справа 611/482/15 - ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 червня 2015 року Барвінківський районний суд Харківської області.

головуючого - Черниха Є.А.

секретаря - Левченко Т.В.

розглянувши в відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до Барвінківської міської ради Харківської області про встановлення факту, визнання права власності,

В С Т А Н О В И В :

Позивачка звернулася до суду з зазначеним позовом, посилаючись на наступне.

Батьками позивачки були ОСОБА_2 та ОСОБА_3, які проживали та були зареєстровані у житловому будинку АДРЕСА_1

Батько позивачки - ОСОБА_2, помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року.

Спадкоємцем, після смерті батька ОСОБА_2 стала мати позивачки, ОСОБА_3. ІНФОРМАЦІЯ_3 року ОСОБА_3 було видано Свідоцтво про право на спадщину за законом на спадкове майно. Спадкове майно складалося з житлового будинку АДРЕСА_1

На приватизованій земельній ділянці розташований житловий будинок літ. «А - 1» , зроблений з цегли, житловою площею 23,8 кв.м., до якого прилягають такі надвірні будівлі: сарай літ. «Б», погріб літ. «В», сарай літ. «Г», вбиральня літ. «Д», огорожа № 1, ворота № 2. - земельної ділянки розміром 0,191 гектарів Місце розташування земельної ділянки: АДРЕСА_1 Ця земельна ділянка надана для обслуговування житлового будинку та господарських споруд та ведення особистого підсобного господарства.

Вказана земельна ділянка належала спадкодавцю на підставі Державного акту серія НОМЕР_1, виданого 01 червня 1998 року на підставі рішень виконкому Барвінківської міської Ради від 25 листопада 1997 року за № 248, від 25 лютого 1998 року за № 44, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 364.

Свідоцтво про право на спадщину за законом посвідчено ІНФОРМАЦІЯ_3 року державним нотаріусом Барвінківської державної нотаріальної контори Захаровою Н.В, зареєстровано в електронному Реєстрі прав власності на нерухоме майно 04 лютого 2004 року, реєстровий

номер № 52.

ІНФОРМАЦІЯ_3 року мати позивачки, ОСОБА_3 склала заповіт на ім'я останньої, посвідчений державним нотаріусом Барвінківської державної нотаріальної контори Захаровою НВ, реєстровий № 56.

ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 року .

Після смерті ї матері ОСОБА_3, позивачка прийняла спадщину, отримала Свідоцтво про право на спадщину за заповітом, посвідчене 22.04.2015 року державним нотаріусом Барвінківської державної нотаріальної контори Захаровою НВ, реєстровий № 603. Спадщина, на яку видано це Свідоцтво, складається тільки з житлового будинку з прилеглими надвірними будівлями.

Разом з Свідоцтвом про право на спадщину за заповітом, позивачка одержала Постанову Барвінківської державної нотаріальної контори «Про відмову у вчиненні нотаріальної дії» за № 402/01-16, в якій позивачці відмовлено про право на спадщину на земельну ділянку, розміром 0,191 га, наданої для обслуговування житлового будинку та господарських споруд та ведення особистого підсобного господарства, розташованого за адресою: АДРЕСА_1

В цьому зв'язку, звернувшись до суду, позивачка просила встановити факт належності за померлою ОСОБА_3 земельної ділянки площею 0.191 гектарів та визнати за нею, позивачкою, право власності в порядку спадкування за заповітом на вказану земельну ділянку.

Представник позивачки, будучи належним чином повідомлена про дату, час та місце слухання справи, до суду не з?явилася, подала заяву про слухання справи у відсутність представника позивачки, просила позов задовольнити.

Барвінківська міська рада Харківської області, будучи належним чином повідомлена про дату, час та місце слухання справи, до суду представника не направили, подали заяву про слухання справи у відсутність представника, проти позову не заперечували.

Враховуючи що розгляд справи відбувся у відсутність сторін відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Відповідно до ч.ч. 1,4 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов?язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень. Доказування не може бути ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ч. 1 ст. 64 ЦПК України, письмовими доказами є будь - які документи, акти, довідки, листування службового або особистого характеру або витяги з них, що містять відомості про обставини, які мають значення для справи.

Згідно з п. 27 Постанови № 2 Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 року «Про застосування цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» виходячи з принципу процесуального рівноправ?я сторін та враховуючи обов?язок кожної сторони довести ті обставини, на які посилається, необхідно в судовому засіданні дослідити кожний доказ, наданий сторонами на підтвердження своїх вимог або заперечень, який відповідає вимогам належності та допустимості доказів.

Судом забезпечено усім учасникам можливість для реалізації їх прав для надання та витребування доказів, усі вони долучені до справи і досліджені.

При аналізі доказів суд керується положеннями ст. 60 ЦПК України про те, що обов'язки доказування і подання доказів покладається на сторони, і виходить лише із тих доказів, які надані ними під час розгляду справи.

Оцінивши належність, допустимість та достовірність кожного доказу окремо, а також достатній і взаємний зв?язок наявних у справі доказів в їх сукупності, суд дійшов до наступного.

Суд, перевіривши надані сторонами докази, прийшов до наступного.

Судовим розглядом встановлено, що батьками позивачки були ОСОБА_2 та ОСОБА_3, які проживали та були зареєстровані у житловому будинку АДРЕСА_1

Батько позивачки - ОСОБА_2, помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року.

Спадкоємцем, після смерті о батька ОСОБА_2 стала мати позивачки, ОСОБА_3. ІНФОРМАЦІЯ_3 року ОСОБА_3 було видано Свідоцтво про право на спадщину за законом на спадкове майно. Спадкове майно складалося з житлового будинку АДРЕСА_1

На приватизованій земельній ділянці розташований житловий будинок літ. «А - 1» , зроблений з цегли, житловою площею 23,8 кв.м., до якого прилягають такі надвірні будівлі: сарай літ. «Б», погріб літ. «В», сарай літ. «Г», вбиральня літ. «Д», огорожа № 1, ворота № 2. - земельної ділянки розміром 0,191 гектарів Місце розташування земельної ділянки: Харківська область, АДРЕСА_1 Ця земельна ділянка надана для обслуговування житлового будинку та господарських споруд та ведення особистого підсобного господарства.

Вказана земельна ділянка належала спадкодавцю на підставі Державного акту серія НОМЕР_1, виданого 01 червня 1998 року на підставі рішень виконкому Барвінківської міської Ради від 25 листопада 1997 року за № 248, від 25 лютого 1998 року за № 44, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 364.

Свідоцтво про право на спадщину за законом посвідчено ІНФОРМАЦІЯ_3 року державним нотаріусом Барвінківської державної нотаріальної контори Захаровою Н.В, зареєстровано в електронному Реєстрі прав власності на нерухоме майно 04 лютого 2004 року, реєстровий

номер № 52.

ІНФОРМАЦІЯ_3 року мати позивачки, ОСОБА_3 склала заповіт на ім'я останньої, посвідчений державним нотаріусом Барвінківської державної нотаріальної контори Захаровою НВ, реєстровий № 56.

ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 року, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серія НОМЕР_2, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову Реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 12075.

Після смерті ї матері ОСОБА_3, позивачка прийняла спадщину, отримала Свідоцтво про право на спадщину за заповітом, посвідчене 22.04.2015 року державним нотаріусом Барвінківської державної нотаріальної контори Захаровою НВ, реєстровий № 603. Спадщина, на яку видано це Свідоцтво, складається тільки з житлового будинку з прилеглими надвірними будівлями.

Разом з Свідоцтвом про право на спадщину за заповітом, позивачка одержала Постанову Барвінківської державної нотаріальної контори «Про відмову у вчиненні нотаріальної дії» за № 402/01-16, в якій позивачці відмовлено про право на спадщину на земельну ділянку, розміром 0,191 га, наданої для обслуговування житлового будинку та господарських споруд та ведення особистого підсобного господарства, розташованого за адресою: АДРЕСА_1

При цьому суд приймає до уваги те, що за життя ОСОБА_5 не встигла отримати Державний акт на право приватної власності на землю на земельну ділянку площею 0.191 гектарів і вказану обставини унеможливлюють це зробити після її смерті.

Приймаючи до уваги наведене, суд приходить до висновку про встановлення факту належності ОСОБА_3.19.01.2004 року земельної ділянки площею 0.191 га., наданої для обслуговування житлового будинку та господарсько - побутових споруд та особистого підсобного господарства, розташованої по АДРЕСА_1

Згідно ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені.

Згідно ст. 78 Земельного кодексу України, право власності на землю - це право володіти, користуватися і розпоряджатися земельними ділянками. Право власності на землю набувається та реалізується на підставі Конституції України, цього Кодексу, а також інших законів, що видаються відповідно до них.

Згідно зі ст. 126 ЗК України право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом, крім випадків, визначених ч.2 цієї статті.

А за ч.2 ст. 126 ЗК України, право власності на земельну ділянку, набуту у власність із земель приватної власності без зміни її меж, цільового призначення, посвідчується: свідоцтвом про право на спадщину.

До переоформлення державного акта на земельну ділянку і його реєстрації, виходячи з умов частини 5 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець має певні майнові права на цю ділянку, які засвідчуються свідоцтвом про право на спадщину.

Згідно ст. 1216, 1218 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно з ч. 1 ст. 1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Таким чином, зібрані по справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення позову.

Керуючись ст. 1261 ЦК України, ст. ст. 10,11,209,212,214-215 ЦПК України ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов - задовольнити.

Встановити факт належності за ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 року земельної ділянки площею 0.191 га., наданої для обслуговування житлового будинку та господарських споруд та ведення особистого підсобного господарства, розташованого за адресою: АДРЕСА_1

Визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування за заповітом право власності на земельну ділянку площею 0.191 га., наданої для обслуговування житлового будинку та господарських споруд та ведення особистого підсобного господарства, розташованого за адресою: АДРЕСА_1

Рішення позивачкою може бути оскаржене в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом протягом 10 днів з дня його проголошення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Є.А. Черних.