АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Доповідач-Чобіток А.О.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 листопада 2015 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого -Чобіток А.О.

суддів - Немировської О.В.,Ящук Т.І.

при секретарі - Сірій О.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 02 вересня 2013 року в справі за заявою ОСОБА_4 про скасування рішення Постійно діючого третейського суду при товарній біржі «Дніпровська» від 16.06.2007 року у справі за позовом ОСОБА_3 до Об»єднання співвласників багатоквартирного будинку «Парламент» про визнання дійсним договору купівлі-продажу квартири від 15.06.2004 року,-

в с т а н о в и л а:

У липні 2013 року заявник звернувся до суду з заявою,в якій просив скасувати рішення Постійно діючого третейського суду при товарній біржі «Дніпровська» від 15.06.2007 року у справі за позовом ОСОБА_3 до Об»єднання співвласників багатоквартирного будинку «Парламент» про визнання дійсним договору купівлі-продажу квартири від 15.06.2004 року, яким позов ОСОБА_3 задоволено в повному обсязі і визнано дійсним договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 від 15.06.2004 року та визнано право власності на вказану квартиру.

Посилаючись на те,що зазначена справа не підвідомча третейському суду та вказане рішення порушує його права та інтереси,як власника квартири № 50Б у будинку 15/5 по вул. Інститутській в м. Києві та співвласника спільного майна власників багатоквартирного будинку ,заявник просив задовольнити його заяву та скасувати зазначене рішення Постійно діючого третейського суду при товарній біржі «Дніпровська» від 16.06.2007 року.

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 02 вересня 2013 року заяву задоволено.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_3 просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та відмовити в задоволенні заяви,оскільки суд допустив при її розгляді порушення норм процесуального права, розглянувши справу без участі ОСОБА_3,не повідомивши його належним чином.

Вислухавши доповідь судді, пояснення осіб, що з»явились в судове засідання,, обговоривши доводи апеляційної скарги , обставини справи , колегія суддів приходить до наступного.

Встановлено, що 15.06.2007 року Постійно діючим третейським судом при товарній біржі «Дніпровська», що знаходився за адресою : Дніпропетровська обл.., Криворізький район, с. Лозуватка, вул. Набережна,3, задоволено позов ОСОБА_3 до Об»єднання співвласників багатоквартирного будинку «Парламент» про визнання дійсним договору купівлі-продажу квартири від 15.06.2004 року та визнано за ОСОБА_3 право власності на квартиру АДРЕСА_1.

Відповідно до ч. 1 ст. 389-1 ЦПК України, сторони, треті особи, а також особи, які не брали участі у справі, у разі якщо третейський суд вирішив питання про їх права і обов»язки, мають право звернутися до суду із заявою про скасування рішення третейського суду .

Згідно зі ст. 389-5 ЦПК України, рішення третейського суду може бути скасовано лише у випадках, передбачених цією статтею. Рішення третейського суду може бути скасовано зокрема і у разі якщо справа, в якій прийнято рішення третейського суду, не підвідомча третейському суду відповідно до закону.

Скасовуючи рішення Постійно діючого третейського суду при товарній біржі «Дніпровська» від 16.06.2007 року, суд першої інстанції виходив з того, що визнавши дійсним договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1, третейській суд вийшов за межі своєї компетенції та прийняв рішення, постановлення якого належить до виключної компетенції державних судів України .

Колегія суддів вважає, що такий висновок суду є законним та обґрунтованим , відповідним нормам процесуального права та вимогам Закону України «Про Третейські суди» , зокрема ст. 6, в редакції на час ухвалення рішення, згідно з якою Третейські суди в порядку, передбаченому цим Законом, можуть розглядати будь-які справи, що виникають із цивільних та господарських правовідносин, за винятком справ, які відповідно до закону підлягають вирішенню виключно судами загальної юрисдикції або Конституційним Судом України ( п. 11).

Відповідно ч. 2 ст. 220 ЦК України, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним.

Так, позов про визнання правочину дійсним - це різновид позову про визнання права, а більш конкретно - про визнання факту виникнення, існування, зміни або припинення правовідносин.

Вирішуючи спір про визнання правочину, який підлягає нотаріальному посвідченню, дійсним, необхідно враховувати, що норма частини другої статті 220 ЦК не застосовується щодо правочинів, які підлягають і нотаріальному посвідченню, і державній реєстрації, оскільки момент вчинення таких правочинів відповідно до статей 210 та 640 ЦК пов'язується з державною реєстрацією, тому вони не є укладеними і не створюють прав та обов'язків для сторін.

Так, визнавши договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 дійсним, третейський суд також визнав за ОСОБА_3 право власності на вказану квартиру, що передбачає обов»язкову державну реєстрацію , яка здійснюється органами виконавчої влади.

З наведеного вбачається, що дана категорія справ підлягає розгляду виключно державними судами України , а не третейським судом , який є недержавним незалежним орган, що утворюється за угодою або відповідним рішенням заінтересованих

фізичних та/або юридичних осіб .

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_3 просить скасувати ухвалу суду та відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_4 з тих підстав, що він не був належним чином повідомлений про розгляд даної справи, не вказуючи при цьому в чому конкретно полягає незаконність та необґрунтованість ухвали стосовно підстав скасування рішення третейського суду.

Колегія суддів вважає, що вказані доводи апеляційної скарги на увагу не заслуговують, оскільки висновків суду не спростовують , та на результат розгляду справи не впливають.

При цьому колегія суддів звертає увагу ОСОБА_3 на те, що судом першої інстанції усі письмові матеріали направлялись йому на адресу, за якою ним визнавалось право власності на нерухоме майно за рішенням третейського суду ( АДРЕСА_1), проте були повернуті на адресу суду з відміткою поштового відділення «за закінченням строку зберігання».

Будь-яких інших підстав для скасування ухвали суду, ОСОБА_3 не зазначено. Колегією суддів таких підстав також не встановлено.

На підставі викладеного ухвала суду є законною та обґрунтованою, висновків якої доводи апеляційної скарги не спростовують.

Керуючись ст.ст. 303,304,307,312-315,319, 383,387 ЦПК України,колегія суддів,-

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 відхилити.

Ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 02 вересня 2013 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий : Судді: