Справа № 667/6286/13-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 травня 2015 року Комсомольський районний суд м. Херсона у складі:

головуючого судді: Майдан С.І.

при секретарі: Варавенко Ю.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Херсоні цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

встановив:

01.08.2013 року публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (далі - ПАТ КБ «ПриватБанк») звернулося до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що 19 вересня 2007 року між банком та ОСОБА_1 укладено кредитний договір, за яким останній надано кредит у сумі 8640 грн. зі сплатою 12% річних на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідачка підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом із Умовами надання кредиту фізичним особам «Розстрочка» складає між нею та банком кредитний договір. ОСОБА_1 своїх обов'язків по поверненню кредиту не виконує, внаслідок чого утворилась заборгованість. У зв'язку із цим позивач просив суд стягнути з відповідача на його користь суму заборгованості станом на 23.07.2013 року у розмірі 76375,19 грн., яка складається із: заборгованості за кредитом у сумі 7307 грн. 49 коп., заборгованості по процентах за користування кредитом у сумі 29768 грн. 41 коп., 4767 грн. 95 коп. - комісії, 30 418 грн. 24 коп. - пені, 500 грн. - штрафу (фіксована частина), 3 613 грн. 10 коп. - штрафу (процентна складова) та понесені судові витрати у розмірі 763,75 грн.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити з підстав, зазначених у позовній заяві. В останнє судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку. Надав заяву про розгляд справи у його відсутність зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі .

Відповідач та його представник у судовому засіданні позовні вимоги не визнали, просили відмовити у задоволенні прозову за необґрунтованістю та пропуском строку позовної давності. В останнє судове засідання не зявилися, надали заяву про розгляд справи у їх відсутність (а.с.42-43,49-50).

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом установлено, що за умовами кредитного договору від 19 вересня 2007 року відповідач отримала кредитні кошти у розмірі 8640 грн. зі сплатою 12% річних на суму залишку заборгованості на строк 24 місяці по 19 вересня 2009 року (а. с. 8).

У заяві ОСОБА_1 на отримання кредиту зазначено, що вона як позичальник зобов'язується щомісячно у період із 15 по 20 число кожного місяця вносити платіж у розмірі 614,75 грн. для погашення заборгованості за кредитом.

Кредитний договір складається із заяви, Умов надання споживчого кредиту фізичним особам («Розстрочка») (Стандарт).

У заяві також зазначено, що згідно п. 4.2. Умов при порушенні позичальником зобов'язань із погашення кредиту позичальник сплачує банку проценти за користування кредитом у подвійному розмірі від розміру,зазначеному у Тарифах та заяві.

Узвязку з порушенням боржником строків повернення кредиту та виникненням заборгованості за кредитним договором кредитор використав передбачене частиною другою статті 1050 ЦК України право та звернувся до суду з вимогою про видачу судового наказу про стягнення суми за кредитним договором з ОСОБА_1С

Судовим наказом Комсомольського районного суду м. Херсона від 30 січня 2009 року стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором від 19 вересня 2007 року станом на 12 грудня 2008 року у сумі 18296 грн. 44 коп., яка складається з заборгованості по кредиту - 8307,49 грн., заборгованості за відсотками за користування кредитом, 2694,35 грн. заборгованості по комісії за користування кредитом,1801,06 грн пені за несвоєчасне виконання зобовязань за договором, 250 грн. штраф(фіксована сума), 859,35 штраф ( процент) (а. с. 51-53).

Стягнута судовим наказом заборгованість не сплачена

З наданих позивачем до позовної заяви розрахунків вбачається, що банк просить стягнути з ОСОБА_2 у зв'язку з порушенням умов кредитного договору заборгованість у розмірі 76375,19 грн. за період з 19.09.2007 року по 23.07.2013 року, яка складається заборгованості за кредитом у сумі 7307 грн. 49 коп., заборгованості по процентах за користування кредитом у сумі 29768 грн. 41 коп., 4767 грн. 95 коп. - комісії, 30 418 грн. 24 коп. - пені, 500 грн. - штрафу (фіксована частина), 3 613 грн. 10 коп. - штрафу (процентна складова).

Згідно свідоцтва про шлюб ( а.с.35) ОСОБА_2 у звязку з реєстрацією шлюбу змінила своє прізвище на Кулинич.

Ухвалою Комсомольського районного суду м. Херсона від 08.11.2013 року провадження за справою було закрито у звязку винесенням судового наказу .

