Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 червня 2015 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Рівненської області в складі: головуючого судді- Оніпко О.В., суддів - Шеремет А.М., Хилевича С.В.

секретар - Шептицька С.С.

розглянула у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на рішення Костопільського районного суду Рівненської області від 11 березня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів.

Заслухавши доповідача, пояснення осіб, що з'явились у судове засідання, дослідивши матеріали справи і доводи апеляційної скарги, колегія суддів, -

в с т а н о в и л а :

Рішенням Костопільського районного суду Рівненської області від 11.03.2015 р. позов ОСОБА_3 задоволено частково: стягнуто на її користь з ОСОБА_1 неустойку (пеню) на заборгованість за аліментами в сумі 118746 грн. 96 коп. Стягнуто з відповідача на користь позивачки витрати , понесені на сплату нею судового збору у сумі 1210,96 грн. та витрати на правову допомогу у сумі 2600 грн.

В поданій на рішення апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 вказує на його незаконність, оскільки судом неповно з'ясовано обставини, що мають значення для справи. Зазначає, що судом 1-ї інстанції не взято до уваги наданих відповідачем квитанцій про погашення заборгованості за аліментами в 2014 р. на загальну суму 7603,57 грн. та в лютому 2015 р. - на суму 7800,00 грн. Станом на лютий 2015 р. переплата за аліментах за виконавчими листами становить 2010,27 грн., що судом враховано не було, а наданий позивачкою розрахунок нарахування суми неустойки за прострочення сплати аліментів є безпідставним.

Також судом 1-ї інстанції не враховано той факт, що особа на користь якої стягуються аліменти - ОСОБА_4, проживає з відповідачем в належній йому на праві власності будівлі та фактично перебуває на його утриманні. На час ухвалення рішення вона мала постійне місце роботи, позивач ОСОБА_3 є приватним підприємцем і має постійний прибуток, а отже прострочка несплати аліментів не ставила її в скрутне матеріальне становище. Вказує на те, що витрати на оплату правової допомоги є явно завищеними. Просить рішення суду 1-ї інстанції скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги частково : стягнути з ОСОБА_1 неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів в сумі 5000 грн., 350 грн. витрат, пов'язаних з оплатою правової допомоги, 1210,56 грн. відшкодування витрат по оплаті судового збору.

_____________________________________________________________________________________________________

Справа № 564/2658/14-ц Головуючий суддя 1 інстанції: Олійник П.В.

Провадження № 22-ц787/902/2015 Суддя-доповідач : Оніпко О.В.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду 1-ї інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді 1-ї інстанції, колегія суддів приходить до висновку про її часткове задоволення, виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що на підставі рішення Костопільського районного суду від 13.10.2010 р. з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 стягуються аліменти на утримання дочки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 400,00 грн. до досягнення нею повноліття.

Вироком Костопільського районного суду від 26.11.2013 р. у зв»язку із злісним ухиленням ОСОБА_1 від сплати аліментів за вказаним судовим рішенням, останнього визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 164 КК України та призначено покарання у виді обмеження волі строком один рік. На підставі ст. 75 КК України звільнено його від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком один рік.

Крім того, на підставі рішення Костопільського районного суду від 12.12.2012 р. з відповідача на утримання дочки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 стягуються аліменти на період її навчання в розмірі 500 грн. щомісячно, починаючи з 12.11.2012 р. і до 28.02.2014 р. (а.с.6).

17.11.2014 р. ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів за двома виконавчими листами у розмірі 121055,96 грн. 09.02.2015 р. подала заяву про збільшення позовних вимог та просила стягнути з ОСОБА_1 неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів згідно з рішенням Костопільського районного суду від 13.10.2010 р. у сумі 86 652,00 грн. та згідно з рішенням Костопільського районного суду від 12.12.2012 р. у сумі 41 473,96 грн.

Як вбачається з розрахунку розміру заборгованості по аліментах від 04.11.2014 р. №12675, на підставі виконавчого листа №2-1367, виданого 13.10.2010 р. Костопільським райсудом, станом на 01.11.2014 р. за боржником рахується заборгованість в сумі 5686,57 грн. (а.с.10-12).

