Справа № 461/7686/15 Головуючий у 1 інстанції: Волоско І.Р.
Провадження № 22-ц/783/6230/15 Доповідач в 2-й інстанції: Кабаль І. І.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 листопада 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого судді Кабаля І.І,

суддів: Копняк С.М., Монастирецького Д.І.,

секретаря Юзефович Ю.І.,

з участю: апелянта - ОСОБА_2,

представника позивача - ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Галицького районного суду м. Львова від 05 серпня 2015 року у справі за позовом Галицької районної адміністрації Львівської міської ради до ОСОБА_2 за участю третіх осіб: ЛКП «Старий Львів», Управління охорони історичного середовища Львівської міської ради, про приведення віконного заповнення до автентичного вигляду, -

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням Галицького районного суду м. Львова від 5 серпня 2015 року позов Галицької районної адміністрації Львівської міської ради задоволено.

Зобов'язано ОСОБА_2, за власні кошти, привести два самовільно встановлені металопластикові віконні заповнення у квартирі АДРЕСА_1 до автентичного вигляду.

Вирішено питання судових витрат.

Відстрочено виконання рішення суду про зобов'язання ОСОБА_2, за власні кошти, привести два самовільно встановлені металопластикові віконні заповнення у квартирі АДРЕСА_1 до автентичного вигляду на шість місяців.

Рішення суду оскаржила ОСОБА_2.

В апеляційній скарзі зазначає, що рішення суду є незаконним. Вказує на те, що замінити віконні заповнення відповідно до вимог рішення виконкому Львівської міської ради від 31.08.2007 року № 643 «Про впорядкування заміни та встановлення віконних і дверних заповнень фасадів на території історичного ареалу м. Львова» та Закону України «Про охорону культурної спадщини» вона не мала можливості та вважає, що таку заміну повинне було провести та оплатити ЛКП «Старий Львів». Крім того, апелянт вважає, що позивач пропустив строк позовної давності.

Просить рішення скасувати та ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні позову.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення апелянта - ОСОБА_2, представника позивача - ОСОБА_3, перевіривши матеріали справи, межі та доводи скарги, колегія суддів вважає, що скаргу слід відхилити, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, на обслуговуванні ЛКП «Старий Львів» знаходиться будинок АДРЕСА_1.

Згідно довідки Ф-2, ОСОБА_2 є власником квартири АДРЕСА_1 та здійснила самовільне встановлення двох пластикових віконних заповнень.

21.01.2015 року ЛКП «Старий Львів» з участю відповідачки складено акт-попередження про те, що останньою самовільно замінено два дерев'яні віконні заповнення на металопластикові зі зміною конфігурації.

22.01.2015 року Управлінням охорони історичного середовища ЛМР складено протокол про адміністративне правопорушення ЛВ№000397, в якому зазначено, що ОСОБА_2 у 2004 році у квартирі АДРЕСА_1 розпочато ремонтні роботи по заміні двох дерев'яних віконних заповнень на металопластикові на пам'ятці культурної спадщини без відповідного дозволу органу охорони культурної спадщини.

26.02.2015 року адміністративною комісією Галицької районної адміністрації ЛМР за участю відповідача було розглянуто вказаний протокол та відповідачку було визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, однак провадження у справі закрито за пропуском строку притягнення до адміністративної відповідальності.

20.05.2015 року попередженням ЛКП «Старий Львів» відповідачку зобов'язано, за власні кошти, провести роботи з відновлення дерев'яних віконних заповнень після самовільно встановлених металопластикових, однак на попередження ОСОБА_2 не реагує. На даний час віконні заповнення у квартирі АДРЕСА_1 до автентичного вигляду не приведено.

Як вбачається з матеріалів справи, будинок АДРЕСА_1 перебуває у власності Львівської міської ради, на обслуговуванні ЛКП «Старий Львів», є пам'яткою культурної спадщини (ох. № 330) згідно з Постановою РМ УРСР №970 від 24.08.1963 року.

Відповідно до п.3 Розділу Х «Прикінцеві положення» Закону України «Про охорону культурної спадщини» об'єкти, включені до списків (переліків) пам'яток історії та культури відповідно до Закону Української РСР «Про охорону і використання пам'яток історії та культури», визнаються пам'ятками відповідно до цього Закону.

Згідно з п. п. 1, 2, 3.1 рішення виконавчого комітету Львівської міської ради від 31 серпня 2007 року № 643 «Про впорядкування заміни та встановлення віконних і дверних заповнень фасадів на території історичного ареалу м. Львова», заміну та встановлення віконних заповнень фасадів будинків усіх форм власності, які розмішені в історичному ареалі міста, слід виконувати за наявності погодженої у встановленому порядку проектної документації.

Заміна віконних та дверних заповнень фасадів у житлових будинках - пам'ятках архітектури, які належать до територіальної громади міста, проводити комплексно за кошти міського бюджету, для чого передбачити видатки у бюджеті міста починаючи з 2008 року.

А відтак, обов'язок щодо заміни віконних заповнень безпосередньо покладено на виконавчі органи Львівської міської ради, із фінансуванням витрат за кошти міського бюджету.

У випадку бажання власників користувачів квартир чи нежитлових приміщень позапланово самостійно виконати заміну віконних та дверних заповнень фасаду, вони зобов'язані виготовити і погодити проектну документацію у встановленому порядку та виконати роботи за власні кошти. У випадку пошкодження декору фасаду власник, користувач квартири, нежитлового приміщення повинен відновити втрачені елементи фасаду за власні кошти.

Крім того, відповідно до рішення виконкому Львівської міської ради від 09 грудня 2005 року № 1311 «Про затвердження меж історичного ареалу та зони регулювання забудови міста Львова» дана вулиця знаходиться у межах історичного ареалу м. Львова.

Історичний ареал населеного місця - це частина населеного місця, що зберегла об'єкти культурної спадщини і пов'язані з ними розпланування та форму забудови, які походять з попередніх періодів розвитку, типові для певних культур або періодів розвитку (ст. 1 Закону України «Про охорону культурної спадщини»).

Закон України «Про охорону культурної спадщини» регулює правові, організаційні, соціальні та економічні відносини у сфері охорони культурної спадщини з метою збереження та використання об'єктів культурної спадщини.

Відповідно до ч. 2 ст. 24 Закону України «Про охорону культурної спадщини» використання пам'ятки повинно здійснюватися відповідно до режимів використання, встановлених органами охорони культурної спадщини, у спосіб, що потребує якнайменших змін і доповнень пам'ятки та забезпечує збереження її матеріальної автентичності, просторової композиції, а також елементів обладнання, упорядження, оздоби тощо.

Відповідно до ч. 1 ст. 22 вказаного Закону пам'ятки, їхні частини, пов'язане з ними рухоме та нерухоме майно забороняється зносити, змінювати, замінювати, переміщувати (переносити) на інші місця.

Також використання пам'ятки повинно здійснюватися відповідно до режимів використання, встановлених органами охорони культурної спадщини, у спосіб, що потребує якнайменших змін і доповнень пам'ятки та забезпечує збереження її матеріальної автентичності, просторової композиції, а також елементів обладнання, упорядження, оздоби тощо.

У відповідності до ст. 26 цього Закону консервація, реставрація, реабілітація, музеєфікація, ремонт, пристосування пам'яток національного значення здійснюються лише за наявності письмового дозволу центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони культурної спадщини на підставі погодженої з ним науково-проектної документації.

Як передбачено п. 5.9 «Положення про управління охорони історичного середовища Львівської міської ради та його структури», затвердженого відповідним рішенням виконавчого комітету Львівської міської ради № 1223 від 27 жовтня 2006 року із наступними змінами та доповненнями, до повноважень Управління охорони історичного середовища Львівської міської ради належить надання висновків щодо відповідних програм та проектів містобудівних, архітектурних і ландшафтних перетворень, будівельних, меліоративних, шляхових, земляних робіт на пам'ятках та в зонах охорони, на охоронюваних археологічних територіях, в історичних ареалах міста, а також програм те проектів, реалізація яких може позначитись на стані об'єктів культурної спадщини.

За таких обставин, висновки суду про виконання робіт відповідачем по заміні віконних заповнень на фасаді будинку з порушенням вимог чинного законодавства є обґрунтованими, оскільки проведені без необхідних дозволів та погоджень проектної документації на заміну віконних заповнень на фасаді вказаного вище будинку, передбачено нормами Закону України «Про охорону культурної спадщини».

Посилання в апеляційній скарзі на те, що замінити віконні заповнення відповідно до вимог рішення виконкому Львівської міської ради від 31.08.2007 року № 643 «Про впорядкування заміни та встановлення віконних і дверних заповнень фасадів на території історичного ареалу м. Львова» та Закону України «Про охорону культурної спадщини» відповідачка не мала можливості є безпідставними та не ґрунтуються на вимогах вищенаведеного законодавства.

Відповідно до ч.1 ст.308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки суд першої інстанції повно та всебічно з»ясував обставини справи, ухвалив законне та обґрунтоване рішення, з дотриманням норм матеріального та процесуального закону, а тому колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування оскаржуваного рішення суду.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307 ч. 1 п. 1, 308, 313, 314 ч. 1 п. 1, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Галицького районного суду м. Львова від 05 серпня 2015 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення, може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий: Кабаль І.І.

Судді: Копняк С.М.

Монастирецький Д.І.