АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження : 22ц/790/8013/15 Головуючий 1-ї інстанції - Шинкарчук Я.А.
Справа № 2-635/8475/14 Доповідач - Шевченко Н.Ф.
Категорія : відшкодування витрат.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 листопада 2015 року судова колегія судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого - Шевченко Н.Ф.

суддів - Івах А.П., Кокоші В.В.

при секретарі - Каплоух Н.Б.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Харківського районного суду Харківської області від 22 жовтня 2015 року по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування витрат, -

В С Т А Н О В И Л А :

У вересні 2014 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом, який було уточнено, до ОСОБА_2 про відшкодування витрат, пов'язаних з проведенням переобладнанням, покращенням, збереженням та утриманням спільного житлового будинку АДРЕСА_1 с. Березівка Харківського району Харківської області в сумі 83 281,05 грн., а також стягнення з відповідачки на її користь витрати по оплаті проведення судової експертизи в сумі 4 440 грн. та сплати судового збору в сумі 823,81 грн.

В обґрунтування позову посилалась на те, що з відповідачкою є сестрами та співвласниками вказаного житлового будинку у рівних частинах в порядку спадкування.

За час спільного володіння будинком лише нею здійснювались витрати на його утримання та збереження цілісності, що полягало у погашенні заборгованості по газопостачанню та сплати робіт з його відновлення, здійсненні капітального ремонту будинку, проведенні водопостачання, заміні електричної проводки, встановлення воріт з хвірткою.

Після здійснення всіх зазначених робіт вона звернулась до суду з позовом про розподіл будинку в натурі та припинення права спільної часткової власності, який рішенням апеляційного суду Харківської області задоволено.

Судовою експертизою визначено вірогідний розмір виконаних робіт та матеріалів при здійсненні ремонту житлового будинку, який складає 156 098 грн., яку вона і просить стягнути з відповідачки.

Відповідачка надала суду письмові заперечення проти позову, на які і посилалась в судовому засіданні.

Рішенням Харківського районного суду Харківської області від 22 жовтня 2015 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 1 232,75 грн. у рахунок відшкодування витрат з відновлення газопостачання житлового будинку та 73,82 грн. у рахунок відшкодування судових витрат.

У задоволенні інших позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення по суті позовних вимог.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги апелянт посилається на порушення судом норм процесуального і матеріального права.

Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників процесу, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, що були заявлені у суді першої інстанції, дослідивши матеріали справи, судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню з таких підстав.

Судом установлено, що відповідно до свідоцтв про на спадщину за законом від 13 жовтня 2009 року співвласниками по ? частині спадкового майна, яке складається із житлового будинку літ.А-1, житловою площею 55,30 кв.м., загальною площею - 92,70 кв.м. з надвірними будівлями: Б. Г, В - сараї, Д - гараж, Е - погріб, 1-3 - огорожа,, К1 - колонка, 1 - вимощення є ОСОБА_1 та ОСОБА_2 (а.с.9-12).

Рішенням апеляційного суду Харківської області від 11 червня 2014 року за позовом ОСОБА_2 та зустрічним позовом ОСОБА_1 припинено право спільної часткової власності ОСОБА_2 та ОСОБА_1, проведено між ними розподіл житлового будинку і визнано право власності: за ОСОБА_2 - 48/100 частин, за ОСОБА_1 - 52/100 частин (а.с.18-24).

Матеріали справи також свідчать і не заперечується позивачем ОСОБА_1 про те, що в житловому будинку проживає і повністю користується ним та надвірними будівлями донька ОСОБА_1 - ОСОБА_3 із сім'єю (а.с.75-80).

Відповідач ОСОБА_2 після набуття права власності в спірному будинку не проживала та не проживає, комунальними послугами (електроенергією, газом) не користується.

За ст. ст. 317, 319 цього Кодексу власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Цими правами власник розпоряджається на власний розсуд. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав.

Відповідно до ст. ст. 355, 356, 358 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації.

Відповідно до ст. 360 ЦК України співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов'язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов'язкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов'язаннями, пов'язаними із спільним майном.

Виходячи з цих положень, співвласник, який поніс витрати по утриманню та збереженню спільного майна має право на їх відшкодування, при цьому повинен надати докази не тільки щодо понесених витрат, а і необхідності проведеного ремонту для його збереження, як це передбачено вимогами закону.

Проте будь-яких доказів того, що будинок та надвірні будівлі потребували капітального ремонту позивач суду не надала, як і не надала доказів та розрахунків понесених витрат по ремонту приміщень, які рішенням апеляційного суду Харківської області від 11 червня 2014 року були виділені у користування ОСОБА_2

Матеріали справи також не містять доказів, що всі ремонтні роботи в домоволодінні ОСОБА_1 проводила з дозволу та згоди співвласника ОСОБА_2

Висновку судової будівельно-технічної експертизи від 27.07.2015 року № 1978 судом дана належна оцінка, з урахуванням того, що цим висновком визначений не конкретний розмір понесених витрат, а вірогідний розмір виконаних робіт та матеріалів, що суперечить вимогам ч.4 ст.60 ЦПК України про те, що доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

В судовому засіданні суду апеляційної інстанції позивач ОСОБА_1 пояснювала, що ремонтні роботи у будинку і, зокрема, демонтаж та улаштування даху будинку, проводились ще за життя попереднього власника будинку, їх спільної із ОСОБА_2 матері ОСОБА_4

Проте вартість матеріалів та робіт по реконструкції даху та ремонту будинку включені в розрахунок позовних вимог.

Із представлених копій товарних чеків по придбанню матеріалів вбачається, що частина із них датовані до березня 2009 року (дата відкриття спадщини) (а.с.55,60,64, 68, 69).

Оскільки ремонтно-будівельні роботи були проведені за ініціативою ОСОБА_1 та спрямовані на поліпшення стану домоволодіння, яким користується донька позивача, а доказів про те, що необхідність їх проведення була викликана утриманням цього майна в належному стані не подано, то районний суд дійшов правильного висновку про відмову у позові в цій частині.

В іншій частині судове рішення не оскаржується, тому його законність судом апеляційної інстанції не перевіряється.

Наведені в апеляційній скарзі доводи висновків суду не спростовують та не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права і порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

Ураховуючи викладене, підстави для скасування рішення суду першої інстанції і задоволення апеляційної скарги відсутні.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 308, 313, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Харківського районного суду Харківської області від 22 жовтня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили шляхом подання до цього суду касаційної скарги.

Головуючий

Судді