Ухвалою апеляційного суду Херсонської області від 05.12.2013 року зазначена ухвала суду першої інстанції скасована в частині стягнення заборгованості з ОСОБА_1 за кредитним договором за період з 13.12.2008 року по 23.07.2013 року, та справу направлено до суду першої інстанції для продовження розгляду, оскільки судом не розглянуті позовні вимоги в частині стягнення з відповідача суми заборгованості, нарахованої після винесення судового наказу, яка становить 57972,27 грн. ( 76375,19-18402,92 грн.).

З наданих позивачем додаткових розрахунків доданих вбачається, що у зв'язку з порушенням ОСОБА_1 умов кредитного договору за період з 13 грудня 2008 року 04 березня 2014 року утворилася заборгованість у сумі 57 163 грн. 93 коп., яка складається із: заборгованості за відсотками - 25 384 грн. 22 коп., заборгованості з комісії - 2 073 грн. 61 коп., заборгованості з пені - 26 507 грн. 82 коп., штрафу 500 грн. (фіксована частина), штрафу - 2 698 грн. 25 коп. (процентна складова) (а. с. 91, 97-98).

Згідно зі ст. ст. 526, 530, 610, ч. 1 ст. 612 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином, у встановлений термін, відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (ч. 4 ст. 267 ЦК України).

Статтею 257 ЦК України встановлено загальну позовну давність тривалістю у три роки.

Цивільне законодавство передбачає два види позовної давності: загальну і спеціальну.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст. 257 ЦК України).

Для окремих видів вимог законом установлена спеціальна позовна давність.

Зокрема, ч. 2 ст. 258 ЦК України передбачає, що позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).

Відповідно до ст. 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок.

За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила; за зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (ч. ч. 1, 5 ст. 261 ЦК України).

Позовна давність, встановлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін. Договір про збільшення позовної давності укладається у письмовій формі (ч. 1 ст. 259 ЦК України).

Згідно із ч. ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Умови надання споживчого кредиту фізичним особам («Розстрочка») (Стандарт), пунктом 5.5 яких встановлено позовну давність тривалістю у п'ять років, не містять підпису відповідача.

Судом не встановлено та позивачем не надано належних і допустимих доказів, які свідчили б про те, що при підписані сторонами кредитного договору діяли Умови надання споживчого кредиту саме в редакції, що долучена до позовної заяви, ці Умови не є складовою частиною укладеного між сторонами договору, відповідачем вони не підписувались, відмітка про те, що відповідач з ними ознайомлений на копії таких Умов відсутня.

Такої правової позиції дійшов Верховний Суд України, зокрема у постанові від 11 лютого 2015 року у справі № 6-240цс14, що в силу вимог ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковою для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначену норму права, та для всіх судів України. Суди зобов'язані привести свою судову практику у відповідність із рішенням Верховного Суду України.

У разі непогашення всієї кредитної заборгованості для боржника наступають наслідки, передбачені простроченням виконання зобов'язання.

Відповідно до роз'яснень, викладених у п. 17 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року № 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних відносин», зобов'язання припиняється з підстав, передбачених договором або законом (частина перша статті 598 ЦК). Такі підстави, зокрема, зазначені у статтях 599-601, 604-609 ЦК.

Наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконано боржником, не припиняє правовідносин сторін кредитного договору, не звільняє останнього від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених частиною другою статті 625 ЦК, оскільки зобов'язання залишається невиконаним належним чином відповідно до вимог статей 526, 599 ЦК.

Враховуючи, що, звернувшись до суду з заявою про видачу судового наказу та стягнувши в повному обсязі заборгованість по кредиту, банк скористався своїм правом на дострокове повернення кредиту у звяжу із порушенням відповідачем зобовязань по його поверненню, та строк дії договору сплив 19.09.2009 року, суд вважає вимоги позивача щодо стягнення відсотків за користування кредитом з 13.12.2008 року у сумі 25384,22 грн., пені у сумі 26507,82 грн. та штрафів безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню.

В задоволенні вимог щодо стягнення судових витрат суд відмовляє з підстав, визначених ст.88 ЦПК України, в звязку з відмовою в задоволенні позову.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.10,11,57,60,88,212,214-215,360-7 ЦПК України, ст.ст. 256-258,526, 530,610,612,599,625,1050,1054 ЦК України, суд

вирішив:

В задоволенні позовних вимоги Публічного акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовити.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Херсонської області через Комсомольський районний суд м. Херсона шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення суду.

Суддя: С.І.Майдан