Справа № 712/2-109/2011
У Х В А Л А

Іменем України

10 червня 2015 року м. Ужгород

Колегія суддів судової палати в цивільних справах

апеляційного суду Закарпатської області у складі:

головуючої - Боднар О.В.

суддів Кеміня М.П., Джуги С.Д.

при секретарі Маринець Д.М.

з участю ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні за апеляційною скаргою ОСОБА_2, що діє від імені ОСОБА_3, на заочне рішення Ужгородського міськрайонного суду від 16 квітня 2014 року справу за позовом Публічного акціонерного товариства Банк Фінанси та Кредит до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості,-

у с т а н о в и л а :

У січні 2011 року ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_3, в якому, посилаючись на невиконання останнім своїх зобовязань за договором про відкриття відновлювальної кредитної лінії від 05 червня 2008 року № 19-4/2008, з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог (а.с. 37) просило стягнути з нього на свою користь заборгованість станом на 27 вересня 2011 року, у розмірі 106 728,55 грн., з яких:

- 21 541,01 грн. заборгованість по кредитній лінії,

- 85 187,54 грн. пеня за простроченими відсотками та тілу кредиту;

судовий збір у розмірі 1 067,28 грн. та витрати на ІТЗ забезпечення розгляду справи у розмірі 120,00 грн.

Заочним рішенням Ужгородського міськрайонного суду від 07 листопада 2012 року (а.с. 86-88) уточнений позов задоволено. Стягнуто з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором у розмірі 106 728,55 грн., судовий збір у розмірі 1 067,28 грн. та 120,00 грн. витрат на ІТЗ забезпечення розгляду справи.

Ухвалою суду першої інстанції від 30 грудня 2013 року було задоволено заяву ОСОБА_4 про перегляд заочного рішення. Заочне рішення Ужгородського міськрайонного суду від 07 листопада 2012 року скасовано, а справу призначено до розгляду у загальному порядку (а.с. 116-117).

При новому розгляді позивач подав заяву від 30 грудня 2013 року № 1312, в якій просив вжити заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на все майно та кошти на рахунках, які належать ОСОБА_3 (а.с. 110-111), яку ухвалою Ужгородського міськрайонного суду від 02 січня 2014 року було задоволено частково. Накладено арешт на все майно, що належить ОСОБА_3 В решті вимог відмовлено (а.с. 120).

Також позивач подав заяву про уточнення позовних вимог (а.с. 123) та просив стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за договором про відкриття відновлювальної кредитної лінії від 05 червня 2008 року № 19-4/2008, станом на 14 січня 2014 року у розмірі 105 555,46 грн., з яких

- 80 555,46 грн. заборгованість за кредитом,

- 25 000,00 грн. пеня за несвоєчасне виконання зобовязань,

та судовий збір у розмірі 1 067,28 грн.

Повторним заочним рішенням Ужгородського міськрайонного суду від 16 квітня 2014 року уточнений позов задоволено. Стягнуто з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором у розмірі 105 555,46 грн. та судовий збір у розмірі 1 067,28 грн. (а.с. 147-149).

В апеляційній скарзі представник відповідача ОСОБА_2 просить скасувати заочне рішення Ужгородського міськрайонного суду від 16 квітня 2014 року та ухвалити нове рішення про відмову у позові (а.с. 165-168).

Зазначає, що позивач не надав жодного доказу видачі відповідачу кредитних коштів, у спосіб передбачений умовами договору, оскільки належними доказами, які б підтверджували наявність чи відсутність заборгованості, а також підтверджували розмір заборгованості, можуть бути виключно первинні документи, оформлені у відповідності до вимог ст.9 ЗУ «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність».

Вказує на те, що позивачем не підтверджено сум заборгованості, оскільки наданий ним розрахунок не містить достовірної інформації щодо нарахованої заборгованості. Згідно умов договору про відновлювальну кредитну лінію відповідачу було надано 12 000,00 грн., а позивач просить стягнути 105 555,64 грн.

Розглянувши доводи скарги та перевіривши матеріали справи, апеляційний суд визнав, що скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що 15 травня 2008 року між ВАТ «Банк «Фінанси та Кредит» (змінило найменування на ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит») та ОСОБА_3 був укладений договір про користування платіжною карткою № 002-Р/000827 (далі договір від 15 травня 2008 року), за умовами якого банк відкриває клієнту картковий рахунок (поточний рахунок клієнта, на якому обліковуються операції, здійснені з використанням картки) і надає клієнту міжнародну платіжну карту VISA Classic № 030864 (а.с. 18-20).

Відповідно до розділу 7 договору від 15 травня 2008 року клієнт зобовязався отримати від банку картку і використовувати її за прямим призначенням, відповідно до вимог договору, правил користування платіжною карткою.

Щомісяця, не пізніше 10 числа кожного місяця, особисто одержувати в банку виписку по картрахунку за минулий розрахунковий період. У випадку неотримання клієнтом виписки, на нього покладаються можливі ризики і втрати повязані з неможливістю встановити спірні суми за рахунок інших членів і учасників платіжних систем.

Перевірити правильність відображення у виписці по картрахунку всіх операцій і у випадку незгоди з залишком коштів на картрахунку або іншими даними, зазначеними у виписці, письмово сповістити про це в банк, не пізніше пятнадцятого числа місяця, наступного за звітнім. Якщо банк у зазначений строк не отримає відповідного повідомлення від клієнта, виписка вважається підтвердженою клієнтом.

У випадку невиконання банком своїх зобовязань за договором клієнт має право розірвати цей договір у встановленому законодавством і цим договором порядку.

Для встановлення кредитного ліміту на платіжну картку ОСОБА_3 16 травня 2008 року заповнив заяву-анкету (а.с. 24-25).

05 червня 2008 року між ВАТ «Банк «Фінанси та кредит» та ОСОБА_3 був укладений договір про відкриття відновлювальної кредитної лінії № 19-4/2008 (а.с. 13-16), за умовами якого банк надав позичальнику в тимчасове користування на картковий рахунок кредитні кошти у розмірі 12 000,00 грн., зі сплатою за користування кредитними коштами 22 % річних, зі строком дії картки до 05 червня 2010 року. Додатком №1 до даного договору є тарифи комісійної винагороди ВАТ «Банк «Фінанси та Кредит» по операціях емісії і обслуговування платіжних карток (а.с. 127).

В цей же день, ОСОБА_3 підписав розписку, в якій підтвердив отримання ним платіжної картки у непошкодженому стані та запечатаного конверту з ПІН-кодом, а також те, що він ознайомлений з правилами користування карткою та зобовязується їх дотримуватись. (а.с. 17).

03 березня 2010 року банк надіслав ОСОБА_3 лист-повідомлення № 363 про те, що згідно з п.3.2. договору про відкриття відновлювальної кредитної лінії, останній зобовязаний повністю повернути кредитні ресурси, які були отримані ним за даним договором та сплатити відсотки за користування кредитними ресурсами до 05 квітня 2010 року, шляхом внесення коштів у розмірі 12 157,99 грн. (з яких: 12 000,00 грн. ліміт кредиту) в касу банку у визначений термін (а.с. 12).

Ухвалюючи рішення про задоволення позову, суд першої інстанції, керуючись ст.ст. 526, 623 ЦК України, відповідно до яких зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, а боржник, якій порушив зобовязання, має відшкодувати кредитору завдані цим збитки, на підставі наявних у матеріалах справи доказів, правильно дійшов висновку про задоволення позовних вимог.

Відповідно до п.1.27 ст.1 ЗУ «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» платіжна картка - електронний платіжний засіб у вигляді емітованої в установленому законодавством порядку пластикової чи іншого виду картки, що використовується для ініціювання переказу коштів з рахунка платника або з відповідного рахунка банку з метою оплати вартості товарів і послуг, перерахування коштів зі своїх рахунків на рахунки інших осіб, отримання коштів у готівковій формі в касах банків через банківські автомати, а також здійснення інших операцій, передбачених відповідним договором.

