АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
_________________________
РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 грудня 2015 року Колегія суддів судової палати з цивільних справ Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого - Саліхова В.В.

суддів - Антоненко Н.О., Музичко С.Г.

при секретарі: П'ятничук В.Г.

за участю:

представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_3 на рішення Печерського районного суду м. Києва від 23 вересня 2015 року в справі за позовом ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства «Креді Агріколь Банк», треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Морозова Світлана Володимирівна, Відділ Державної виконавчої служби Печерського районного управління юстиції у м. Києві про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,

ВСТАНОВИЛА:

У квітні 2015 року ОСОБА_3 звернувся до суду з вищевказаним позовом про визнання таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис від 04.12.2013, вчинений приватним нотаріусом КМНО Морозовою С.В., зареєстрований в реєстрі за № 12371, яким запропоновано звернути стягнення на квартиру АДРЕСА_1 що належить на праві власності позивачу.

Рішенням Печерського районного суду м. Києва від 23.09.2015 у задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове про задоволення позовних вимог в повному обсязі. Посилається на порушення судом норм матеріального та процесуального права. В обґрунтування своїх доводів вказує, що наявне подвійне притягнення боржника до матеріальної відповідальності за одне й те саме порушення умов кредитного договору, що заборонено ч. 1 ст. 61 КУ. Зазначив, що звернення стягнення на предмет іпотеки порушує права неповнолітніх дітей та дозвіл органу опіки і піклування відсутній. ОСОБА_3 зазначив, що при здійсненні виконавчого напису нотаріуса у банка була відсутня процесуальна дієздатність.

Справа № 757/13335/15-ц
№ апеляційного провадження:22-ц/796/15016/2015
Головуючий у суді першої інстанції: Батрин О.В.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Саліхов В.В.

Заслухавши доповідь судді, пояснення сторін, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів прийшла до висновку, що остання підлягає задоволенню.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що доводи позивача є безпідставними та не підтвердженими.

З таким висновком суду колегія суддів погодитись не може.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обгрунтованим є рішення, ухвалене на основі повного і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Таким вимогам рішення суду першої інстанції не відповідає.

З матеріалів справи вбачається, що 04.12.2013 приватним нотаріусом КМНОМорозовою С.В. видано виконавчий напис про звернення стягнення на нерухоме майно - квартиру АДРЕСА_1 що належить на праві власності боржнику ОСОБА_3 для задоволення вимог ПАТ «Креді Агріколь Банк» у розмірі 1 574 178,94 грн. поточної заборгованості за кредитом; 20 289 грн. 51 коп. - простроченої заборгованості за кредитом; 162 951,49 грн. - заборгованості по простроченим процентам; 3 542,56 грн. - пені за несвоєчасне погашення кредиту та відсотків, що становить 1 760 962,50 грн. (а. с. 9). За вказаним виконавчим написом відкрито виконавче провадження державним виконавцем ВДВС Печерського РУЮ у м. Києві Шиян О.В. (а. с. 10). Заочним рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 09.03.2010 про стягнення з ОСОБА_3 на користь ПАТ «Індустріально-Експортний Банк» (котре змінило своє найменування на ПАТ «Креді Агріколь Банк») кредитної заборгованості на суму 1 760 962,50 грн., 1 700 грн. судового збору, 120 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення та 420 грн. витрат за оголошення у пресі, що всього складає 1 763 202,50 грн. (а. с. 7), та на підставі якого буловідкрито виконавче провадження постановою від 22.07.2010 (а. с. 8). Позивач, вважаючи, що вже наявне рішення про стягнення з нього кредитної заборгованості та відкрите виконавче провадження, а виконавчим написом банк намагається стягнути подвійну суму, в зв'язку з чим звернувся з відповідним позовом до суду.

Відповідно до ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ст. 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий лист видається у межах цього строку.

Аналогічні положення містяться і у частині 2 п. 284 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства Юстиції України від 05.03.2004 № 20/5 (яка діяла на час вчинення виконавчого напису), відповідно до якої заборгованість або інша відповідальність боржника визнається безпідставною і не потребує додаткового доказування у випадках, якщо подані для вчинення виконавчого напису документами передбачені Переліком.

Відповідно до п. 289 цієї Інструкції вчинення виконавчого напису за договором позики здійснюється з урахуванням вимог ст.1050 ЦК України.

Відповідно до ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 ЦК України.

Відповідно до п. 1 Постанови Кабінету Міністрів України №1172 від 29.06.1999 для одержання виконавчого напису для стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими угодами подаються, зокрема, оригінал нотаріально посвідченої угоди; документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов'язання.

Таким чином, нотаріус, при вчиненні виконавчого напису, перевіряє безспірність заборгованості в контексті наявності документів з урахуванням положень Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку.

Колегія суддів приходить до висновку, що в даному випадку приватний нотаріус КМНО Морозова С. В. належним чином не перевірила, що вказане стягнення проводиться у безспірному порядку.

Матеріали справи свідчать, що до звернення до нотаріуса вже існувало заочне рішення Деснянського районного суду м. Києва від 09.03.2010 про стягнення з ОСОБА_3 на користь ПАТ «Індустріально-Експортний Банк» (котре змінило своє найменування на ПАТ «Креді Агріколь Банк») кредитної заборгованості на суму 1 760 962,50 грн., 1 700 грн. судового збору, 120 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення та 420 грн. витрат за оголошення у пресі, що всього складає 1 763 202,50 грн. (а. с. 7). Таким чином, вказана обставина, на думку колегії суддів, і свідчить про те, що між сторонами вже існував спір по сумі заборгованості за вказаним кредитним договором.

Такі висновки узгоджуються з правовою позицією, викладеною в Постановах Верховного суду України у справах №6-27цс15 від 04.03.2015 та №6-141цс14 від 11.03.2015.

Суд першої інстанції на вищезгадані обставини уваги не звернув, в зв'язку з чим зробив висновки, які не відповідають обставинам справи.

З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду підлягає скасуванню, а позовні вимоги ОСОБА_3 про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню - задоволенню.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 309 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права.

Керуючись ст.ст.303,304,309,313,314,315,325 ЦПК України, колегія суддів,

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_3 - задовольнити.

Рішення Печерського районного суду м. Києва від 23 вересня 2015 року скасувати.

Ухвалити нове рішення.

Визнати виконавчий напис приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Морозової СвітланиВолодимирівни, зареєстрований в реєстрі за № 12371 від 04 грудня 2013 року, яким звернуто стягнення на квартиру АДРЕСА_1 що належить на праві власності ОСОБА_3 таким, що не підлягає виконанню.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, але може бути оскаржено до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів шляхом подання до цього суду касаційної скарги.

Головуючий: В.В. Саліхов

Судді: Н.О. Антоненко

С.Г. Музичко