Дата документу 15.06.2015
Справа № 320/2111/15-ц
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
15 червня 2015 року Мелітопольський міськрайонний суд Запорізької області у складі:
головуючого судді - Калугіної І.О.,
при секретарі - Горбань Н.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Мелітополі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики, суд
В С Т А Н О В И В :
Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення боргу за договором позики за наступними підставами.
На підставі уточненого позову посилається на те, що 24 вересня 2013 року ОСОБА_2 згідно договору позики, позичив у позивачки 5 000 доларів США. Також в договорі вказано, що відповідач повинен повернути вказану суму до 01 листопада 2014 року. Відповідач вказаний борг не повернув та ухиляється від його погашення, в звязку з чим позивач змушений звернутися до суду. Просить стягнути з відповідача суму боргу, тобто 5 000 доларів США, що в еквіваленті згідно курсу встановленого на 02.04.2015 року складає 117 400 грн. , витрати на правову допомогу та судові витрати по справі.
Позивач у судове засідання не з'явився, але від його представника надійшло клопотання про розгляд справи за його відсутності, на задоволенні уточнених позовних вимог наполягає у повному обсязі.
Відповідач в судове засідання не зявився. Судова повістка про виклик до суду надсилались йому за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем його проживання: ІНФОРМАЦІЯ_1, однак до суду повернувся конверт з відміткою «за закінченням терміну зберігання» у звязку з відсутністю відповідача за місцем проживання, що відповідно до ч.5 ст.74 ЦПК України вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене належним чином. Через неявку відповідача у судове засідання з невідомих причин, на підставі заяви позивача, у відповідності зі ст. 224 ЦПК України, суд вважає за необхідне ухвалити по справі заочне рішення.
Через неявку відповідача у судове засідання з невідомих причин, на підставі заяви представника позивача, у відповідності зі ст. 224 ЦПК України, суд вважає за необхідне ухвалити по справі заочне рішення.
Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється.
Вивчивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
Як встановлено в судовому засіданні 24 вересня 2013 року ОСОБА_2Є, згідно договору позики, позичив у позивача 5000 доларів США (за офіційним курсом 8,20 грн.). Також в договорі вказано, що відповідач повинен повернути вказану суму до 01 листопада 2014 року/а.с.10/.
Згідно ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (кредитор) передає у власність іншій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, а позичальник зобовязується повернути кредитору таку ж суму грошових коштів. Договір позики є укладеним з часу передачі грошей.
Однак в порушення зазначених вимог відповідач вказаний борг не повернув та продовжує ухилятися від його погашення.
Відповідно до ст.1047 ч.1 ЦК України договір позики укладається в письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір не обкладеного податком мінімуму доходів громадян.
Відповідно до ст. 1047 ч.2 ЦК України на підтвердження договору позики і його умов може бути надана розписка позичальника або інший документ, що посвідчує передачу йому кредитором певної грошової суми.
Згідно ст. 207 ч.1 ЦК України правочин вважається укладений в письмовій формі, якщо його зміст зафіксовано в листах, телеграмах або за допомогою електронного або іншого засобу звязку.
Так, згідно розписки від 24.09.2013 року відповідач отримав грошові кошти від позивачки. /а.с.11/
Отже, розписка, написана відповідачем є документом, що підтверджує вчинення правочину між позивачем та відповідачем.
Враховуючи судову практику, що склалась по справам цієї категорії, та конкретні обставини даної справи, суд прийшов до висновку, що беззастережними доказами, які мають бути покладеними в основу при прийняті рішення, є письмові докази, зокрема розписка /а.с. 11/ та договір позики /а.с.10/.
Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
У відповідності до положень ст. 530 ЦК України, зобовязання підлягають виконанню у строки, встановлені договором.
Порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання), відповідно до ст. 610 ЦК України.
Отже, відповідач порушив права позивача неповерненням позики, тому вони підлягають захисту. Позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача боргу за розпискою загальною сумою 5000 доларів США підлягають задоволенню, що відповідно до курсу Національного банку України стосовно долара США до гривні станом на 02.04.2015 року складає 117 400 гривень за 1 долар США, таким чином сума боргу, що підлягає стягненню з відповідача у гривні становить 117 400 гривень (5000 доларів США х 23,48 гривень = 117 400 гривень).
Окрім того, при зверненні до суду позивачем було сплачено судовий збір в розмірі 776 гривень та 398 гривень /а.с. 1 та а.с.24/, судовий збір сплачений за забезпечення позову в розмірі 121,80 гривень /а.с 4/.
Оскільки вказані витрати належним чином підтверджені позивачем наданими до матеріалів справи квитанціями, на підставі ст. 79 ЦПК України належать до судових витрат, тому у відповідності до ст. 88 ЦПК України, вони підлягають стягненню з відповідача на користь позивачки у повному обсязі.
За змістом ст.ст.79, 84 ЦПК до витрат, повязаних з розглядом судової справи, належать, в тому числі, витрати на правову допомогу адвоката або іншого фахівця в галузі права.
На даний час граничний розмір визначається на підставі Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах».
На підтвердження розрахунку вартості наданої юридичної допомоги позивач надав Додаток №01 до договору про надання юридичні послуг від 11.12.2014 року, згідно якого клієнт сплатив 3000 грн. /а.с.13/
Зазначений підприємець є фахівцем в галузі права, що підтверджується копією свідоцтва про право заняття адвокатською діяльністю, між позивачами та нею було укладено договір про надання юридичних послуг /а.с.12/.
Згідно розрахунку граничного розміру компенсації витрат на правовому допомогу станом від 11.12.2014 року граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу, що була надана позивачу, складає 2923,20 грн., що перевищує заявлену позивачем суму 76,40 грн../а.с.14/ Таким чином, суд вважає, що позовні вимоги в цій частині підлягають частковому задоволенню в розмірі 2923,20 грн.
На підставі вищевикладеного та керуючись ст. ст. 207, 530, 612, 1047 ЦК України, ст. ст. 10, 60, 88, 197, 213-215, 218, 224-226 ЦПК України, суд, -
Позовні ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_2, ідент. номер НОМЕР_1, який зареєстрований: ІНФОРМАЦІЯ_2 на користь ОСОБА_1, ід. код НОМЕР_2, яка мешкає: вул. Молодогвардійців, 42/1 м. Мелітополь Запорізької області суму боргу в розмірі 117 400 (сто сімнадцять тисяч чотириста) гривень, судовий збір у сумі 1174 (одна тисяча сто сімдесят чотири) гривні, судовий збір за забезпечення позову у сумі 121 /сто двадцять одна/ гривень 80 копійок, витрати н оплату адвоката в сумі 2923/дві тисячі девятсот двадцять три/ гривні 20 копійок.
В іншій частині позову відмовити.
Копію заочного рішення надіслати відповідачу ОСОБА_2 не пізніше пяти днів з дня його проголошення.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідачів, яку може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку встановленому ЦПК України. У цьому разі строк, протягом якого розглядалася заява, не включається до строку на апеляційне оскарження рішення.
Заочне рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку на апеляційне оскарження.
Заочне рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Запорізької області через Мелітопольський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня його проголошення.