Справа № 592/3951/15-ц
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 травня 2015 року м.Суми

Ковпаківський районний суд м. Суми в складі:

головуючого судді - Труханової Л.М.,

при секретарі - Силецької Г.В.,

державного виконавця - Бондаренко В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Суми скаргу Товариства з додатковою відповідальністю Страхова компанія «Альфа-Гарант» на неправомірні дії державного виконавця відділу державної виконавчої служби Сумського міського управління юстиції ОСОБА_1,-

В С Т А Н О В И В:

24 квітня 2015 року представник Товариства з додатковою відповідальністю Страхова компанія «Альфа-Гарант» (надалі ТДВ СК «Альфа-Гарант») звернувся до суду з вказаною скаргою, яку мотивує тим, що рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 28листопада 2014 р. на користь ТДВ СК «Альфа-Гарант» з ОСОБА_2 було стягнуто в рахунок страхового відшкодування в порядку регресу 3468,74 грн., судові витрати в розмірі 350,00 грн. та судовий збір в розмір 243,60 грн.. На підставі даного судового рішення представнику позивача 23 січня 2015 року було видано виконавчий лист № 592/5064/13-ц , який він передав на виконання до відділу державної виконавчої служби Сумського міського управління юстиції у м. Суми (надалі -ВДВС ). 01 квітня 2015 року представником позивача отримано копію постанови державного виконавця Бондаренко В.О. від 05 березня 2015 р. ВП № 46779408 про відмову у відкритті виконавчого провадження по примусовому виконанню виконавчого листа по справі № 592/5064, оскільки виконавчий документ не відповідає вимогам п.3 ч.1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», а саме відсутній ідентифікаційний номер боржника. Вважає такі дії державного виконавця неправомірними, винесена ним постанова підлягає скасуванню, оскільки вимоги до виконавчого документа встановлені ст. 18 ЗУ «Про виконавче провадження», і в ньому, дійсно повинні вказуватися індивідуальний ідентифікаційний номер стягувача та боржника (для фізичних осіб - платників податків), а також інші дані, якщо вони відомі суду чи іншому органу, що видав виконавчий документ, які ідентифікують стягувача та боржника чи можуть сприяти примусовому виконанню. При видачі даних виконавчих листів судом були виконані вказані вимоги Закону і зазначено у виконавчому листі, що інформація щодо індивідуального ідентифікаційного номеру боржника відсутня. Таким чином, підстав для відмови у відкритті провадження у державного виконавця не було. Також зазначає , що 25 червня 2014 року Верховним Судом України було ухвалено постанову у справі №6-62цс14-1 за скаргою ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго» на дії державного виконавця Орджонікідзевського ВДВС Маріупольського міського управління юстиції Головного управління юстиції у Донецькій області, де зазначено, що п.3 ч.3 ст.11 Закону України «Про виконавче провадження» надає право державному виконавцю при здійсненні виконавчого провадження з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від органів , установ , організацій , посадових осіб , сторін та учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення ,довідки та іншу інформацію, у тому числі і конфіденційну. Тому відсутність у виконавчому листі ідентифікаційного номера боржника не є підставою для відмови державним виконавцем у відкритті виконавчого провадження.

Просить визнати неправомірними дії державного виконавця ВДВС ОСОБА_1 щодо винесення постанови про відмову у прийнятті до провадження виконавчого листа № 592/5064/13-ц та у відкритті виконавчого провадження з примусового виконання, вказану постанову скасувати та зобов»язати відкрити виконавче провадження щодо примусового виконання рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 28 листопада 2014 року у справі за №592/5064/13-ц.

Представник заявника в судове засідання не з»явився , надав суду заяву з проханням розглянути справу у його відсутності. Заявлені вимоги скарги підтримує в повному обсязі.

