Провадження №2/202/191/2015
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

09 червня 2015 року Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська

у складі: головуючого судді Слюсар Л.П.

при секретарі Фісун К.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Дніпропетровську цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про виділ майна в натурі та визначення порядку користування приміщенням,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із позовними вимогами до відповідачки ОСОБА_2 про виділ майна в натурі та визначення порядку користування приміщенням, які в ході розгляду справи ним уточнювались.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач вказав, йому і відповідачці на праві спільної часткової власності по ? частині належить нежитлове приміщення загальною площею 42,9 кв.м. та ганок на першому поверсі житлового будинку, яке знаходиться за адресою м. Дніпропетровськ вул. Гулі Корольової, буд.1 прим. 43. Вказав, що спільне приміщення можливо розділити по ? частині в натурі з відступом від ідеальних часток та мінімальним переобладнанням, в підтвердження вимог посилається на висновок судової будівельно-технічної експертизи № 1111/1112-14 від 12.09.2014 року. Просив суд: виділити йому із спільної часткової власності в окремий обєкт нерухомого майна 41/100 частини нежитлового приміщення за адресою м. Дніпропетровськ, вул. Гулі Корольової, буд. 1, прим. 43, що складається з приміщення «7» зала площею 17,4 кв. м.; визнати право власності за ОСОБА_1 на 41/100 частки нежитлового приміщення № 43 по вул. Гулі Корольової, буд. 1 у м. Дніпропетровську, що складається з приміщення «7» зала площею 17,4 кв. м.; припинити ОСОБА_1 право спільної часткової власності на ? частку нежитлового приміщення № 43 по вул. Гулі Корольової, буд. 1 у м. Дніпропетровську; стягнути з ОСОБА_2 на його користь суму грошової компенсації у розмірі 61 010,00 грн.; та стягнути з ОСОБА_2 судові витрати по справі.

В судовому засіданні позивач та представник позивача позовні вимоги підтримали, просили суд їх задовольнити. Суду пояснили, що позивачу належить на праві спільної часткової власності 1/2 частина нежитлового приміщення в будинку за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Гулі Корольової, буд. 1, прим. 43. Із відповідачкою склались неприязні стосунки через неможливість узгодити порядок користування спільним приміщенням, тому просить суд виділити йому належну частку приміщення в натурі. Вважає, що такий поділ є можливим, оскільки це підтверджується висновком судової будівельно-технічної експертизи від 12.09.2014 року. Позивач наполягав на виділенні належної йому на праві спільної часткової власності в окремий обєкт нерухомого майна 41/100 частини нежитлового приміщення за адресою м. Дніпропетровськ, вул. Гулі Корольової, буд. 1, прим. 43, що складається з приміщення «7» зала площею 17,4 кв. м.

Відповідач проти позову заперечила, пояснила, що їй належить 1/2 частина нежитлового приміщення в будинку за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Гулі Корольової, буд. 1, прим. 43, на

праві спільної часткової власності, це приміщення перукарні « Лілія», що є приватним підприємцем. Проти реального поділу приміщення категорично заперечила, пояснила, що такий поділ є неможливим без втрати цільового призначення майна, оскільки воно використовується під перукарню. Також пояснила, що варіант поділу перукарні на дві частини, який запропонований у висновку судової будівельно-технічної експертизи № 1111/1112-14 від 12.09.2014 року не є прийнятним, оскільки експерт у цьому висновку не посилається на діючі вимоги державних будівельних норм та санітарні вимоги. Також він є неприйнятним через високі витрати на виконання проектних та будівельних робіт, які буде необхідно узгодити з відповідними органами, та тривалі терміни їх виконання .

Представник відповідачки в судовому засіданні позовні вимоги заперечив, пояснив, що спірне приміщення є неподільним, його фізичний розділ на дві частини призведе до втрати цільового призначення приміщення.

Суд, з'ясувавши обставини справи, заслухавши сторони, оцінивши в сукупності зібрані по справі докази, вважає, що заявлені позовні вимоги задоволенню не підлягають, виходячи з наступних підстав.

