Доманівський районний суд Миколаївської області
Справа № 475/20/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

20.04.2015смт. Доманівка

Доманівський районний суд Миколаївської області у складі: головуючої судді Якименко Л.М., при секретарі Куш О.П., за участі позивача ОСОБА_1, представника позивача ОСОБА_2, відповідача ОСОБА_3, представника відповідача ОСОБА_4, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт.Доманівка справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, третя особа: приватний нотаріус Доманівського районного нотаріального округу Лацановська С.М., про встановлення факту батьківства, визнання свідоцтв про право на спадщину частково недійсними, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, звернулася до суду з позовом до відповідача ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, третя особа: приватний нотаріус Доманівського районного нотаріального округу Лацановська С.М., про встановлення факту батьківства, визнання частково недійсними трьох свідоцтв про право на спадщину за законом, виданих відповідачеві приватним нотаріусом 18.05.2012 року за реєстровими номерами: 672, 675, 678. В обгрунтування позовних вимог зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_3 помер її батько ОСОБА_6, після смерті якого відкрилася спадщина. Вказує, що на час смерті батька була неповнолітньою і проживала разом з ним, тому є спадкоємицею першої черги, яка спадщину прийняла, окрім неї є ще спадкоємець першої черги-син померлого (відповідач). Зазначає, що у її свідоцтві про народження записано батько: "ОСОБА_6", а не "ОСОБА_6" тому, що її мати ОСОБА_7 з ОСОБА_6 в зареєстрованому шлюбі не перебували, запис про батька у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до ч.1 ст.135 Сімейного Кодексу України. Той факт, що померлий ОСОБА_6 є її батьком, підтверджується, на її погляд, свідоцтвом про її народження, у якому вказані ім"я і по батькові співпадають з іменем і по батькові спадкодавця, та записані зі слів її матері. Встановлення факту батьківства між померлим і нею, необхідно для реалізації спадкових прав. Вказує, що лише 17.10.2014р. дізналася, що відповідачеві 18.05.2012 р. приватним нотаріусом після смерті батька було видано три свідоцтва про право на спадщину за законом на земельні ділянки в межах території Богданівської сільської ради, площею, відповідно: 1,00га; 7,09га та 8,72га. Враховуючи вищенаведене, а також те, що іншим чином ніж рішенням суду неможливо встановити факт того, що ОСОБА_6, який помер ІНФОРМАЦІЯ_3., є її батьком, - тому змушена звернутисядо суду із зазначеним позовом, в якому посилаючись на вимоги ст.ст. 130, 135 СК України, ст.ст. 16, 1216, 1218, 1273, 1278, 1296, 1301 ЦК України просила: встановити, що ОСОБА_6, який помер ІНФОРМАЦІЯ_3, є батьком ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки м.Южноукраїнська, Миколаївської області; визнати частково недійсними три свідоцтва про право на спадщину за законом, на земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва в межах території Богданівської сільської ради, видані 18.05.2012р. приватним нотаріусом Доманівського районного нотаріального округу Миколаївської області на ім"я ОСОБА_3, на 1/2 частину вказаних трьох

земельних ділянок: розміром 1,00га, за реєстровим №672; розміром 7,09га, за реєстровим №675; розміром 8,72га, за реєстровим №678.

У період підготовки справи до розгляду, за клопотанням представника позивача витребовувалися докази, після надходження яких уточнялися обставини, зазначені у позові, зокрема, що на день смерті спадкодавця, позивач була повнолітньою, із спадкової справи долучалися копії трьох оскаржуваних свідоцтв про право на спадщину, а також заяви матері позивачки (співмешканки померлого) від 20.04.2012року. Крім того, судом роз'яснювалося позивачці та її представнику вимоги ст. 143 ЦПК України, щодо призначення експертизи, в ході судового розгляду справи по суті, у зв'язку з тим, що відповідачем не визнаються вимоги позивачки щодо встановлення факту, що померлий ОСОБА_6 є її батьком, які не заявляли клопотання про проведення відповідної експертизи; зазначивши про те, що, на їх погляд, матеріали справи та показання свідків достатньо містять відомостей щодо зазначених обставин.

В судовому засіданні позивач у повному обсязі підтримала свої позовні вимоги та, посилаючись на ті ж підстави, просила суд задовольнити їх в повному обсязі. Пояснила, що спадщину після смерті батька вона прийняла шляхом спільного проживання з матір"ю і спадкодавцем, до смерті останнього, в будинку АДРЕСА_1. За викликом була у приватного нотаріуса в смт.Доманівці, одночасно із сином померлого, не пам"ятає дати, а також чи підписувала будь-які документи у нотаріуса, та чи видавались оспорювані свідоцтва про право на спадщину сину померлого та не може пояснити, у зв'язку з чим раніше не зверталася до суду.

Представник позивача ОСОБА_2 також підтримав позовні вимоги позивачки, посилаючись на ті ж підстави, просив суд задовольнити їх у повному обсязі. Зазначив, що незважаючи, що позивач народилася до набрання чинності Сімейним Кодексом України, правовідносини, щодо встановлення батьківства аналогічно регулюються, як СК України, так і КпШС УРСР. Вважає, те, що у свідоцтві про народження ОСОБА_1 у графі "Батько" записані ім"я і по батькові померлого, - є належним доказом, з урахуванням показань свідків та встановлених обставин.

Відповідач ОСОБА_3 позовні вимоги не визнав, пояснивши, що його батько деякий час проживав з матір'ю позивачки, потім - з іншою жінкою, згодом - знову з матір"ю позивачки, однак батько йому ніколи не говорив, що позивачка є його дочкою. Позов вважає необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню. Підтримав заяву свого представника про застосування строків позовної давності до вимог про визнання частково недійсними свідоцтв про право на спадщину за законом.

Представник відповідача ОСОБА_4 у судовому засіданні позовні вимоги не визнала, зазначивши, що позивачем не надано суду належних доказів того, що ОСОБА_1 є дочкою померлого ОСОБА_6, просила критично оцінити показання свідків-родичів та відмовити у задоволенні вимог про встановлення факту батьківства. Щодо визнання частково недійсними трьох свідоцтв про право на спадщину за законом на земельні ділянки - просила відмовити, застосувавши до цих вимог строк позовної давності.

Третя особа - приватний нотаріус Лацановська С.М. пояснила суду, що після смерті спадкодавця, при зверненні відповідача із заявою про прийняття спадщини, вона неодноразово викликала маму позивачки, яка на момент смерті проживала однією сім"єю з померлим згідно наданих сільрадою довідок, до видачі оспорюваних свідоцтв про право на спадщину за законом відповідачеві, у 2012 році роз"яснювала членам сім"ї померлого - право на звернення до суду, які заявляли, що до суду не будуть звертатися. Спір просить вирішити на розсуд суду.

Заслухавши пояснення сторін, їх представників, третьої особи, допитавши свідків та дослідивши письмові матеріали, суд приходить до наступного.

Із свідоцтва про народження позивачки НОМЕР_1, виданого Южноукраїнським міським відділом ЗАГС 11.06.1993року, вбачається, що ОСОБА_1 народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 в м.Южноукраїнськ, Миколаївської області, батько - ОСОБА_6.

У судовому засіданні встановлено, що позивачка є дочкою ОСОБА_7, зі слів якої у свідоцтві про народження дочки вказаний батько: ОСОБА_6 (а.с.8). Спадкодавець ОСОБА_6, який помер ІНФОРМАЦІЯ_3., перебував з матір"ю відповідача у зареєстрованому шлюбі, від якого народився відповідач.

Також судом встановлено, що після смерті спадкодавця позивачка не зверталася до нотаріуса із заявою про видачу їй свідоцтва про право на спадщину, проте відповідачем у заяві була вказана співмешканка батька, яка, будучи у нотаріуса 20.04.2012р., подала письмову заяву, що на виділення частки у спадковому майні не претендує, при цьому не вказавши у заяві про наявність у спадкодавця дочки.

Як вбачається з досліджених в судовому засіданні матеріалів спадкової справи №23/2012, заведеної 02.03.2012р. після смерті ОСОБА_6 - його син ОСОБА_3 оформив спадщину у приватного нотаріуса Доманівського районного нотаріального округу: 18.05.2012р., отримав три свідоцтва про право на спадщину на земельні ділянки: розміром 1,00га за реєстровий №672; розміром 7,09га за р.№675; розміром 8,72га за р.№678, на території Богданівської сільради, належні спадкодавцю на підставі державних актів на право власності на земельну ділянку, виданих Доманівською районною державною адміністрацією: 31.10.2003р. - серії НОМЕР_2, площею 8,72га, кадастровий номер - НОМЕР_3; 26.11.2009р. - серії НОМЕР_4, площею 7,09га, кадастровий номер - НОМЕР_5; 01.10.2010р. - серії НОМЕР_6, площею 1га, кадастровий номер -НОМЕР_7.

Позивачка звертається до суду з позовом про встановлення факту, що померлий ОСОБА_6 є її батьком.

Відповідно до ч. 3 ст. 10, ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, а згідно ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, що неодноразово роз'яснювалося сторонам у ході судового розгляду.

Судом встановлено, що ОСОБА_6, перебував у зареєстрованому шлюбі з матір"ю відповідача ОСОБА_3, у свідоцтві про народження позивачки у графі "Батько" записано "ОСОБА_6", відомості вказані зі слів її матері. Позивачка з дитинства знала, що її батьками є ОСОБА_7 і ОСОБА_6, знала що у ОСОБА_6 була дружина і є син ОСОБА_3, чула, що колишня дружина довго не давала йому розлучення. Після смерті батька позивачка не звернулася до нотаріуса із заявою про оформлення спадщини, однак її було повідомлено про те, що необхідно надати документи, які підтверджують її родинні стосунки з померлим.

