ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 4-с/753/329/15
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" листопада 2015 р. Дарницький районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді - Лужецької О.Р.,

за участю секретаря - Цибулюка М.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві скаргу Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» на дії державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Дарницького районного управління юстиції в м. Києві Маріуци Т.В. щодо визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В :

Заявник звернувся до суду із вказаною скаргою, мотивуючи свої вимоги тим, що на виконанні у ВДВС Дарницького РУЮ в м. Києві перебував виконавчий лист № 2-4621/10 від 16.09.2011 року, виданий Дарницьким районним судом м. Києва щодо стягнення із ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» заборгованості за кредитним договором в розмірі 93519 грн. 92 коп. Вказує, що 23.03.2015 року державним виконавцем ВДВС Дарницького РУЮ в м. Києві винесено постанову у ВП № 45497752 про повернення виконавчого документа стягувачеві на підставі п. 5 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження». Вважає дії державного виконавця ВДВС Дарницького РУЮ в м. Києві при винесенні постанов про повернення виконавчого документа неправомірними з огляду на те, що державний виконавець не здійснив дії щодо належного виконання рішення суду про стягнення коштів, не провів ретельної перевірки щодо майнового стану відповідача. У зв'язку з вищевикладеним, заявник просив визнати неправомірною бездіяльність державного виконавця ВДВС Дарницького РУЮ в м. Києві, скасувати постанову про повернення виконавчого документа стягувачу та зобов'язати ВДВС Дарницького РУЮ в м. Києві виконати вимоги Закону України «Про виконавче провадження».

В судове засідання скаржник та представник скаржника не з'явилися, повідомлений належним чином.

Державний виконавець ВДВС Дарницького РУЮ в м. Києві Маріуца Т.В. в судове засідання не з'явилася, про день, час та місце розгляду скарги була повідомлена належним чином, з заявами про відкладення розгляду скарги до суду не зверталася, направила на адресу суду прошиту та пронумеровану копію виконавчого провадження.

Оскільки неявка скаржника та державного виконавця в судове засідання не є перешкодою для вирішення даного питання, суд в порядку, визначеному ст. 386 ЦПК України вважає за можливе розглянути скаргу за їх відсутністю.

Судом встановлено, що на виконання рішення Дарницького районного суду м. Києва 16.09.2011 року видано виконавчий лист № 2-4621/10 щодо стягнення із ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» заборгованості за кредитним договором в розмірі 92 485 грн. 06 коп. та судового збору в розмірі 1 034 грн. 86 коп.

З матеріалів скарги вбачається, що 23.03.2015 року державним виконавцем ВДВС Дарницького РУЮ в м. Києві винесено постанову у ВП № 45497752 про повернення виконавчого документа стягувачеві на підставі п. 5 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» та встановлено, що згідно відповіді ДПІ України щодо номерів рахунків, відкритих у банках та інших фінансових установах, платник податків з такими податковим номером на обліку в органах ДПС не перебуває. Згідно відповіді ДПІ про джерела отримання доходів боржників - фізичних осіб, інформація відсутня. Нерухомого майна за боржником не зареєстровано, про що свідчить відповідь з реєструючих органів, а саме: інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Згідно відповіді ВРЕР-7, за боржником транспортний засіб не зареєстровано. Згідно відповіді ПФУ про осіб-боржників, які отримують пенсії - інформації не знайдено (а.с.6).

Відповідно до частини 1 статті 383 Цивільного процесуального кодексу України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

В силу частини 2 статті 387 Цивільного процесуального кодексу України, у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи.

Відповідно до ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно по п. 23 Постанови № 6 Пленуму Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» від 07.02.2014 року при виконанні судових рішень про стягнення грошових коштів державний виконавець на підставі статті 52 Закону про виконавче провадження у першу чергу звертає стягнення на кошти боржника в гривнях та іноземній валюті, інші цінності, у тому числі кошти на рахунках і вкладах боржника у банках та інших фінансових установах, на рахунки в цінних паперах у депозитаріях цінних паперів, і лише за відсутності у боржника коштів і цінностей - на належне йому інше майно, за винятком того, на яке згідно із законом не може бути накладено стягнення.

Як вбачається з наданих суду матеріалів, державним виконавцем ВДВС Дарницького РУЮ у м. Києві по виконанню виконавчого листа № 2-4621/10 від 16.09.2011 року у відповідності до вимог Закону України «Про виконавче провадження» не було вчинено всіх необхідних заходів для стягнення суми заборгованості з боржника на користь стягувача.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження», виконавчий документ, на підставі якого відкрито виконавче провадження, за яким виконання не здійснювалося або здійснено частково, повертається стягувачу у разі, якщо у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернуто стягнення, а здійснені державним виконавцем відповідно до цього закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними.

З матеріалів скарги вбачається, що державний виконавець не виконав всі можливі, передбачені вимогами законодавства, дії щодо розшуку майна, на яке може бути звернуто стягнення боргу по виконавчому листу, виданому на підставі судового рішення.

Щодо вимоги скаржника про зобов'язання державного виконавця ВДВС Дарницького РУЮ в м. Києві Маріуцу Т.В.виконати вимоги Закону України «Про виконавче провадження», а саме: накласти арешт на майно, кошти та інші цінності боржника, вимагати від боржника надання пояснень за фактом невиконання рішень чи вимог державного виконавця; звернути стягнення на заробітну плату, доходи, пенсію, стипендію боржника; викликати боржника до суду, звернутися до суду з поданням розшук майна та про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за кордон; направлення запитів до адресного бюро тощо , то в їх задоволенні слід відмовити з наступних причин.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про державну виконавчу службу» державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Вчинення дій суб'єктом владних повноважень є способом реалізації наданої суб'єкту владних повноважень компетенції. Здійснення дії являє собою процес реалізації наданих законом функцій суб'єкту владних повноважень.

Таким чином, вчинення державним виконавцем всіх передбачених законом виконавчих дій щодо своєчасного та повного виконання рішень є його обов'язком та способом реалізації наданих йому повноважень.

Права державного виконавця, передбачені Законом України «Про виконавче провадження», є дискреційними та не можуть тлумачитись як безумовні обов'язки, а суд не вправі зобов'язувати посадових осіб державної виконавчої служби до вчинення тих дій, які згідно із Законом України «Про виконавче провадження» можуть здійснюватися тільки державним виконавцем або відповідною особою державної виконавчої служби.

Таким чином, суд приходить до висновку про наявність підстав для часткового задоволення скарги Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» на дії державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Дарницького районного управління юстиції в м. Києві Маріуци Т.В. щодо визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити дії.

Керуючись ст.ст. 47, 82 Закону України «Про виконавче провадження», ст.ст. 57-60, 74-76, 169, 209, 212-214, 383-387 ЦПК України,-

У Х В А Л И В :

Скаргу Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» на дії державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Дарницького районного управління юстиції в м. Києві Маріуци Т.В. щодо визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити дії - задовольнити частково.

Скасувати постанову від 23.03.2015 року про повернення виконавчого документа стягувачу у ВП № 45497752 за виконавчим листом № 2-4621/10 у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором в розмірі 93 519 грн. 92 коп.

В задоволенні решти вимог - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена протягом п'яти днів з дня проголошення ухвали, а ухвалу яку було постановлено без участі особи, яка її оскаржує протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали. Апеляційна скарга подається до Апеляційного суду м. Києва через Дарницький районний суд м. Києва.

СУДДЯ О.Р. ЛУЖЕЦЬКА