Згідно з розрахунком заборгованості по аліментам від 04.11.2014 р. №12676 за виконавчим листом №1710/2-1069/12, виданим 12.12.2012 р. Костопільським райсудом, станом на 01.11.2014 р. за боржником рахується заборгованість у сумі 7816,73 грн.(а.с.13-14).

Задовольняючи частково позов ОСОБА_3, суд 1-ї інстанції прийшов до висновку про доведеність та обґрунтованість її позовних вимог щодо ухилення відповідача від сплати аліментів на її користь на утримання дитини, у зв'язку з чим виникла заборгованість, що є підставою для застосування правил ст. 196 СК України щодо нарахування і стягнення з відповідача неустойки за прострочення сплати аліментів.

Однак, в оскаржуваному рішенні відсутній розрахунок суду, за яким ним здійснювалось нарахування пені за прострочення сплати аліментів, невірно визначено період за який мала нараховуватись пеня. Також, нарахування неустойки за прострочення сплати аліментів судом проведено за двома виконавчими листами, з чим колегія суддів не погоджується, виходячи з наступного.

Згідно із ч. 1 ст. 196 СК України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення.

Відповідно до роз'яснень п. 22 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" , передбачена ст. 196 СК України відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покласти таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв'язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення .

Відповідачем не доведено суду тієї обставини, що заборгованість зі сплати аліментів виникла не з його вини. Крім того, його вина підтверджується і вироком Костопільського районного суду від 26.11.2013 р.

Згідно з ч.4 ст. 61 ЦПК України, вирок у кримінальному провадженні, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові відносини дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

Посилання представника відповідача на те, що особа, на користь якої стягуються аліменти - ОСОБА_4, проживає з відповідачем в належній йому на праві власності будівлі та фактично перебуває на його утриманні, та на те, що на час ухвалення рішення вона мала постійне місце роботи, є приватним підприємцем і має постійний прибуток, не звільняє відповідача від його батьківського обов»язку утримувати дитину та своєчасно сплачувати аліменти.

Проте, висновок місцевого суду про стягнення неустойки за прострочення сплати аліментів, яка утворилась згідно виконавчого листа №1710/2-1069/12, виданого 12.12.2012 р. Костопільським райсудом про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, на період її навчання, не відповідає вимогам закону, оскільки положення статті 196 СК України, що передбачає відповідальність за прострочення сплати аліментів у вигляді неустойки, застосовується тільки при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти, визначені Главою 15 СК України, тобто кошти на утримання дитини до досягнення нею повноліття.

Обов'язок батьків утримувати повнолітніх дітей, які продовжують навчання, регламентують норми Глави 16 СК України, які не передбачають відповідальності за прострочення сплати цього виду аліментів, а тому до правовідносин, які виникли на підставі норм цієї глави, норми ст. 196 СК України не застосовуються.

Таким чином, позовні вимоги позивачки в частині стягнення неустойки (пені) у розмірі 41 473 грн. 96 коп. з приводу виникнення заборгованості за аліментами на повнолітню дочку у зв'язку з її навчанням, є безпідставними та до задоволення не підлягають.

Також, судом 1- ї інстанції невірно проведено нарахування неустойки (пені), яке повинно бути проведено окремо по виконавчому листу №2-1367, виданому 13.10.2010 р. Костопільським районним судом.

Відповідно до ч.3 ст. 74 Закону України "Про виконавче провадження" розмір заборгованості зі сплати аліментів визначається державним виконавцем (а не стягувачем, чи боржником), а тому нарахування неустойки зі сплати аліментів яке здійснено судом 1-ї інстанції за наявними в матеріалах справи квитанціями, що підтверджують сплату відповідачем аліментів, не є вірним та не може бути взято до уваги колегією суддів.

Також, не є вірним розрахунок, який надано позивачем у заяві про збільшення позовних вимог, оскільки в ньому невірно визначено період, за який має стягуватись неустойка за прострочення сплати аліментів.

З урахуванням того, що відповідно до положень Сімейного кодексу України аліменти призначаються та виплачуються (стягуються) щомісячно, за змістом ст. 196 цього Кодексу пеня нараховується не на всю суму заборгованості, а її нарахування обмежується лише сумою несплачених аліментів за той місяць, в якому не проводилось стягнення аліментів.

Це пов'язано з тим, що ст. 61 Конституції України забороняє притягнення до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення, а за положеннями ч. 2 ст. 550 ЦК України відсотки на неустойку (як повторна пеня) не нараховуються. У зв'язку з цим сума заборгованості зі сплати аліментів за попередні місяці не додається на наступні, а кількість днів прострочення обчислюється виходячи з того, скільки днів прострочено до сплати певної суми заборгованості. При цьому пеня нараховується не з часу фактичного ухилення від утримання і не з часу подання позовної заяви про стягнення аліментів чи з часу набрання рішенням про стягнення аліментів законної сили, а з часу невиконання рішення суду.

Згідно з правовою позицією Верховного Суду України, що висловлена в ухваленій за наслідками розгляду справи № 6-81цс13 постанові від 11.09.2013р., оскільки зобов'язання зі сплати аліментів носить періодичний характер і повинно виконуватися щомісяця, то при розгляді спорів про стягнення на підставі ч. 1 ст. 196 СК України пені від суми несплачених аліментів суд повинен з'ясувати розмір несплачених аліментів по кожному з цих зобов'язань, яке мало бути виконано, та з урахуванням встановленого обчислити розмір пені, виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо, від дня порушення платником аліментів свого обов'язку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, підсумувавши розміри нарахованої пені за кожен із прострочених платежів та визначивши її загальну суму.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом України і в постанові від 1 жовтня 2014 року за наслідками розгляду справи №6-149цс14.

Застосований позивачем спосіб нарахування розміру неустойки та наведений у заяві про збільшення позовних вимог ( а.с.35-36) не відповідає вимогам закону.

Згідно з положеннями ст.180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, тобто до 18 років (ч.1 ст. 6 СК України та ч.1 ст. 34 ЦК України).

Так, неустойку (пеню) за виконавчим листом від 13.10.2010 р. №2-1367/2010 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 аліментів на утримання неповнолітньої дочки, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, необхідно нараховувати з 01.10.2010 р. по день досягнення дитиною повноліття - 29.06.2012 р., а саме: кількість днів прострочення множиться на один відсоток від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено апеляційним судом, аліменти на утримання ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, нараховувались з 01.10.2010 р. по 29.06.2012 р., тобто, до досягнення нею повноліття, у розмірі по 400 грн. щомісячно, заборгованість станом на 10.11.2014 р. склала 5686,57 грн. Будь-які інші належні й допустимі докази щодо періодичного виконання відповідачем своїх обов'язків, чи їх невиконання по сплаті аліментів відсутні.

Колегія суддів також зауважує, що для обчислення суми заборгованості по кожному з платежів застосовуються загальні правила щодо обчислення боргу, зокрема у випадку надмірної переплати за щомісячним платежем. Різниця, що склалася, зараховується в погашення боргу за попередніми платежами.

Так, аліменти за жовтень 2010 р. (з 01.10.2010 р.) ОСОБА_1 зобов'язаний був сплатити у тому ж місяці в сумі 400 грн. і з 01.11.2010 р. у нього виникла заборгованість, яка була частково погашена в липні 2012 р. у сумі 200 грн. Решта 200 грн. за жовтень 2010 р. були сплачені відповідачем у вересні 2012 р.

За листопад 2010 р. ОСОБА_1 нараховані до сплати аліменти в сумі 400 грн., які сплачені в листопаді 2013 р., коли було здійснено переплату в сумі 1000,00 грн.

За грудень 2010 р. ОСОБА_1 нараховані до сплати аліменти в сумі 400 грн., які сплачені в листопаді 2013 р. за рахунок переплати в сумі 1000 грн.

За січень 2011 р. ОСОБА_1 нараховані до сплати аліменти в сумі 400 грн., які сплачені частково в листопаді 2013 р. у розмірі 200 грн. за рахунок переплати в сумі 1000 грн. Решта нарахованих в січні 2010 р. аліментів в розмірі 200 грн. були сплачені в грудні 2013 р. за рахунок переплати в сумі 500 грн.

За лютий 2011 р. ОСОБА_1 нараховані до сплати аліменти в сумі 400 грн., які сплачені частково в грудні 2013 р. у розмірі 300 грн. (за 23 дні) за рахунок переплати в сумі 500 грн.

На залишок заборгованості за лютий 2011 р. в розмірі 100 грн. (за 7 днів), які не були сплачені відповідачем, нараховується пеня за прострочення сплати аліментів, до досягнення дитиною повноліття, тому підлягає нарахуванню пеня на вказану суму за 449 днів у період з лютого 2011 р. по 29.06.2012 р. та становить 449,00 грн. (100*1%*449 днів).

За березень 2011 р. ОСОБА_1 нараховані до сплати аліменти в сумі 400 грн., тому підлягає нарахуванню пеня на вказану суму за 442 дні у період з березня 2011 р. по 29.06.2012 р. та становить 1768,00 грн. (400*1%*442 дні).

За квітень 2011 р. ОСОБА_1 нараховані до сплати аліменти в сумі 400 грн., тому підлягає нарахуванню пеня на вказану суму за 411 днів у період з квітня 2011 р. по 29.06.2012 р. та становить 1644,00 грн. (400*1%*411 днів).

За травень 2011 р. ОСОБА_1 нараховані до сплати аліменти в сумі 400 грн., тому підлягає нарахуванню пеня на вказану суму за 381 день у період з травня 2011 р. по 29.06.2012 р. та становить 1524,00 грн. (400*1%*381).

За червень 2011 р. ОСОБА_1 нараховані до сплати аліменти в сумі 400 грн., тому підлягає нарахуванню пеня на вказану суму за 350 день у період з червня 2011 р. по 29.06.2012 р. та становить 1400,00 грн. (400*1%*350).

За липень 2011 р. ОСОБА_1 нараховані до сплати аліменти в сумі 400 грн., тому підлягає нарахуванню пеня на вказану суму за 320 день в період з липня 2011 р. по 29.06.2012 р. та становить 1280,00 грн. (400*1%*320).

За серпень 2011 р. ОСОБА_1 нараховані до сплати аліменти в сумі 400 грн., які сплачені частково в розмірі 100 грн., тому підлягає нарахуванню пеня на несплачені аліменти в розмірі 300 грн. за 289 дні у період з серпня 2011 р. по 29.06.2012 р. та становить 867,00 грн. (300*1%*289).

За вересень 2011 р. ОСОБА_1 нараховані до сплати аліменти в сумі 400 грн., які сплачені частково в розмірі 100 грн., тому підлягає нарахуванню пеня на несплачені аліменти в розмірі 300 грн. за 266 днів в період з вересня 2011 р. по 29.06.2012 р. та становить 798,00 грн. (300*1%*266).

За жовтень 2011 р. ОСОБА_1 нараховані до сплати аліменти в сумі 400 грн., які сплачені частково в розмірі 200 грн., тому підлягає нарахуванню пеня на несплачені аліменти в розмірі 200 грн. за 244 дні в період з жовтня 2011 р. по 29.06.2012 р. та становить 488,00 грн. (200*1%*244).

За листопад 2011 р. ОСОБА_1 нараховані до сплати аліменти в сумі 400 грн., тому підлягає нарахуванню пеня на вказану суму за 228 днів у період з листопада 2011 р. по 29.06.2012 р. та становить 912,00 (400*1%*228).

За грудень 2011 р. ОСОБА_1 нараховані до сплати аліменти в сумі 400 грн., тому підлягає нарахуванню пеня на вказану суму за 198 днів у період з грудня 2011 р. по 29.06.2012 р. та становить 792,00 грн. (400*1%*198).

За січень 2012 р. ОСОБА_1 нараховані до сплати аліменти в сумі 400 грн., тому підлягає нарахуванню пеня на вказану суму за 167 днів у період з січня 2012 р. по 29.06.2012 р. та становить 668,00 грн. (400*1%*167).

За лютий 2012 р. ОСОБА_1 нараховані до сплати аліменти в сумі 400 грн., які сплачені частково в розмірі 200 грн., тому підлягає нарахуванню пеня на несплачені аліменти в розмірі 200 грн. за 136 днів в період з лютого 2012 р. по 29.06.2012 р. та становить 272,00 грн. (200*1%*136).

За березень 2012 р. ОСОБА_1 нараховані до сплати аліменти в сумі 400 грн., тому підлягає нарахуванню пеня на вказану суму за 121 день у період з березня 2012 р. по 29.06.2012 р. та становить 484,00 грн. (400*1%*121).

За квітень 2012 р. ОСОБА_1 нараховані до сплати аліменти в сумі 400 грн., тому підлягає нарахуванню пеня на вказану суму за 90 днів у період з квітня 2012 р. по 29.06.2012 р. та становить 360,00 грн. (400*1%*90).

За травень 2012 р. ОСОБА_1 нараховані до сплати аліменти в сумі 400 грн, тому підлягає нарахуванню пеня на вказану суму за 60 днів у період з травня 2012 р. по 29.06.2012 р. та становить 240,00 грн. (400*1%*60).

За червень 2012 р. ОСОБА_1 нараховані до сплати аліменти в сумі 386,57 грн., тому підлягає нарахуванню пеня на вказану суму за 29 днів у період з 01.06.2012 р. по 29.06.2012 р. та становить 112,10 грн. (386,57*1%*29).

За таких умов, враховуючи періодичне виконання ОСОБА_1 свого обов'язку щодо сплати аліментів за період з 01.10.2010 р. по 29.06.2012 р., сума неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів становить 14058 грн. 10 коп.

У зв'язку з наведеним, рішення місцевого суду підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення у справі - про часткове задоволення позову ОСОБА_3 та про стягнення з відповідача на її користь неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів лише за виконавчим листом №2-1367/2010 р. від 13.10.2010 р. у сумі 14058 грн. 10 коп.

Посилання відповідача на сплату ним у рахунок погашення заборгованості за аліментами в 2014 р. 7603,57 грн. та в лютому 2015 р.- 7800 грн., не заслуговують на увагу, оскільки у справі відсутні докази про отримання позивачкою вказаних коштів, докази щодо зарахування їх державним виконавцем у рахунок погашення заборгованості та за яким саме виконавчим документом. Крім того, сплата ОСОБА_1 вказаних сум не є підставою для відмови ОСОБА_3 у нарахування пені за невиконання відповідачем свого обов"язку по сплаті аліментів протягом періоду з 1.10.2010 р. по 29.06.2012 р.

Також, підлягають до часткового задоволення вимоги позивачки про стягнення з відповідача на її користь судових витрат на правову допомогу.

Згідно зі ст. ст. 84 і 88 ЦПК України та ст. 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" судові витрати на правову допомогу - це фактично понесені стороною і документально підтверджені витрати, пов'язані з наданням цій стороні правової допомоги адвокатом або іншим спеціалістом в галузі права при вирішенні цивільної справи в розумному розмірі з урахуванням витраченого адвокатом часу.

Згідно з ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Згідно з вимогами ст.2 Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах»,розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, не може

перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні.

В матеріалах справи відсутній письмовий звіт адвоката з належним розрахунком адвоката Осійчука І.І. про обсяг наданої ним правової допомоги, а додана до позовної заяви квитанція до прибуткового касового ордера від 04.11.2014 р. (а.с.5), таким доказом не є.

Враховуючи вимоги вказаного Закону, участь адвоката у судових засіданнях 19.12.2014 р. ( з 11год.59 хв. до 12 год.10 хв.); 28.01.2015 р. ( з 11 год.07 хв. до 11 год.30 хв.) та 11.02.2015 р. ( з 09 год.11 хв. до 09 год.15 хв.), (а.с. 24-25, 33-34, 37), а також те, що заявлені ОСОБА_3 до ОСОБА_1 позовні вимоги у розмірі 128 125, 96 грн. підлягають до часткового задоволення у сумі 14058,10 грн., колегія суддів приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивачки витрат, понесених нею на сплату судового збору у сумі 243,60 грн., а також витрат на правову допомогу у сумі 300 грн.

Керуючись ст.ст. 303,307,309,313-314,316 ЦПК України, ст.196 СК України, колегія суддів, -

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 - задовольнити частково.

Рішення Костопільського районного суду від 11 березня 2015 року - скасувати.

Позов ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів задовольнити частково: стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 за прострочення сплати аліментів за виконавчим листом від 13.10.2010 р. №2-1367/2010 на утримання дочки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, за період з 01.10.2010 р. - до 29.06.2012 р.(до досягнення дитиною повноліття) в рахунок стягнення неустойки (пені) 14058 ( чотирнадцять тисяч п'ятдесят вісім ) грн. 10 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 300 грн. витрат на правову допомогу та 243,60 грн. за сплату судового збору. В решті в позові відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним чинності.

Головуючий

Судді :