Доводи апелянта щодо ненадання банком доказів отримання відповідачем кредитних коштів спростовуються положеннями п.2.1 договору про відкриття відновлювальної кредитної лінії, відповідно до якого банк надає позичальнику в тимчасове користування кредитні ресурси шляхом відкриття на картковий рахунок позичальника, на якому враховуються операції з використанням наданої йому картки, поновлювальної кредитної лінії з встановленим кредитним лімітом у розмірі 12 000,00 грн. При цьому, поновлювальна кредитна лінія форма надання банком на картковий рахунок позичальника кредитних ресурсів у вигляді кредитної лінії, в межах, що не перевищують в будь-який момент періоду кредитування розміру кредитного ліміту, встановленого договором.

Доводи про те, що розмір кредитного ліміту 12 000,00 грн., в той час як позивач просить стягнути суму 105 555,46 грн. є безпідставними та до уваги не беруться, оскільки з наданого позивачем розрахунку (а.с. 124-126) вбачається, що відповідач належним чином умови договору не виконував, внаслідок чого утворилась заборгованість, станом на 13 січня 2014 року 297 292,63 грн., з яких

80 555,46 грн. заборгованість по кредиту,

216 737,17 грн. загальна сума пені за період з 14 січня 2013 року по 13 січня 2014 року.

Позивач, враховуючи те, що розмір пені значно перевищує розмір збитків просив стягнути з відповідача пеню у розмірі 25 000,00 грн.

Крім того за користування кредитними коштами позичальник сплачує банку відсотки, а у випадку прострочення повернення кредитних ресурсів та/або сплати відсотків, позичальник сплачує банку пеню у розрахунку 1% від простроченої суми за кожен день прострочення (п.п. 4.1.-4.5., 6.1.-6.2. договору про відкриття поновлювальної кредитної лінії).

Іншого розрахунку, на спростування наданого позивачем, в суді першої інстанції відповідач не надав. В суді апеляційної інстанції відповідач надав складений ним розрахунок заборгованості, в якому зазначив, що загальна сума заборгованості за період з вересня 2008 року по січень 2015 року складає 34 468,94 грн. (а.с. 203-205).

Проте наданий відповідачем розрахунок заборгованості не відповідає умовам договору про відкриття поновлювальної кредитної лінії щодо порядку нарахування та сплати відсотків за користування кредитними коштами та пені за порушення умов виконання зобовязання, а тому на увагу не заслуговує.

Відповідач також не надав суду, доказів того, що він у передбаченому договором порядку звертався в банк для отримання виписки по картковому рахунку чи того, що він був незгодний з правильністю відображення у виписці по картрахунку всіх операцій.

Відповідно до правової позиції, висловленої ВСУ у постанові від 14 листопада 2012 року по справі № 6-122цс12 за змістом ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу.

Відповідно до чч. 1, 2 ст. 614 ЦК України особа, яка порушила зобовязання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом.

Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобовязання.

Відсутність своєї вини доводить особа.

Наявність вини позичальника, який одержав кредитні кошти за договором та не довів, що вжив усіх залежних від нього заходів щодо належного виконання зобовязань за цим договором згідно зі ст. 614 ЦК України, є підставою для покладення на нього цивільно-правової відповідальності за невиконання взятих на себе зобовязань.

За таких обставин, ухвалене судом рішення відповідає вимогам ст.ст. 213-215 ЦПК України і передбачених ст.ст. 309, 310 цього Кодексу підстав для його скасування немає.

Доводів, які можуть бути підставою для скасування або зміни рішення суду першої інстанції, апеляційна скарга не містить.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 307, 308 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2, що діє від імені ОСОБА_3, відхилити.

Заочне рішення Ужгородського міськрайонного суду від 16 квітня 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення.

Ухвала може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

с у д д і :

ОСОБА_5 ОСОБА_6 ОСОБА_7