Головуючий суду 1 інстанції - Озеров В.О.
Доповідач - Дронська І.О.
Справа № 431/3083/14-ц
Провадження № 22ц/782/250/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 червня 2015року. Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного

суду Луганської області в складі:

головуючого: Дронської І.О.

суддів: Коновалової В.А., Оробцової Р.І.,

при секретарі Коротенко С.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні залі судових засідань апеляційного суду в місті Сєвєродонецьку Луганської області справу за апеляційною скаргою представника відповідача ОСОБА_2 - ОСОБА_3 на рішення Старобільського районного суду Луганської області від 29 квітня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про зміну черговості на одержання права на спадкування,

в с т а н о в и л а :

У жовтні 2014 року ОСОБА_4 звернулась до суду із зазначеним позовом, посилаючись на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її чоловік ОСОБА_6. Після смерті останнього відкрилася спадщина у вигляді ? частини домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_1, яке належало померлому на підставі договору купівлі-продажу та земельної ділянки (пай), яка знаходиться на території Підгорівської сільської ради, яка належала померлому на підставі державного акту серії НОМЕР_1, виданого 30 квітня 2003 року, реєстраційний номер НОМЕР_2. Рішенням Старобільського районного суду Луганської області було встановлено факт проживання її та померлого однією сімєю без реєстрації шлюбу з 2008 року до ІНФОРМАЦІЯ_1. Зі ОСОБА_6 вони проживали протягом пяти років, він страждав на алкоголізм, останнім часом ніде не працював, без сторонньої допомоги обходитися не міг, догляд за ним здійснювала тільки вона, за свої кошти придбавала для нього ліки. Позивач просила визнати за нею, спадкоємцем четвертої черги за законом, право на спадкування, куди входить ? частини домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_1, який належав померлому на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Старобільського нотаріального округу О.І.Озеровим та земельна ділянка (пай), яка знаходиться на території Підгорівської сільської ради і належить померлому на підставі державного акту серії НОМЕР_1, виданого 30 квітня 2003 року, реєстраційний номерНОМЕР_2, спадкодавця ОСОБА_6 у першу чергу.

Рішенням Старобільського районного суду Луганської області від 29 квітня 2015 року позов задоволено частково. Визнано за ОСОБА_4 право на отримання спадщини після смерті ОСОБА_6 разом із спадкоємцем першої черги ОСОБА_2. Визнано за ОСОБА_4 право власності в порядку спадкування після смерті ОСОБА_6 на ? частини домоволодіння, розташованого за адресою:АДРЕСА_1 і на ? частини земельної ділянки /пай/ НОМЕР_2, площею 3,5583 га,яка знаходиться на території Підгорівської сільської ради та належала померлому на підставі державного акту серії НОМЕР_1,виданого 30 квітня 2003 року, реєстраційний номер 179. У решті частині позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням представником відповідача в інтересах останнього, подана апеляційна скарга, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, а також на те, що суд вийшов за межі позовних вимог, просив скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким у відмовити у задоволенні позову за необґрунтованістю.

Сторони, яких було повідомлено належним чином про час та місце розгляду справи в судове засідання не зявились, причини неявки суду не повідомили, заяв щодо відкладення розгляду справи від останніх до суду не надійшло.

Справу розглянуто на підстав ч. .2 ст.305 ЦПК України без участі сторін.

Заслухавши доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає скаргу такою, що підлягає задоволенню.

Відповідно до вимог ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обгрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, але апеляційний суд не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, які є обовязковою підставою для скасування рішення

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повного і всебічного зясування обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Так, судом першої інстанції встановлено, що рішенням Старобільського районного суду Луганської області від 04 квітня 2014 року, яке набрало законної сили, було встановлено факт проживання однією сімєю ОСОБА_4 та ОСОБА_6 у період з 01 листопада 2008 року по ІНФОРМАЦІЯ_1.

На підставі договору купівлі-продажу від 28 вересня 2002 року, посвідченого приватним нотаріусом Старобільського нотаріального округу О.І.Озеровим, ОСОБА_4 та ОСОБА_6 є покупцями домоволодіння, розташованого за адресою:АДРЕСА_1.

Померлий ОСОБА_6 тривалий час страждав на тяжку форму алкоголізму, проходив лікування від останнього, ніде не працював, що підтверджується договором анонімного протиалкогольного лікування від 17 березня 2010 року.

Позивач ОСОБА_4, мешкаючи зі спадкодавцем однією сімєю, надавала йому матеріальну допомогу, у тому числі і на лікування та забезпечувала його побутові потреби.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_6 помер.

Після смерті ОСОБА_6 відкрилася спадщина у вигляді ? частини домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 та земельна ділянка (пай) НОМЕР_2, площею 3,5583 га, яка знаходиться на території Підгорівської сільської ради Старобільського району Луганської області.

Заповіту ОСОБА_6 складено не було.

На підставі зазначеного вище судового рішення від 04 квітня 2014 року позивач відповідно до вимог статті 1264 Цивільного кодексу України є спадкоємцем четвертої черги.

Постановою державного нотаріуса Старобільської державної нотаріальної контори від 01 серпня 2014 року ОСОБА_4 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину по тим підставам,що ОСОБА_4 є спадкоємцем четвертої черги, а нотаріальною конторою заведено спадкову справу до майна померлого ОСОБА_6 за заявою про прийняття спадщини спадкоємця першої черги ОСОБА_2 батька спадкодавця.

На підставі зазначеного, суд першої інстанції прийшов до висновку, що позивач ОСОБА_4, мешкаючи з спадкодавцем однією сімєю, надавала спадкодавцю матеріальну допомогу у тому числі і на лікування, а також забезпечувала його побутові потреби, що дає підстави для встановлення її права на прийняття спадщини разом із відповідачем.

Проаналізував наявні дані, колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції, адже до нього він дійшов поспішно, без належного дотримання нори матеріального і процесуального права, без належного зясування дійсних обставин справи, оцінки доводів сторін і наданих ними доказів, без урахування фактичних обставин справи.

Відповідно ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

Відповідно до ч.2 ст.1259 ЦК України фізична особа, яка є спадкоємцем за законом наступних черг, може за рішенням суду одержати право на спадкування разом із спадкоємцями тієї черги, яка має право на спадкування, за умови, що вона протягом тривалого часу опікувалася, матеріально забезпечувала, надавала іншу допомогу спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані.

Відповідно до ч.1 ст.179 ЦПК України предметом доказування під час судового розгляду є факти, які обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для вирішення справи (причини пропуску строку позовної давності тощо) і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Предметом доказування у даній справі є наявність сукупності наступних юридичних фактів, встановлених у судовому порядку: 1) здійснення опіки над спадкодавцем, тобто надання йому нематеріальних послуг; 2) надання допомоги спадкодавцю, яка має матеріалізований вираз, тобто надання звичайних фактичних послуг особі, яка перебувала у безпорадному стані і потребувала сторонньої допомоги, тобто приготування їжі, прибирання квартири, прання білизни тощо; 3) матеріальне забезпечення спадкодавця, тобто надання матеріальної допомоги, яка була основним засобом для існування спадкодавця, оплата комунальних послуг, придбання ліків, необхідних особистих речей для хворого тощо; 3) тривалий час здійснення дій, визначених у пунктах 1 - 3; 5) безпорадний стан спадкодавця, тобто такий стан, під час якого особа, внаслідок похилого віку, тяжкої хвороби, психічного стану чи інших подібних причин обєктивного характеру, неспроможна самостійно забезпечувати свої потреби.

У п. 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» судам роз'яснено, що під безпорадним слід розуміти стан особи, зумовлений похилим віком, тяжкою хворобою або каліцтвом, коли вона не може самостійно забезпечити умови свого життя, потребує стороннього догляду, допомоги та піклування.

З встановлених обставин та норм права колегія суддів приходить до висновку, що позивачем, відповідно до вимог ст.60 ЦПК України, не доведено суду ті обставини, на які вона посилалася як на підставу своїх вимог, тобто вона не довела суду наявність сукупності тих юридичних фактів, з якими ч. 2 ст. 1259 ЦК України пов'язує виникнення у спадкоємця за законом наступної черги за рішенням суду права на спадкування разом зі спадкоємцями тієї черги, яка має право на спадкування і судом не встановлено.

Медичних висновків щодо стану здоровя ОСОБА_6 матеріали справи не містять та з матеріалів справи не вбачається, що спадкодавець ОСОБА_6 перебував у безпорадному стані, потребував стороннього догляду, допомоги та піклування, а позивач матеріально його забезпечувала, покупала ліки, оплачувала комунальні послуги, що, в свою чергу, виключає можливість задоволення позову про зміну черговості спадкування.

Сам по собі факт вживання спиртних напоїв та лікування ОСОБА_6 від алкоголізму в березні 2010року, на що посилається позивач, а також проявлення турботи з боку останньої про стан здоровя ОСОБА_6, не є достатньою підставою для встановлення судом безпорадного стану ОСОБА_6 та наявності у позивача права на спадкування разом зі спадкоємцями першої черги.

Крім цього, судом першої черги порушено вимоги ч.1ст.11 ЦПК України , яка встановлює диспозитивність цивільного судочинства, відповідно до якої суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Ухвалюючи рішення про визнання за позивачем права власності в порядку спадкування після смерті ОСОБА_6 на ? частини домоволодіння та ? частини земельної ділянки (пай), суд першої інстанції, в порушення норми процесуального права, вийшов за межі позовних вимог, оскільки такі вимоги позивачем не заявлялися.

Згідно з ч.ч.1,2 ст. 309 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є:

1) неповне зясування судом обставин, що мають значення по справі;

2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими;

3) невідповідність висновків суду обставинам справи;

4) порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права.

Норми матеріального права вважаються порушеними або неправильно застосованими, якщо застосовано закон, який не поширюється на ці правовідносини, або не застосовано закон, який підлягає застосуванню

З урахуванням вищевикладеного, судова колегія погоджується з доводами апеляційної скарги та вважає, що рішення суду першої інстанції постановлено з порушенням норм матеріального та процесуального права, висновки якого обставинам справи не відповідають, а тому, відповідно до ст.309 ЦПК України, таке рішення підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позову.

Керуючись ст.ст.209, 303, 304, п.2 ч.1 ст.307, ст.ст. 309, 313, 314, 316, 317,319 ЦПК України, колегія суддів ,-

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу представника відповідача ОСОБА_2 - ОСОБА_3, задовольнити.

Рішення Старобільського районного суду Луганської області від 29 квітня 2015 року скасувати і ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про зміну черговості на одержання права на спадкування, відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржено протягом двадцяти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ шляхом подачі касаційної скарги.

Головуючий

Судді: