Справа № 234/1312/15-ц
Провадження № 2/234/5754/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 листопада 2015 року місто Краматорськ

Краматорський міський суд Донецької області у складі: головуючого судді Пікалової Н.М., при секретарі Воропаєвій Ю.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Краматорську цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства ОСОБА_1 "Приватбанк" до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

06.02.2015 року ПАТ КБ "Приватбанк" звернулось в суд з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що згідно договору №1167 від 18.11.2003 року відповідач отримав кредит у розмірі 46080,00 грн. на термін до 18.11.2006 року зі сплатою відсотків за користування кредитом на суму залишку заборгованості за кредитом. У добровільному порядку відповідач не виконує зобов'язання за договором, через що станом на 23.10.2014 року утворилась заборгованість в сумі 325180,79 грн., яка складається з наступного: заборгованість за кредитом 24453,10 грн., заборгованість по процентам за користування кредитом 94666,39 грн., пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором 206061,30 грн. Просить стягнути з відповідача на користь позивача суму заборгованості за кредитом 325180,79 грн., судовий збір в сумі 3251,81 грн.

Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав повністю, просив його задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні з позовними вимогами не погодився, просив суд відмовити в задоволенні позову в повному обсязі, застосувати позовну давність

Вивчивши зібрані в справі докази, заслухавши пояснення сторін, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню.

Правовідносини по даній справі регулюються Цивільним Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки. Цей договір відповідно до ст.1055 ЦК України укладається в письмовій формі. До відносин за кредитним договором застосовуються положення статей 1046-1052 ЦК України.

Згідно ст.ст. 525, 526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином і у встановлений строк. Одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається.

Відповідно ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Згідно ст.1050 ЦК України наслідками порушення кредитного договору є зобов'язання позичальника сплатити неустойку відповідно до статей 549-552 ЦК України та проценти відповідно до статті 1048 ЦК України. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 цього Кодексу.

Судом встановлено, що між позивачем та відповідачем укладено договір про надання кредиту №1167 від 18.11.2003 року, відповідно до умов якого банк надав відповідачу кредит у розмірі 46080,00 грн. під 25,00% річних.

Відповідач умови кредитного договору не виконав та допустив виникнення заборгованості, яка станом на 23.10.2014 року утворилась в сумі 325180,79 грн., яка складається з наступного: заборгованість за кредитом 24453,10 грн., заборгованість по процентам за користування кредитом 94666,39 грн., пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором 206061,30 грн.

Судом встановлено, що 12.05.2008 року був останній платіж у сумі 10200,45 грн. за цим кредитним договором, представник позивача пояснив, що мабуть це та сума яка надійшла від реалізації заставленого автомобілю. В банку документів про це не зберіглося.

Представником відповідача заявлено клопотання про застосування строку позовної давності.

Представник позивача в судовому засіданні не довів суду поважність причин пропуску строку позовної давності.

Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Відповідно до ч.4 ст.267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України).

Для окремих видів вимог законом установлена спеціальна позовна давність.

Зокрема, ч. 2 ст. 258 ЦК України передбачає, що позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).

Відповідно до статті 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок.

За загальним правилом, перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила; за зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (частини перша та п'ята статті 261 ЦК України).

Відповідно до частини 1 статті 259 ЦК України позовна давність, встановлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін. Договір про збільшення позовної давності укладається у письмовій формі.

Відповідно до ч.1 ст.264 ЦК України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов'язку.

Доводи банку щодо переривання строку позовної давності, внаслідок надходження 12.05.2008 року коштів у сумі 10200,45 грн. на виконання вимог договору, не можуть бути взяті до уваги, оскільки суду не надано жодного доказу того, що саме відповідач здійснив таку сплату (платіжних доручень, квитанцій, касових ордерів, тощо). Як вбачається з виписки по рахунку за кредитним договором ця сума остання, а позов в суд надійшов у 2015 році

Таким чином, у судовому засіданні достовірно не встановлено, що Відповідач вчинив дії, які свідчать про визнання свого боргу, що прериває перебіг позовної давності.

Оскільки позивач звернувся до суду з позовом 06.02.2015 року, суд приходить до висновку, що строк давності для звернення до суду, який встановлений за домовленістю сторін, пропущено.

За таких обставин, у задоволенні позову слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 3, 14, 60, 88, 213-215 ЦПК України, ст.257, 259, 267, 530, 611,1077, 1078, 1082 ЦК України, суд -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позовних вимоги Публічного акціонерного товариства ОСОБА_1 "Приватбанк" до ОСОБА_2 відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом. Апеляційна скарга на рішення Краматорського міського суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення. Апеляційна скарга подається до суду апеляційної інстанції через Краматорський міський суд.

Суддя: Н.М. Пікалова