Справа № 751/468/15-ц
Провадження № 22-ц/795/1132/2015
Категорія цивільнаГоловуючий у I інстанції Маслюк Н. В.
Доповідач - Онищенко О. І.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 червня 2015 року

м. Чернігів

АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІГІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ у складі:

головуючого - суддіОСОБА_1,
суддів:ОСОБА_2, ОСОБА_3,
при секретарі:ОСОБА_4,
за участю:представника позивача ОСОБА_5, представника відповідача ОСОБА_6,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові справу за апеляційною скаргою ОСОБА_7 на рішення Новозаводського районного суду м. Чернігова від 06 травня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_7 до Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» про стягнення коштів за договором депозитного вкладу, -

в с т а н о в и в:

В апеляційній скарзі ОСОБА_7 просить скасувати рішення Ново заводського районного суду м. Чернігова від 06 травня 2015 року та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги, посилаючись на невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права.

Рішенням Новозаводського районного суду м. Чернігова від 06 травня 2015 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_7 до ПАТ КБ «ПриватБанк» про стягнення коштів за договором депозитного вкладу відмовлено.

Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що суд першої інстанції у своєму рішенні повністю проігнорував перший пункт позовних вимог, щодо надання виписки по рахунку.

Апелянт зазначає, що суд першої інстанції безпідставно не прийняв до уваги довідку № 150410/544 від 10.04.2015 року, видану Кримським регіональним управлінням, яка підтверджує існування депозитного рахунку, карткового рахунку та сум на них.

На думку апелянта, судом не врахованого того, що дану довідку підготував Операційний центр NPS, який являє собою один з відділів банку, що займається формуванням фінансових довідок і обслуговуванням центру лояльності клієнтів та знаходиться в м. Дніпропетровську при головному відділенні банку, на материковій частині України, а тому на нього не розповсюджується дія витягу з протоколу № 18 засідання правління банку від 15.05.2014 року про припинення діяльності банку в АРК Крим і сформовані ним довідки є дійсними.

Також, апелянт не погоджується з висновком суду про те, що довідка, яку надано представником ПАТ КБ «ПриватБанк» станом на 29.04.2014 року спростовує наявність у ОСОБА_7 депозитного рахунку.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Звертаючись до суду, ОСОБА_7 в обґрунтування своїх позовних вимог посилалася на копію памятки клієнта по депозитному вкладу № SAMDN0387 від 28.11.2011 року (ощадна книжка 22827, вклад № 3281), відповідно до якої валюта вкладу - гривня, строк вкладу 6 місяців, процентна ставка 14,75%.

Відповідно до вказаної памятки кожному вкладнику видається ощадна книжка. За допомогою якої в будь-якому банкоматі ПриватБанку вкладник може проконтролювати суму вкладу та нараховані відсотки.

Вказана памятка разом з умовами і правилами надання банківських послуг, а також Тарифами складає Договір про надання банківських послуг.

Договір депозитного вкладу було відкрито 28.11.2011 року в АР Крим на території України.

Відповідно до витягу з протоколу № 18 засідання правління ПАТ« ПриватБанк» від 15.05.2014 року, Кримське регіональне управління банку припинило свою діяльність ( а.с.114-133)

На підтвердження наявності грошових коштів на депозитному рахунку представником позивача було надано копію довідки № 150410/544 від 10.04.2015 року Кримського регіонального управління, відповідно до якої станом на 10.04.2015 року ОСОБА_7 має в ПАТТКБ « ПриватБанк» відповідні рахунки (№ 2635********05 та № 4627*******9673), в тому числі депозитний рахунок із сумою коштів 33920,74гривні ( 105)

На спростування вказаного доказу представником відповідача надано довідку № 150429/332 від 29.04.2015 року, відповідно до якої станом на 29.04.2015 року ОСОБА_7 має в ПАТТКБ « ПриватБанк» відповідні рахунки (а.с. 107) З наданої довідки не вбачається наявність у ОСОБА_7 депозитного рахунку з відповідною сумою коштів на ньому.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем та його представником не надано суду належних та допустимих доказів перерахування коштів по депозитному рахунку вчинених позивачем вперше, що позбавляє можливості вирішити питання щодо строку дії договору, також не доведено дотримання порядку звернення до банку із заявою про повернення грошового вкладу, оскільки звернення із заявою про розблокування рахунку не свідчить про розірвання договору банківського вкладу.

Такий висновок місцевого суду підтверджується матеріалами справи, яким суд дав правильну оцінку і не суперечать нормам матеріального та процесуального права, які регулюють спірні правовідносини. Отже посилання суду на ст.ст.626-639,1058,1059,1068 ЦК України , ч.4 ст.10, ст.ст.57,64, ЦПК України, п.8 глави 2 розділу 3 Інструкції про ведення касових операцій банками в Україні, затвердженої постановою Правління Національного банку України від 1 червня 2011 року № 174 та п.1.4 Положення про порядок здійснення банками України вкладних ( депозитних) операцій з юридичними і фізичними особами, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 3 грудня 2003 року №516, слід визнати правильним.

Не може бути задоволена апеляційна скарга позивачки ОСОБА_7, щодо ігнорування судом першої інстанції частини позовних вимог та не ухвалення судом рішення в цій частині , оскільки за приписами ст.31ч.2 ЦПК України позивач скористалась своїм правом щодо можливості зміни позовних вимог під час розгляду судом справи та уточнила їх , а судом винесено рішення щодо уточнених позовних вимог позивачки. (а.с.102-104)

Не заслуговують на увагу суду доводи апеляційної скарги позивачки, щодо визнання судом довідки № 150410/544 від 10.04.2015 року, виданої Кримським регіональним управлінням, як належного та допустимого доказу, який підтверджує існування депозитного рахунку, карткового рахунку та сум на них.

Згідно з ч. 1 ст. 1058 ЦК України за договором банківського вкладу( депозиту) одна сторона ( банк), що прийняла від другої сторони ( вкладника) або для неї грошову суду ( вклад), що надійшла, зобовязана виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором.

Договір банківського вкладу є реальним, оплатним договором і вважається укладеним з моменту прийняття банком від вкладника або третьої особи на користь вкладника грошової суми ( вкладу).

Відповідно до ч. 1 ст. 1059 ЦК України договір банківського вкладу укладається письмовій формі. Письмова форма договору банківського вкладу вважається додержаною, якщо внесення грошової суми підтверджено договором банківського вкладу з видачею ощадної книжки або сертифікату чи іншого документу, що відповідає вимогам, встановленим законом, іншими нормативно-правовими актами у сфері банківської діяльності ( банківськими правилами) та звичаями ділового обороту.

Пунктом 2.9 глави 2 розділу 4 Інструкції про ведення касових операцій банками в Україні передбачено, що банк ( філія,відділення) зобовязаний видати клієнту після завершення приймання готівки квитанцію ( другий примірник прибуткового касового ордеру) або інший документ, що є підтвердженням про внесення готівки у відповідній платіжній системі, Квитанція або інший документ, що є підтвердженням про внесення готівки у відповідній платіжній системі, має містити найменування банку ( філії, відділення), який здійснив касову операцію, дату здійснення касової операції, підпис працівника банку, який прийняв готівку, відбиток печатки( штампа) або електронний підпис працівника банку, засвідчений електронним підписом САБ.

Виходячи з положень ст.1059 ЦК України, п.1.4 Положення про порядок здійснення банками України вкладних (депозитних) операцій з юридичними і фізичними особами, п.2.9 глави 2 розділу 4 Інструкції про ведення касових операцій банками в Україні письмова форма договору банківського вкладу вважається додержаною, якщо внесення грошової суми підтверджено договором банківського вкладу з видачею ощадної книжки або сертифікату чи іншого документа, що відповідає вимогам, встановленим законом, іншими нормативно-правовими актами у сфері банківської діяльності ( банківськими правилами) та звичаями ділового обороту. При цьому квитанція ( другий примірник прибуткового касового документа) або інший документ є підтвердженням про внесення готівки у відповідній платіжній системі.

Вказана правова позиція викладена у Постанові Верховного суду України від 2 липня 2014 року у справі № 6-96цс14.

Позивачем не надано оригіналів договору банківського вкладу та квитанції про внесення грошових коштів на рахунок.

Тому суд першої інстанції вірно дійшов висновку про те, що позивачем не надано суду належних та допустимих, у розумінні ст.60 ЦПК України, доказів внесення стягуваної суми на депозитний рахунок, а також не доведено наявності вказаних коштів на рахунку позивача на момент розгляду справи судом.

Відповідно до вимог ст.59 ЦПК України, яка регулює питання допустимості доказів, передбачено, що суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом.

Також апеляційний суд погоджується з висновком першої інстанції про відхилення доказів, які отримані позивачем з порушенням, а саме надана суду довідка № 150410/544 від 10.04.2015 року, яка начебто видана Кримським регіональним управління ПАТТКБ « ПриватБанк», завірена не уповноваженою особою, територіального підрозділу, який на момент її видачі припинив свою діяльність.

Крім того, номер депозитного рахунку, який начебто був відкритий на імя позивачки 28.11.2011 року та зазначений в памятці клієнта по депозитному вкладу не збігається з номерами рахунків, які зазначені в довідці наданій ОСОБА_7 на підтвердження існування депозитного вкладу.

Суд першої інстанції всебічно, повно і обєктивно розглянув в судовому процесі всі обставини у їх сукупності, дослідив подані сторонами в обґрунтування своїх вимог та заперечень докази, належним чином проаналізувавши відносини сторін.

На підставі встановлених фактичних обставин справи правильно застосовано матеріальний закон, що регулює спірні правовідносини та мотивовано відмовлено в задоволенні позову.

Рішення суду постановлено з додержанням норм матеріального та процесуального права, підстав для його скасування апеляційний суд не знаходить.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313-315, 317, 319, 324 ЦПК України, апеляційний суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_7 відхилити.

Рішення Новозаводського районного суду м. Чернігова від 06 травня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:Судді: