11.06.2015 Справа № 756/5825/15-ц
номер справи 756/5825/15-Ц
номер провадження 2-з /756/101/15
У Х В А Л А

11 червня 2015 року суддя Оболонського районного суду м. Києва Яценко Н.О., розглянувши заяву про забезпечення позову по цивільній справі за ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа ОСОБА_3, про визнання договору купівлі-продажу недійсним, витребування майна з чужого незаконного володіння,-

В С Т А Н О В И В :

Представник позивача ОСОБА_4 звернувся до суду з заявою про забезпечення позову, в якій просить вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на нежилі приміщення № 1, 2 (групи приміщень № 8) (в літ. А) за адресою АДРЕСА_1. В обґрунтування заяви зазначає, що відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 36495680, сформоване Державним реєстратором ОСОБА_5 власником спірних нежилих приміщень на праві приватної власності є ОСОБА_2 Підставою виникнення права власності ОСОБА_2 є договір купівлі-продажу № 1045 від 30.08.2013 року. Згідно з інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 90280911 від 18.03.2015 року право власності на дані приміщення було припинено 30.08.2013 року. Під час перебування у шлюбі позивач та третя особа за спільні кошти подружжя придбали вказані приміщення, підставою виникнення права власності є договір купівлі-продажу нежилих приміщень від 26.09.2005 року між ТОВ «Габро» та ОСОБА_3 Оскільки нерухоме майно є спірним майном, то існує висока ймовірність того, що відповідач може відчужити приміщення на користь інших осіб, що може значно утруднити або взагалі зробити неможливим виконання рішення суду.

Згідно ст. 151 ЦПК України забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо їх невжиття може утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду.

Згідно ст. 152 ЦПК України позов забезпечується шляхом, зокрема, в тому числі накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб.

Відповідно до пункту 4 постанови Пленуму Верховного Суду України Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову від 22.12.2006 року № 9 розглядаючи заяву про забезпечення позову, суддя має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів.

Вивчивши заяву про забезпечення позову, документи долучені до заяви і до позовної заяви, вважаю, що заява не підлягає задоволенню, оскільки арешт можливо накласти лише на майно, яке належить відповідачу. В матеріалах справи відсутні документи в підтвердження належності спірних нежилих приміщень відповідачу на праві власності, а накладати арешт на майно третьої особи відсутні підстави.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 151, 152, 210 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В :

Відмовити представнику позивача ОСОБА_4 в задоволені заяви про забезпечення позову по цивільній справі за ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа ОСОБА_3, про визнання договору купівлі-продажу недійсним, витребування майна з чужого незаконного володіння.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається Апеляційному суду м. Києва через Оболонський районний суд м. Києва протягом пяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: