Семенівський районний суд Полтавської області
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа №547/291/15-ц

Провадження №2/547/146/15

09 червня 2015 року смт. Семенівка

Семенівський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді Халявки В.І.,

при секретарі Козулі Н.П.,

з участю:

позивачки ОСОБА_1

представника позивачки ОСОБА_2,

відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Семенівка Полтавської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про усунення перешкод у користуванні власністю, стягнення моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, звернулась до районного суду з позовом, в якому вказувала, що вона є власником жилого будинку по АДРЕСА_1 та має на подвір'ї шахтний колодязь, воду з якого використовує для власних потреб. Її сусід відповідач ОСОБА_3 у себе у дворі збудував вигрібну яму на відстані 10 метрів від її колодязя, що є порушенням санітарних норм і правил.

Позивачка просила постановити рішення, яким зобов'язати відповідача усунути перешкоди у користуванні нею колодязем, а саме засипати вигрібну яму та облаштувати нову на безпечній відстані.

Позивачка також просила стягти з відповідача на її користь 1000 грн. моральної шкоди, стверджуючи, що у зв'язку з протиправними діями відповідача у неї погіршився стан здоров'я.

В судовому засіданні ОСОБА_1 підтримала свої позовні вимоги.

Відповідач ОСОБА_3 позов щодо визнання його дій неправомірними та усунення перешкод у користуванні майном визнав та пояснив, що він дійсно збудував вигрібну яму на своєму подвір'ї з порушенням санітарних норм та готовий виправити свою помилку. Тепер він має дозвіл від селищної ради на облаштування нової вигрібної ями на безпечній відстані від колодязя позивачки.

Позовні вимоги в частині стягнення моральної шкоди відповідач не визнав - вважає, що своїми діями такої шкоди позивачці не завдав.

Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши докази, вважає, що позов слід задовольнити лише в частині визнання дій відповідача протиправними та усунення перешкод у користуванні майном.

Встановлено, що відповідач ОСОБА_3, будучи власником жилого будинку по АДРЕСА_2, у 2014 році на подвір'ї спорудив вигрібну яму для побутових стоків на відстані 10 метрів від колодязя питної води позивачки ОСОБА_1, що є власницею сусіднього жилого будинку по АДРЕСА_1. Відповідачем порушено приписи Держаних санітарних норм та Правил утримання територій населених місць, затверджених наказом Міністерства охорони здоров'я 07.03.2011 року № 145, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 5 квітня 2011 року за № 457/19195.

Згідно з п. 2.22 вказаних норм та правил в умовах нецентралізованого водопостачання вигреби на території присадибної ділянки повинні бути віддалені від індивідуалах колодязів на відстань не менше 20 метрів.

Факт порушення відповідачем санітарних норм і правил підтверджується актом перевірки дотримання санітарного законодавства від 25 лютого 2015 року (а.с.9) та актом комісії Семенівської селищної ради від 05 грудня 2014 року (а.с.10).

Відповідно до ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Суд вважає, що способом захисту порушених прав позивачки на безпечне користування своїм майном є визнанням дій відповідача неправомірними та зобов'язання його усунути перешкоди в користуванні питним колодязем шляхом ліквідації (засипання ґрунтом) вигрібної ями, побудованої з порушенням санітарних норм і правил.

Суд приймає визнання відповідачем позову в цій частині та приймає рішення про його задоволення.

Суд також вважає, що немає підстав для задоволення позовних вимог щодо стягнення моральної шкоди.

Відповідно до ч. 3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

В судовому засіданні позивачка ОСОБА_1 стверджувала, що в результаті неправомірних дій відповідача у неї погіршилося здоров'я, загострилися хронічні захворювання, часто стала боліти голова. Однак на підтвердження своїх слів позивачка не надала суду жодних доказів про погіршення стану її здоров'я та причинний зв'язок із неправомірними діями відповідача.

Вирішуючи питання про відшкодування позивачці судових витрат, суд виходить з такого.

Відповідно до ч. 1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Встановлено, що позивачкою понесено витрати з оплати судового збору у розмірі 243,60 грн. та оплати правової допомоги у розмірі 1500 грн.

Вказані витрати документально підтверджено банківською квитанцією та угодою про надання правової допомоги.

Разом з тим із розрахунку суми винагороди за правову допомогу, наданого фахівцем в галузі права, вбачається, що при визначенні суми винагороди застосовано максимальні ставки, передбачені ст. 1 Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах та адміністративних справах», що не відповідає складності виконуваної роботи та затраченому часу.

Суд вважає за необхідне зменшити розмір компенсації за надання правовї допомоги з 1500 грн. до 1000 грн.

Разом з витратами на сплату судового збору позивачці за рахунок відповідача слід компенсувати 1243 грн. 60 коп. судових витрат.

Зменшуючи розмір витрат, що підлягають компенсації, суд також враховує ту обставину, що позовні вимоги ОСОБА_1 задовольняються частково.

Керуючись ст. 3,10,11,60,88,212,214 ЦПК України, ст. 391 ЦК України,

Р І Ш И В:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Дії ОСОБА_3 з облаштування вигрібної ями визнати неправомірними.

Зобовязати ОСОБА_3 усунути перешкоди у користуванні ОСОБА_1 шахтним колодязем шляхом засипання вигрібної ями ґрунтом.

В позові ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення моральної шкоди відмовити через недоведеність позовних вимог.

На відшкодування судових витрат зі сплати судового збору та за надання правової допомоги стягти з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, жителя АДРЕСА_2 на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, жительки АДРЕСА_1 1243 (одну тисячу двісті сорок три) гривні 60 копійок.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Полтавської області протягом 10 днів шляхом подання апеляційної скарги через районний суд.

Головуючий В.І. Халявка

Повний текст рішення виготовлено 15 червня 2015 року.