Крім того, із досліджених у судовому засіданні виписок із книг погосподарського обліку Богданівської сільської ради Доманівського району Миколаївської області по с.Виноградний Сад за 1986-1990 роки: особовий рахунок НОМЕР_8: голова домогосподарства ОСОБА_10, 1939р.н., син-ОСОБА_6, невістка-ОСОБА_12., онук-ОСОБА_3., ІНФОРМАЦІЯ_2.; за 1991-1995роки: особовий рах.НОМЕР_9, голова домогосподарства ОСОБА_10, 1939р.н., син-ОСОБА_6, невістка-ОСОБА_12., онук-ОСОБА_3., ІНФОРМАЦІЯ_2., з відміткою, що невістка і онук вибули в особовий рахунок НОМЕР_10. Крім того вказано особовий рахунок НОМЕР_9, голова якого - ОСОБА_11, 1947р.н.; дочка -ОСОБА_12, онук-ОСОБА_3.,ІНФОРМАЦІЯ_2., з відміткою, що дочка і онук ОСОБА_3 вибули 29.12.1994р. в с.Олександрівка; за 1996-2000роки: особовий рах.НОМЕР_11, голова -ОСОБА_10, син-ОСОБА_6; особовий рах.НОМЕР_12, голова господарства -ОСОБА_6; за 2001-2005роки, голова господарства -ОСОБА_6, співмешканка-ОСОБА_13.; за 2006-2010 роки, особ.рах.НОМЕР_13: голова госп.-ОСОБА_6, співмешканка-ОСОБА_13., яка вибула травень 2006р.; співмешканка-ОСОБА_7., ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1; за 2011-2015 роки, особовий рах.НОМЕР_14, голова -ОСОБА_6, помер ІНФОРМАЦІЯ_3., співмешканка ОСОБА_7, ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1

Згідно довідки, виданої Богданівською сільською радою 10.03.2015р. за №81, ОСОБА_7, 1977р.н., разом з дочкою ОСОБА_1, 1993р.н., прибули на територію сільської ради з міста Южноукраїнська, відповідно до книг погосподарського обліку сільської ради проживали та були зареєстровані разом з ОСОБА_6, з 21.09.2006року за адресою: АДРЕСА_2 та на даний час з реєстраційного обліку за вказаною адресою не зняті. Вказане також підтверджується витягами з домових книг Богданівської сільради №8 за 2003-2008 роки, а також №9 за 2008р. по теперішній час.

Аналізуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про те, що позивачем не надано достатніх доказів, які б достеменно підтверджували те, що ОСОБА_6, померлий ІНФОРМАЦІЯ_3., є її біологічним батьком; за життя ОСОБА_6 відповідних відомостей до актового запису про її народження не вносив, відповідного розпорядження не залишав, наявність у свідоцтві про народження у графі "Батько" запису "ОСОБА_6" - не є належним доказом того, що він був біологічним батьком позивачки, а тому у задоволенні позовних вимог щодо встановлення факту того, що ОСОБА_6 є батьком позивачки, - належить відмовити.

Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Вимоги позивачки щодо визнання трьох свідоцтв про право на спадщину за законом, виданих 18.05.2012року приватним нотаріусом Доманівського районного нотаріального округу Миколаївської області на ім'я ОСОБА_3 - недійсними на 1/2 частину трьох земельних ділянок в межах території Богданівської сільської ради Доиманівського району в порядку спадкування за законом після смерті померлого батька - є похідними від вимог про встановлення факту батьківства, а тому в їх задоволенні також необхідно відмовити з інших підстав, не зважаючи, що представником відповідача у судовому засіданні заявлено про застосування строку позовної давності на підставі чого просила відмовити у задоволенні позову.

Згідно ст.257 ЦК - загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Позивач в судовому засіданні зазначила, що про те, що відповідач ОСОБА_3 оформив право на спадщину на три земельні ділянки, про що їй стало відомо у жовтні 2014 році, проте вказане спростовується поясненнями приватного нотаріуса і матеріалами спадкової справи, зокрема, заяви від 20.04.2012року, з якої вбачається, що про оформлення відповідачем спадщини позивач знала до видачі йому свідоцтв про право на спадщину за законом, проте до звернення до суду з позовом не минуло трьох років.

Враховуючи вищенаведене суд приходить до висновку, що у задоволенні вимог позивачці щодо визнання частково недійсними свідоцтв про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_6, виданих його сину ОСОБА_3 приватним нотаріусом Доманівського районного нотаріального округу 18.05.2012р. на земельні ділянки: розміром 1,00га за реєстровий №672; розміром 7,09га за р.№675; розміром 8,72га за р.№678, на території Богданівської сільради, - необхідно відмовити.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 10, 11, 58-61, 88, 212-215 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_3, третя особа Лацановська Світлана Михайлівна -приватний нотаріус Доманівського районного нотаріального округу Миколаївської області про встановлення факту батьківства, визнання частково недійсними свідоцтв про право на спадщину в порядку спадкування за законом - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час оголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя : Л. М. Якименко