Встановлено, що відповідно до копії свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого 06.03.2003 року Виконавчим комітетом Дніпропетровської міської ради ОСОБА_1 належить ? частина нежилого приміщення, вул. Корольової Гулі, буд., прим.43: перукарня приміщення №43 поз.1-7, загальною площею 42,9 кв.м., ганок на першому поверсі житлового будинку літ.А-5 (а.с.9), підстава - Рішення Виконавчого комітету Дніпропетровської міської ради від 03.03.2003 року №564.

Згідно Рішення Виконавчого комітету Дніпропетровської міської ради від 03.03.2003 року №564 про оформлення прав власності гр. ОСОБА_1 та гр. ОСОБА_2 на обєкт нерухомого майна за адресою: вул. Гулі Корольової,1, вирішено оформити права приватної власності, з видачею свідоцтв, гр. ОСОБА_1 та гр. ОСОБА_2 на перукарню-приміщення №43 поз.1-7, загальною площею 42,9 кв.м., ганок на першому поверсі житлового будинку літ. А-5 за адресою: вул. Гулі Корольової,1.

Згідно з копією витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно №197247 від 20.03.2003 року, реєстраційний номер 234520, ОСОБА_1 належить ? частина нежилого приміщення, вул. Корольової Гулі, буд., прим.43 (а.с. 11).

Відповідно до експлікації на нежитлове приміщення в м. Дніпропетровськ, вул. Гулі Корольової, буд. 1, прим. 43, власниками по 1/2 частині є позивач ОСОБА_1 та відповідачка ОСОБА_3. Таке приміщення є перукарнею, складається з трьох залів, коридору, туалету, битової, загальною площею 42,9 кв.м. і ганку на 1 поверсі житлового будинку. Вказане нежитлове приміщення знаходиться на першому поверсі житлового будинку, обладнане одним виходом та сходами.

Судом встановлено, що взаємовідносини щодо використання належної позивачу частки майна - 1/2 частини нежитлового приміщення в будинку за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Гулі Корольової, буд. 1, прим. 43 між сторонами не врегульовані.

У відповідності із висновком судової будівельно-технічної експертизи № 1111/1112-14 від 12.09.2014 року ринкова вартість приміщення перукарні, розташованого за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Гулі Корольової, буд. 1, прим. 43, станом на дату проведення експертизи складає 646 250 грн. З технічної точки зору провести розділ вказаного приміщення в натурі у відповідності до ідеальних часток співвласників не надається можливим в зв'язку із розташуванням інженерних мереж (доступ повинен бути забезпечений для кожної частки приміщення). Експертом запропоновано варіант розділу приміщення на дві частки з незначним відхиленням від ідеальних часток співвласників (59/100 часток приміщення перукарні, в склад яких входять: приміщення № 1 коридор площею 3,1 кв.м, приміщення № 2 туалет площею1,2 кв.м, приміщення № 3 битова кімната площею 1,6 кв.м, приміщення № 4 зала площею 5,8 кв.м, приміщення № 5 зала площею 5,6 кв.м, приміщення № 6 зала площею 8,2 кв.м, загальною площею 25,5 кв.м., яке відповідно функціонального призначення залишається перукарнею, та 41/100 частки, в склад яких входять: приміщення № 7 площею 17,4 кв.м., яке відповідно до вимог ДБН В.2.2-11-2002 «Підприємства побутового обслуговування» неможливо буде використовувати саме як перукарня, але після переобладнання можливо буде використовувати під інші цілі для

надання послуг побутового обслуговування населення ( прокатних послуг, ломбард, майстерень по ремонту одягу та інше). Розмір компенсації співвласнику, частка якого в результаті розділу буде менше, ніж належить до ідеальної частки, складає 61 010 грн.

Для влаштування двох ізольованих нежитлових приміщень співвласникам необхідно виконати наступні переобладнання:

- для обладнання входу у прим. 1-7 необхідно розширити віконний проріз та частину віконного прорізу переобладнати у дверний та збудувати крильце зі сходами;

- закласти дверний проріз між прим.6 та прим.7;

- всі інженерні комунікації обладнати для кожного із співвласників окремо згідно наданого варіанту розподілу та погодити і затвердити у місцевих уповноважених установах.

