УХВАЛА

про залишення заяви без руху

12 червня 2015 року м. Мукачево Справа №303/3509/15-ц

2/303/2032/15

Суддя Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області Кость В.В., розглянувши матеріали

за позовом ОСОБА_1

до відповідача ОСОБА_2 сільської ради Мукачівського району

про визнання право власності,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 сільської ради Мукачівського району про визнання право власності на спадкове майно.

Звернувшись до суду з вищевказаною заявою, позивачем заявлено вимоги майнового характеру (визнання права власності на земельні ділянки та садовий будинок), з визначенням ціни позову у межах суми 85386,80 грн.

При вирішенні питання щодо можливості відкриття провадження по справі суд виходить з того, що статтею 119 Цивільного процесуального кодексу України (частина пята) передбачено, що до позовної заяви додається документ, що підтверджує сплату судового збору.

Як свідчать позовні матеріали та квитанція від 10.06.2015 судовий збір в неповній мірі сплачений позивачем за вимоги майнового характеру.

Так, згідно з положеннями п. 2 частини першої ст. 80 Цивільного процесуального кодексу України ціна позову у позовах про визнання права власності на майно або його витребування визначається вартістю майна.

Незважаючи на це, у позовних матеріалах відсутні дані щодо вартості обєкта нерухомості на момент звернення до суду, з метою визначення ціни позову для сплати судового збору за розгляд такої позовної заяви.

Фактичний аналіз позовних матеріалів свідчить про те, що ціна позову визначене виходячи з вартості майна станом на 2012 рік.

В свою чергу, пунктом 16 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду кримінальних і цивільних справ «Про застосування судами законодавства про судові витрати» від 17 жовтня 2014 року №10 розмір судового збору за подання позовної заяви про визнання права власності на майно або його витребування (у тому числі з урахуванням положень, передбачених частиною п'ятою статті 216, статтею 1212 ЦК тощо) визначається з урахуванням вартості спірного майна, тобто як зі спору майнового характеру.

При цьому суд не повинен визначати вартість майна за відповідними вимогами, оскільки за змістом статті 80, пункту 4 частини другої статті 119 ЦПК такий обов'язок покладається на позивача (у тому числі і в тих випадках, коли правові наслідки у виді повернення майна застосовуються за ініціативою суду, наприклад, при визнанні договору недійсним згідно з частиною п'ятою статті 216 ЦК).

За таких обставин, позивачу слід сплатити судовий збір, у порядку передбаченому п.п. 1, 2 частини другої ст. 4 Закону України «Про судовий збір», тобто у розмірі 1 відсотку ціни позову, але не менше 0,2 розміру мінімальної заробітної плати, та не більше 3 розмірів мінімальної заробітної плати, який слід визначити з дійсної (фактичної) вартості спірного майна на момент звернення до суду за вимоги майнового характеру, та у розмірі 0,2 розміру мінімальної заробітної плати за вимоги немайнового характеру.

Зазначене є підставою для залишення позовної заяви без руху на підставі частини першої статті 121 Цивільного процесуального кодексу України.

Керуючись ст. ст. 119, 121 Цивільного процесуального кодексу України,

УХВАЛИВ:

1. Позовну заяву залишити без руху.

2. Повідомити позивача про необхідність усунення недоліків вказаних у мотивувальній частині цієї ухвали протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

3. Копію даної ухвали надіслати позивачу.

4. Наслідки невиконання вимог ухвали суду про залишення позовної заяви без руху передбачені частиною другою ст. 121 Цивільного процесуального кодексу України.

5. Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя В.В. Кость