлорембудсервіс» Деснянського району м.Києва та вказано цим підприємствам до 15 лютого 2015 року передати майно та оформити акти приймання-передачі.

02 березня 2015 року затверджено Акт приймання-передачі (внутрішнього приміщення) основних засобів, згідно із яким відбулась передача житлового будинку по АДРЕСА_1.

Відтак, є обґрунтованими доводи апеляційної скарги в тій частині, що на час ухвалення рішення у справі КП УЖГ «Житлорембудсервіс» Деснянського району м.Києва не був учасником спірного матеріального правовідношення. При цьому, заяв про залучення до участі у справі як позивача від КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Деснянського району м.Києва» майна» не подавалось.

На зазначені обставини суд першої інстанції уваги не звернув та дійшов помилкового висновку про задоволення позовних вимог.

Відповідно до ст.309 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення є неповне з»ясування судом обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального права.

З огляду на наведене, колегія суддів дійшла висновку про задоволення апеляційної скарги, скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 218, 303, 304, 305, 307, 309, 313, 314, 316, 317 ЦПК України, колегія суддів, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2, ОСОБА_1, які діють у своїх інтересах та як законні представники в інтересах малолітнього ОСОБА_3, задовольнити.

Рішення Деснянського районного суду м.Києва від 18 березня 2015 року скасувати та ухвалити нове про відмову у задоволенні позовних вимог.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий суддя Н.В. Поліщук

Судді І.М. Білич

Є.В. Болотов