Всі переобладнання виконати згідно проекту розробленого уповноваженою організацією та погодити і затвердити в відповідних установах.

Допитаний в судовому засіданні експерт ОСОБА_4 суду пояснила, що відповідно до запропонованого нею розділу нерухомого майна в натурі сторони повинні розробити проекти та звернутися до уповноважених органів, та погодити і затвердити необхідні переобладнання. Санітарні норми нею не враховувалися.

«Державними санітарними правилами і нормами для перукарень різних типів» ДСПІН 2.2.2.022-99, затвердженими постановою заступника Головного державного санітарного лікаря України від 25 березня 1999 року № 22 дозволяється улаштування жіночих, чоловічих та універсальних залів, ними також передбачено, що на одне робоче місце у жіночому залі повинно приходитись не менше 8,0 кв.м, у чоловічому не менше 6,0 кв.м, в універсальному - не менше 8,0 кв.м.

Відповідно до ст. ст. 364, 365 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності; якщо виділ частки в натурі із спільного майна не допускається згідно з законом або є неможливим, співвласник, який бажає виділу має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки; компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою.

Аналіз положень ст.ст. 183, 358, 364, 379, 380, 382 ЦК України дає підстави для висновку, що виділ часток (поділ) приміщення, що перебуває у спільній частковій власності, є можливим, якщо кожній зі сторін може бути виділено відокремлену частину приміщення із самостійним виходом, які за розміром відповідають розміру часток співвласників у праві власності.

Об'єкти нерухомого майна, які підлягають технічній інвентаризації (у тому числі будівлі) можуть бути поділені на самостійні об'єкти нерухомого майна при наявності висновку щодо технічної можливості поділу або виділу в натурі частки об'єкта нерухомого майна. Такі висновки складаються фахівцями судово-експертних установ з вирішенням питань відокремленості приміщень, які виділяються, за наявності окремих входів до них, відсутності приміщень спільного користування, наявності фундаменту, окремого даху тощо відповідно до положень Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та Науково-методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення судових експертиз, затвердженої наказом Міністерства юстиції України № 53/5 від 8 жовтня 1998 р. щодо проведення судової будівельно-технічної експертизи. У п. 5.7. Науково-методичних рекомендацій встановлено, що для вирішення питань щодо визначення технічної можливості розподілу об'єктів нерухомого майна (житлових будинків, квартир, об'єктів комерційного та промислового призначення) та надання варіантів такого розподілу експерту необхідно окрім інших передбачених документів надати дані щодо фактичного використання нерухомого майна та про можливість здійснювати подальшу господарську діяльність та належну експлуатацію в разі розподілу (виділення частки) нерухомого майна. Звідси є очевидним, що про самостійність нежитлового приміщення можна говорити лише у тому випадку, коли дотримуються всі критерії - і юридичні (ч. 2 ст. 183 ЦК України), і технічні, зокрема збереження частинами матеріальної цінності.

Згідно вимог ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Результати оцінки доказів суд відображає в рішенні, в якому

наводяться мотиви їх прийняття чи відмови у прийнятті. Відповідно до ст.58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Оскільки позивач не довів, що сторонам можливо виділити ізольовані приміщення, які можуть використовуватися як окремі, або які можна переобладнати в такі окремі приміщення зі збереження їх цільового використання, не узгоджена процедура виділення частки із майна, що перебуває у спільній частковій власності згідно ст. 364 ЦК України, а допитаний в судовому засіданні експерт не усунув суперечностей, викладених в висновку, що ставить під сумнів висновок, як належний доказ в обґрунтування позовних вимог позивача, тому позов задоволенню не підлягає за недоведеністю вимог.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України, оскільки позивачу відмовлено в задоволенні позовних вимог, то судові витрати не відшкодовуються.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Керуючись: ст. ст. 316, 319, 321, 356, 358, 364 ЦК України, ст. ст. 3, 7, 10, 11, 15, 60, 61, 88, 212-215 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку через суд першої інстанції шляхом подачі протягом десяти днів з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Л.П. Слюсар