Справа № 466/4482/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

10 червня 2015 року

Шевченківський районний суд м. Львова

в складі: головуючої - судді Глинської Д.Б.

при секретарі Чичерській М.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики, -

в с т а н о в и в:

03.07.2014 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, який в процесі розгляду справи було уточнено до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики, інфляційних втрат, трьох відсотків річних в розмірі 249049,20 грн. та судовий збір.

В обґрунтування своїх позовних вимог покликається на те, що 18.06.2012р. ОСОБА_2 взяв у нього в борг 8000 євро та 2000 доларів США, та зобов`язувався повернути вказані кошти через 14 днів, тобто 02.07.2012 року. Факт передачі грошових коштів підтверджується розпискою від 18.06.2012 року, яку власноручно підписав відповідач ОСОБА_2

Після спливу строку повернення позики відповідач, на пропозицію про добровільну сплату боргу, борг не повертає. В зв?язку з цим він, позивач, змушений звернутися до суду. Просить позов задовольнити.

Позивач та його представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали, давши пояснення аналогічні тим, що викладені у поданому до суду позові та уточненнях до нього. Просили стягнути з відповідача основну суму боргу в розмірі 8000 євро та 2000 доларів США, що еквівалентно 231780 грн., пеню в розмірі 17269,20 грн. та суму судового збору в розмірі 1645,39 грн., що був сплачений ним при подачі позову до суду.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечив, просив в задоволенні позовних вимог відмовити.

Заслухавши пояснення позивача, його представника та представника відповідача по справі, з`ясувавши дійсні обставини справи, права та обов`язки сторін, дослідивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що позов є підставним та його слід задовольнити з наступних підстав.

Відповідно до ст. 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно з ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти, а позивальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики). Договір позики вважається укладеним з моменту передання грошей.

Згідно ст.1047 ЦК України, договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми.

У відповідності до ч. 1 ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Крім цього ч. 2 цієї ж статті передбачає, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Згідно ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Як вбачається з розписки від 18 червня 2012 року ОСОБА_2 взяв у ОСОБА_3 в борг 8000 євро та 2000 доларів США, та зобов`язувався повернути вказані кошти через 14 днів, тобто 02.07.2012 року

Після спливу строку повернення позики, позивач неодноразово звертався до відповідача з вимогою повернути борг, однак відповідач ОСОБА_2 суми боргу не повернув.

Станом на день ухвалення рішення відповідач не повернув позивачу суму коштів, чим прострочив виконання свого грошового зобов'язання.

Таким чином, зважаючи на неповернення відповідачем позивачеві суми позики, суд вважає, що позов слід задовольнити в повному обсязі та стягнути з відповідача ОСОБА_2 в користь позивача основну суму боргу в розмірі 8000 євро та 2000 доларів США, що згідно офіційного курсу НБУ станом на 05.05.2015 року еквівалентно 231780 грн., пеню в розмірі17269,20 грн.

Крім цього у відповідності до ст. 88 ЦПК України з відповідача слід стягнути судовий збір в користь позивача в розмірі 1645,39 грн. та в користь держави в розмірі 845 грн.

Керуючись ст.ст. 4, 10, 11, 31, 60, 88, 209, 214-215 Цивільного процесуального кодексу України ст.ст. 207, 525, 526, 530, 536, 629, 1046 - 1050 Цивільного кодексу України, суд -

в и р і ш и в:

позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІПН НОМЕР_1) на користь ОСОБА_1 249049 (двісті сорок дев'ять тисяч сорок дев'ять) грн. 20 коп. боргу.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІПН НОМЕР_2) на користь ОСОБА_1 1645 (одна тисяча шістсот сорок п'ять) грн. 39 коп. судового збору.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІПН НОМЕР_1) на користь держави 845 (вісімсот сорок п'ять) грн. судового збору.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області через Шевченківський районний суд м. Львова шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Суддя: Д. Б. Глинська