Державний виконавець Бондаренко В.О. в судовому засіданні скаргу не визнала та пояснила, що 05 березня 2014 р. до ВДВС дійсно надійшов виконавчий лист про стягнення сум з ОСОБА_2 з заявою про прийняття до примусового виконання, але ознайомившись зі змістом цього виконавчого листа, вона з'ясувала, що в ньому відсутній ідентифікаційний номер боржника, а також паспортні дані боржника, якщо

він через свої релігійні або інші переконання відмовився від отримання ІІН, тобто лист не відповідав вимогам ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», тому 05 березня 2015 р. вона винесла постанову про відмову у відкритті виконавчого провадження на підставі п.6 ч.1 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження». Відсутність в виконавчому листі ідентифікаційного номеру перешкоджає подальшому виконанню судового рішення, оскільки ці дані є першочерговими для направлення державним виконавцем усіх необхідних запитів у порядку виконання судового рішення. Зазначає, що аналогія права застосовується тоді, коли мають місце аналогічні подібні відносини. Тобто, постави Верховного Суду України від 21 травня 2014 року та від 25 червня 2014 року будуть застосовуватись тоді , коди стягувачами у виконавчому провадженні будуть ПАТ «ДТЕК «Донецькобленерго» або КП «Житомирське трамвайно-тролейбусне управління» Житомирської області. Вважає, що оскаржувана постанова винесена нею правомірно, відповідно до вимог закону. Просить в задоволенні скарги відмовити.

Суд, вислухавши пояснення державного виконавця, дослідивши матеріали справи, вважає скаргу обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню за наступних підстав.

Згідно ст. 19 Конституції України органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ст. 2 Закону України «Про виконавче провадження» (далі -Закон) примусове виконання рішень покладається на державну виконавчу службу, яка входить до системи органів Міністерства юстиції України.

Згідно ст.6 Закону державний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності

порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб. Рішення, дії або бездіяльність державного виконавця можуть бути оскаржені в порядку, встановленому цим Законом.

Згідно ст.11 Закону державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Відповідно до п.3 даної статті державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від органів, установ, організацій, посадових осіб, сторін та учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, у тому числі конфіденційну.

Згідно ст. 17 Закону примусове виконання рішень здійснюється державною

виконавчою службою на підставі виконавчих документів, визначених цим Законом, зокрема, виконавчих листів, що видаються судами.

Ст.18 Закону встановлює вимоги до виконавчого документа. Так, у виконавчому документі зазначаються: 1) назва і дата видачі документа, найменування органу, прізвище та ініціали посадової особи, що його видали; 2) дата прийняття і номер рішення, згідно з яким видано документ; 3) повне найменування (для юридичних осіб) або ім'я (прізвище, власне ім'я та по батькові) (для фізичних осіб)стягувача і боржника, їх місцезнаходження(для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), ідентифікаційний код суб'єкта господарської діяльності стягувача та боржника (для юридичних осіб), індивідуальний ідентифікаційний номер стягувача та боржника (для фізичних осіб - платників податків) або номер і серія паспорта стягувача та боржника для фізичних осіб - громадян України, які через свої релігійні або інші переконання відмовилися від прийняття ідентифікаційного номера, офіційно повідомили про це відповідні органи державної влади та мають відмітку в паспорті громадянина України, а також інші дані , якщо вони відомі суду чи іншому органу, що видав виконавчий документ, які ідентифікують стягувача та боржника чи можуть сприяти примусовому виконанню, зокрема, дата народження боржника та його місце роботи (для фізичних осіб),місцезнаходження майна боржника, рахунки стягувача та боржника тощо; 4) резолютивна частина рішення; 5) дата набрання законної (юридичної) сили рішенням; 6) строк пред'явлення виконавчого документа до виконання.

Виконавчий документ повинен бути підписаний уповноваженою посадовою особою із зазначенням її прізвища та ініціалів і скріплений печаткою. Скріплення виконавчого документа гербовою печаткою є обов'язковим у разі, якщо орган (посадова особа), який видав виконавчий документ, за законом зобов'язаний мати печатку із зображенням Державного Герба України.

Згідно ст. 25 Закону державний виконавець зобов'язаний прийняти до виконання

виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред'явлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, і пред'явлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби.

Згідно п.6 ст. 26 Закону державний виконавець відмовляє у відкритті виконавчого провадження,зокрема,у разі невідповідності виконавчого документа вимогам, передбаченим ст.18 цього Закону.Про відмову у відкритті виконавчого провадження державний виконавець виносить постанову протягом трьох робочих днів, а за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - не пізніше наступного робочого дня з дня надходження виконавчого документа і не пізніше наступного дня надсилає її заявникові разом з виконавчим документом.

У разі відмови у відкритті виконавчого провадження на підставі п.6 ч.1 цієї статті державний виконавець роз'яснює заявникові право на звернення до суду чи іншого органу (посадової особи), які видали виконавчий документ, щодо приведення його у відповідність з вимогами статті 18 цього Закону.

Постанова державного виконавця про відмову у відкритті виконавчого провадження може бути оскаржена заявником у десятиденний строк з дня її надходження у порядку, встановленому цим Законом.

Згідно ст. 82 Закону рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби можуть бути оскаржені стягувачем та іншими учасниками виконавчого провадження (крім боржника) до начальника відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, або до керівника відповідного органу державної виконавчої служби вищого рівня чи до суду.

Згідно ст. 383 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду зі скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією чи бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Суд встановив, що рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 28 листопада 2014 р., яке набрало законної сили 09 січня 2015 року ,на користь ТОВ СК «Альфа-Гарант» з ОСОБА_2 була стягнута сума в рахунок відшкодування в порядку регресу 3468,74 грн., судові витрати в сумі 350 грн. та судовий збір у сумі 243,60 грн, а всього 4062,34 грн..

На підставі даного судового рішення 23 січня 2015 року Ковпаківським районним судом м. Суми представнику ТОВ СК «Альфа-Гарант» було видано виконавчий лист № 592/5064/13-ц (2/592/1468/2014) на суми 3468,74 грн., 350 грн. та 243,60 грн., де боржником зазначений ОСОБА_2, зазначені дані про дату та місце народження , місце мешкання

Крім того, в виконавчому листі в графі «Ідентифікаційний код суб'єкта господарської діяльності (для юридичних осіб), реєстраційний номер облікової картки платника податків (індивідуальний ідентифікаційний номер) (для фізичних осіб) боржника» вказано, що відомості стосовно ІІН відсутні.

05 березня 2015 р. представник стягувача звернувся з заявою про примусове виконання даного виконавчого листа до ВДВС .

05 березня 2015 р. державним виконавцем ВДВС ОСОБА_1 на підставі п.6 ч.1 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження» винесено постанову ВП № 46779408 про відмову у прийнятті до провадження виконавчого документу та у відкритті виконавчого провадження з примусового виконання вказаного виконавчого листа з посиланням на невідповідність виконавчого листа вимогам ст. 18 ЗУ «Про виконавче провадження», а саме відсутність у виконавчому документі ідентифікаційного номеру боржника .

Оцінивши обставини справи, проаналізувавши вимоги діючого законодавства, суд вважає, що підстав для винесення державним виконавцем Бондаренко В.О. постанови про відмову у відкритті провадження з примусового виконання виконавчого листа № 592/5064/13-ц (2/592/1468/14 ) з підстав відсутності індивідуального ідентифікаційного номеру боржника не було, оскільки у виконавчому листі було вказано, що інформація щодо індивідуального ідентифікаційного номеру боржника ОСОБА_2 відсутня. Тобто наявність вказаної інформації судом перевірялась, але така інформація відсутня, про що і було вказано у виконавчому листі. Міністерством доходів та зборів України не вказано про те, що дана особа відмовилась від прийняття ідентифікаційного номеру з будь-яких переконань, у зв'язку з чим у суду при видачі виконавчих листів не було підстав вказувати серію та номер його паспорту.

Також суд вважає, що підставою для відмови у відкритті провадження з примусового виконання відповідно до п.6 ст. 26 Закону є саме відсутність у виконавчому листі вказівки про індивідуальний ідентифікаційний номер боржника чи стягувача, що розцінюється як помилка, допущена при його оформленні (як суб'єктивна обставина), а не відсутність зареєстрованого в Державному реєстрі фізичних осіб-платників податку цього номеру як такого (як об'єктивна обставина).

На думку суду при оформленні виконавчого листа були вказані усі необхідні дані, що були відомі суду та за якими можна ідентифікувати боржника - прізвище, ім'я, по-батькові, місце проживання, виконавчий лист в цій частині відповідає вимогам ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження».

Суд не приймає до уваги і вважає безпідставними доводи державного виконавця відносно того, що відсутність ідентифікаційного номеру боржника ускладнює і робить неможливим виконання судового рішення, оскільки, на думку суду, у виконавчому листі зазначені і інші дані, які можуть ідентифікувати боржника, - прізвище, ім'я, по-батькові, адреса місця проживання, що дозволить виконувати рішення суду саме відносно цієї особи. Відсутність ідентифікаційного номеру боржника не є перешкодою для виконання судового рішення в примусовому порядку.

Крім того, на виконання покладених на державних виконавців обов'язків по виконанню рішень суду, державний виконавець має право у відповідності до ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від органів, установ, організацій, їх посадових осіб, сторін та учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, у тому числі і конфіденційну. За таких обставин, державний виконавець під час виконання судового рішення може в межах наданих йому прав витребувати чи вточнити у боржника, або установ чи організацій інформацію про індивідуальний ідентифікаційний номер боржника чи серію та номер його паспорта та інші необхідні для виконання дані про нього.

Таким чином, суд вважає, що постанова про відмову у відкритті виконавчого провадження, винесена державним виконавцем з формальних підстав, які можуть бути усунені в ході здійснення виконавчих процедур, чим порушується право стягувача ТДВ СК «Альфа-Гарант» на виконання судового рішення, постановленого на його користь.

Частина 1 статті 360-7 ЦПК України містить посилення на те , що висновок щодо застосування норм права , викладений у постанові Верховного Суду України , має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм. Суд має право відступити від правової позиції , викладеної у висновках Верховного Суду України , з одночасним неведенням відповідних мотивів.

Правова позиція Верховного Суду України щодо відсутності у виконавчому листі ідентифікаційного номеру боржника висловлена у постанові від 25 червня 2014 р., ухваленого у справі №6-62цс 14-1 за скаргою ПАТ «ДТЕК «Донецькобленерго»» на дії державного виконавця Орджонікідзевського ВДВС Маріупольського міського управління юстиції Головного управління юстиції у Донецькій області. У зазначеній постанові Верховний Суд України зазначив , що відсутність у виконавчому листі ідентифікаційного номера боржника не є підставою для відмови державним виконавцем у відкритті виконавчого провадження. Зазначена правова позиція , згідно зі ст. 360-7 ЦПК України, є обов'язковою для усіх судів України.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку про неправомірність дій державного виконавця щодо відмови у відкритті виконавчого провадження, тому скаргу ТДВ СК «Альфа-Гарант» слід задовольнити.

Керуючись ст.19 Конституції України, ст. 383-388 ЦПК України ст.2,6,11,17,18,25,26,82 Закону України «Про виконавче провадження», суд, -

У Х В А Л И В:

Скаргу Товариства з додатковою відповідальністю Страхова компанія «Альфа-Гарант» на неправомірні дії державного виконавця відділу державної виконавчої служби Сумського міського управління юстиції ОСОБА_1 , задовольнити.

Визнати неправомірними дії державного виконавця відділу державної виконавчої служби Сумського міського управління юстиції ОСОБА_1 щодо відмови у відкритті виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа № 592/5064/13-ц ( 2/592/1468/14) про стягнення з ОСОБА_2 на користь товариства з обмеженою відповідальністю Страхова компанія «Альфа-Гарант» суми страхового відшкодування в порядку регресу в розмірі 3468,74 грн., витрат , пов»язаних з проведенням оцінки розміру відшкодування шкоди 350 грн. та судового збору в розмірі 243,60 грн..

Постанову державного виконавця відділу державної виконавчої служби Сумського міського управління юстиції ОСОБА_1 ВП № 46779408 від 05 березня 2015 р. про відмову у відкритті виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа № 592/5064/13-ц ( 2/592/1468/14) про стягнення з ОСОБА_2 на користь товариства з обмеженою відповідальністю Страхова компанія «Альфа-Гарант» суми страхового відшкодування в порядку регресу в розмірі 3468,74 грн., витрат , пов»язаних з проведенням оцінки розміру відшкодування шкоди 350 грн. та судового збору в розмірі 243,60 грн., скасувати.

Зобов'язати відділ державної виконавчої служби Сумського міського управління юстиції вирішити питання про прийняття до виконання виконавчого листа № 592/5064/13-ц ( 2/592/1468/14) про стягнення з ОСОБА_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Страхова компанія «Альфа-Гарант» суми страхового відшкодування в порядку регресу в розмірі 3468,74 грн., витрат , пов»язаних з проведенням оцінки розміру відшкодування шкоди 350 грн. та судового збору в розмірі 243,60 грн..

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку в апеляційний суд Сумської області через Ковпаківський районний суд м. Суми протягом 5 днів з моменту її проголошення.

Суддя Л.М. Труханова