УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 листопада 2015 року м. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Завгородня І.М., розглянувши матеріали за касаційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Центрального районного суду м. Миколаєва від 01 липня 2015 року та рішення апеляційного суду Миколаївської області від 16 вересня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про встановлення факту проживання однією сім'єю, поділ майна, набутого під час спільного проживання та визнання договору недійсним,

в с т а н о в и в:

Рішенням Центрального районного суду м. Миколаєва від 01 липня 2015 року в задоволенні позову відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Миколаївської області від 16 вересня 2015 року рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позовних вимог про встановлення факту проживання однією сім'єю без реєстрації шлюбу скасовано і в цій частині ухвалено нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог про встановлення факту проживання однією сім'єю без реєстрації шлюбу відмовлено.

В іншій частині рішення суду залишено без змін.

У касаційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати оскаржувані судові рішення та направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції, мотивуючи свою вимогу порушенням судами норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

У відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції, апеляційний суд вірно зазначив, що у разі, якщо буде встановлено, що право позивача, про захист якого він просить, не порушено, ухвалюється рішення про відмову у задоволенні позову саме з цих підстав, а не у зв'язку з пропуском строку позовної давності.

Встановивши, що спірні правовідносини між сторонами виникли до набрання чинності СК України - до 1 січня 2004 року, а тому факт придбання спірного майна в червні 1999 року та спільного проживання без реєстрації шлюбу в цей період без визначення ступеня участі працею й коштами в придбанні спірного житлового будинку не є підставою для визнання права власності на половину спірного майна, апеляційний суд дійшов обгрунтованого висновку про відмову у задоволенні позову за недоведеністю порушення прав позивача.

Із матеріалів касаційної скарги, змісту рішення апеляційного суду вбачається, що скарга є необґрунтованою і наведені в ній доводи не дають підстав для висновків щодо незаконності та неправильності зазначеного судового рішення.

Обставини, на які посилається заявник, не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

Відмовити ОСОБА_2 у відкритті касаційного провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про встановлення факту проживання однією сім'єю, поділ майна, набутого під час спільного проживання та визнання договору недійсним.

Копію ухвали разом із доданими до касаційної скарги матеріалами направити заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних справ І.М. Завгородня