Справа № 161/1450/15-ц
Провадження № 2/161/1200/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 червня 2015 року Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі :

головуючої судді Кирилюк В.Ф.

при секретарі Поліщук Д.Р.

з участю: представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Луцьку цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» про повернення депозитного вкладу,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_3 звернулась в суд з позовом до ПАТ КБ "ПриватБанк" про повернення депозитного вкладу.

Свій позов обґрунтовує тим, що 12.10.2005 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та її дідом ОСОБА_4 був укладений договір № SAMDN0433 про депозитний вклад «Копилка дітям».

Відповідно до умов вказаного договору при умові виконання п.5 договору сумою вкладу та нарахованими процентами по даному вкладу на наступний день після досягнення 18-річного віку може розпоряджатися ОСОБА_3

Вказує, що в серпні 2008 року її дід помер. Після досягнення 18-річного віку вона звернулась в банк з письмово завою про повернення коштів, проте в поверненні коштів їй було відмовлено.

На підставі наведеного просить розірвати договір № SAMDN0433 від 12.10.2005 року, який був укладений між ПАТ КБ «ПриватБанк» в особі керуючого відділенням № 1 та її дідом ОСОБА_4 та стягнути в її користь кошти, які знаходяться на вказаному рахунку.

Представник позивача в судовому засіданні заявлені вимоги підтримав з підстав, наведених у позовній заяві. Просив позов задовольнити. .

Представник відповідача в судовому засіданні заперечила проти задоволення позову. Суду пояснила, що кошти які перебувають на рахунку, згідно договору SAMDN0433, укладеного 12.10.2005 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» в особі керуючого відділенням № 1 та ОСОБА_4 не можуть бути виплачені ОСОБА_3, оскільки вказані грошові кошти входять до складу спадкового майна після смерті ОСОБА_5, тому можуть бути отримані його спадкоємцями на підставі свідоцтва про право на спадщину. Тому просила відмовити в задоволенні позову.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення частково з наступних підстав.

Згідно ч. 1 ст. 1058 ЦК України, за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобовязується виплачувати вкладнику таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором.

З матеріалів справи судом встановлено, що 12.10.2005 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» в особі керуючого відділенням № 1 та ОСОБА_4 був укладений договір № SAMDN0433 про депозитний вклад «Копилка дітям».

Договором встановлено, що при умові виконання п.5 сумою вкладу та нарахованими процентами по даному вкладу розпоряджається ОСОБА_3, яка народилась 17.10.1996 року, надалі отримувач.

Відповідно до п.5 вказаного договору отримувач стає власником вкладу на наступний день після досягнення 18-річного віку і може розпоряджатися вкладом після предявлення паспорта та договору. До цього моменту вкладом розпоряджається вкладник.

Судом встановлено, що 17.10.2014 року ОСОБА_3 виповнилось 18 років. Дана обставина підтверджується паспортом серії АЮ195193 виданим Луцьким МВ УДМС України у Волинській області 08.02.2013 року (а.с.6-7).

Після досягнення 18-річного віку ОСОБА_3 звернулась в банк з письмовою заявою про повернення коштів, проте в поверненні коштів їй було відмовлено та розяснено що при умові предявлення до обслуговуючого відділення свідоцтва про право на спадщину (право власності), яке б надавало їй право розпорядження рахунками ОСОБА_5, банк виконає її вимоги (а.с.8-9).

Частиною 2 статті 1060 ЦК України передбачено, що за договором банківського вкладу незалежно від його виду, банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника.

Відповідно до ч. 1 ст. 1061 ЦК України, банк виплачує вкладникові проценти на суму вкладу в розмірі, встановленому договором банківського вкладу.

З виписки по банківському рахунку вбачається, що сума вкладу ОСОБА_5 та нарахованих відсотків становить 5273,21 грн. Зазначену суму представник позивача не оспорював.

Тому аналізуючи наведене вище, суд приходить до висновку, що з відповідача в користь ОСОБА_3 слід стягнути 5273,21 грн. згідно договору № SAMDN0433 від 12.10.2005 року, який був укладений між ПАТ КБ «ПриватБанк» в особі керуючого відділенням № 1 та ОСОБА_4.

Суд приходить також до висновку, що вимога позивача про розірвання договору до задоволення не підляє, оскільки вказаний договір припинився у звязку зі смертю ОСОБА_5.

Відповідно до ч.2 ст.608 ЦК України зобовязання припиняється смертю кредитора, якщо воно є нерозривно повязаним з особою кредитора.

Згідно ст.88 ЦПК України з відповідача в користь позивача слід також стягнути 243,60 грн. судового збору.

На підставі ст.ст. 608, 625, 629, 1058-1062 ЦК України, керуючись ст.ст.10, 11, 58-60, 88, 208, 209, 212-215, 218 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» в користь ОСОБА_3 грошові кошти 5273,21 грн. (пять тисяч двісті сімдесят три грн. 21 коп.) які розміщені на рахунку № 9062, відкритому на підставі договору № SAMDN0433 від 12.10.2005 року, який був укладений між ПАТ КБ «ПриватБанк» в особі керуючого відділенням № 1 та ОСОБА_4.

В решті позовних вимог відмовити.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» в дохід держави 243,60 грн. (двісті сорок три грн. 60 коп.) судового збору.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Волинської області через Луцький міськрайонний суд Волинської області шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Cуддя Луцького міськрайонного суду В.Ф.Кирилюк