Апеляційний суд Житомирської області
Справа №274/106/15-ц Головуючий у 1-й інст. Хавронюк О. Л.
Категорія 27 Доповідач Миніч Т. І.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 червня 2015 року Апеляційний суд Житомирської області у складі:

головуючого - судді Миніч Т.І.

суддів: Трояновської Г.С.,

Павицької Т.М.

при секретарі Ковальській Я.В.

без участі сторін

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Житомирі апеляційну скаргу ПАТ КБ «ПриватБанк»

на рішення Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 05 травня 2015 року

у цивільній справі за позовом ПАТ КБ "ПриватБанк" до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,-

встановив:

У січні 2015 року ПАТ КБ "ПриватБанк" звернулося до суду з позовом. З урахуванням уточнених вимог позивач просив стягнути з відповідача 14463,73 грн. заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування заявлених вимог зазначав, що у травні 2008 року відповідач отримав кредит в сумі 10000 грн. у вигляді кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою 30% річних на суму залишку заборгованості. Позичальник зобов'язання за вказаним кредитним договором належним чином не виконував, у зв"язку з чим станом на 30.11.2014 року утворилася заборгованість в загальній сумі 29850 грн.19 коп. Уточнюючи розмір заборгованості, позивач зазначав, що рішенням Бердичівського міськрайонного суду від 24.02.2012 року вже стягнуто з ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ "ПриватБанк" заборгованість за цим же договором у розмірі 16655 грн. 78 коп.

Рішенням Бердичівського міськрайонного суду від 05.05.2015 року у задоволенні позову відмовлено за безпідставністю вимог.

У поданій апеляційній скарзі ПАТ КБ "ПриватБанк", посилаючись на порушення судом норм процесуального та матеріального права, просить зазначене рішення скасувати та ухвалити нове, яким повністю задовольнити позовні вимоги.

Розглянувши справу в межах доводів, викладених в апеляційній скарзі, суд вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що 15.05.2008р. між сторонами було укладено кредитний договір, за яким відповідач отримав кредит в сумі 10000 грн. у вигляді кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою 30% річних за користування кредитом з кінцевою датою повернення, що відповідає строку дії картки (а.с.10).

Банком надано довідку, згідно з якою отримана відповідачем платіжна картка діяла до 31.05.2011 року. (а.с.55).

Судом встановлено, що умови договору відповідач належним чином не виконував, внаслідок чого утворилась заборгованість.

Разом з тим, матеріали справи свідчать про те, що рішенням Бердичівського міськрайонного суду від 24.02.2012 року в зв'язку із невиконанням відповідачем умов кредитного договору з нього вже стягнуто на користь позивача 16655,78 грн. боргу, з яких: 7982,42 грн. заборгованість за кредитом, 6404,04 грн.- за відсотками, 1000 грн. комісії, 500 грн. та 769,32 грн. штрафів. (а.с.6).

Вирішуючи спір, суд першої інстанції обгрунтовано вважав, що оскільки в даному випадку вже мало місце стягнення всієї кредитної заборгованості, і термін дії картки сплив, то строк договору закінчився, а між сторонами існують лише невиконані зобов'язальні правовідносини.

Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов'язання - це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Таке визначення розкриває сутність зобов'язання як правового зв'язку між двома суб'єктами (сторонами), відповідно до якого на одну сторону покладено обов'язок вчинити певну дію (певні дії) чи утриматись від її (їх) здійснення; іншій стороні зобов'язання надано право, що кореспондує обов'язку першої. Обов'язками боржника та правами кредитора вичерпується зміст зобов'язання (ст. 510 ЦК України).

Відповідно до ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

У абз. 1, 2 п.17 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року №5 «Про практику розгляду судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» судам роз'яснено, що зобов'язання припиняється з підстав, передбачених договором або законом (ч.1 ст.598 ЦК України). Такі підстави, зокрема, зазначені у ст.ст.599-601,604-609 ЦК України. Наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконано боржником, не припиняє правовідносин сторін кредитного договору, не звільняє останнього від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених частиною другою статті 625 ЦК України, оскільки зобов'язання залишається невиконаним належним чином відповідно до вимог статей 526, 599 ЦК України.

Таким чином, ухвалення судового рішення про стягнення заборгованості за кредитним договором, нарахування відсотків і комісії за користування кредитом поза строком дії кредитного договору законом не передбачено.

При цьому вимоги про застосування до відповідача способів відповідальності, передбачені ч.2 ст.625 ЦК України, Банком не заявлені.

За наведених обставин суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відсутність підстав для задоволення позову.

Обставини справи з"ясовані повно та всебічно, зібраним у справі доказам дана належна оцінка. Будь-яких процесуальних порушень, які б давали підстави для переоцінки доказів, апеляційним судом не встановлено.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Оскаржуване рішення постановлено з додержанням норм матеріального і процесуального права.Підстав для його скасування апеляційний суд не вбачає.

Керуючись ст.ст. 303,304,307,308,313-315 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу ПАТ КБ "ПриватБанк" відхилити.

Рішення Бердичівського міськрайонного суду від 05 травня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий: Судді: