Номер провадження: 22-ц/785/4376/15
Головуючий у першій інстанції Коваленко О. Б.
Доповідач Гайворонський С. П.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.05.2015 року м. Одеса

Судова колегія судової палати в цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого Гайворонського С.П.

суддів Кононенко Н.А.

Сегеди С.М.

при секретарі Феленко В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі цивільну справу за заявою ОСОБА_3 (заінтересована особа фонд соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань у м. Одесі) про встановлення факту проживання однією сім'єю за апеляційною скаргою Чуханенка Руслана Анатолійовича (в інтересах відділення виконавчої дирекції фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Одеса) на рішення Київського районного суду м. Одеси від 25 лютого 2015 року,

встановила:

20 січня 2015 року ОСОБА_3 звернулась до суду з заявою про встановлення факту проживання однією сім'єю.

В обґрунтування заяви ОСОБА_3 послалась на те, що ІНФОРМАЦІЯ_2 в ВСП Одеська дистанція електропостачання Одеської залізниці стався нещасний випадок, внаслідок якого її син, ОСОБА_5 помер, що підтверджується актом про нещасний випадок, пов'язаний з виробництвом від 11 грудня 2014 року, свідоцтвом про смерть, виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану у м. Одесі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції від 07 серпня 2014 року.

Заявниця звернулася за призначенням одноразової страхової виплати до фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань у м. Одеса. В розгляді питання про призначення одноразової страхової виплати відповідач відмовив та роз'яснив, що для отримання страхових виплат необхідно надати рішення суду про встановлення факту проживання з сином однією сім'єю.

ОСОБА_5 не перебував у шлюбі та в нього не має дітей. Згідно довідки виписки з домової книги про склад сім'ї та прописку ОСОБА_5 був постійно зареєстрований по день смерті разом з заявницею за адресою АДРЕСА_1.

Представник фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань у м. Одеса у судове засідання не з'явився.

Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 25 лютого 2015 року встановлено факт проживання однією сім'єю ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, з сином ОСОБА_5, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 внаслідок нещасного випадку, пов'язаного з виробництвом, який стався ІНФОРМАЦІЯ_2 в ВСП Одеська дистанція електропостачання Одеської залізниці.

В апеляційній скарзі Чуханенко Р.А. (в інтересах відділення виконавчої дирекції фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Одеса) просить рішення суду скасувати, ухвалити нове рішення про повернення заяви ОСОБА_3 заявниці для подання до належного суду, посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права.

Судова колегія, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення сторін, що з'явилися, перевіривши матеріали справи і обговоривши підстави апеляційної скарги, вважає за необхідне в її задоволенні відмовити.

Згідно зі ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення.

Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Результати оцінки доказів суд відображає в рішенні,в якому наводяться мотиви їх прийняття чи відмови у прийнятті.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які буди досліджені в судовому засіданні.

Згідно з вимогами ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання:

1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються;

2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження;

3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин;

4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин;

5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити;

6) як розподілити між сторонами судові витрати;

7) чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення;

8) чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову.

Як вбачається з положень ст.ст. 10, 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позивачем вимог та зазначених і доведених ним обставин.

Ухвалене у справі рішення має бути гранично повним, ясним, чітким, викладеним у послідовності, встановленій ст. 215 ЦПК України, і обов'язково містити вступну, описову, мотивувальну та резолютивну частини.

Рішення не повинно містити зайвої деталізації, яка не має правового значення в даній справі, а також незрозумілих словосполучень, занадто довгих речень, через які викладення фактичних обставин важко сприймається.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням вимог матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Задовольняючи вищевказану заяву, суд першої інстанції правильно виходив з наступного.

31 липня 1991 року народився ОСОБА_5, матір'ю якого є ОСОБА_3 (а.с. 05).

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_5 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть, довідкою про смерть, актом про нещасний випадок, пов'язаний з виробництвом від 11 грудня 2014 року (а.с. 03,04, 10-20).

Згідно довідки виписки з домової книги про склад сім'ї та прописку ОСОБА_5 був постійно зареєстрований по день смерті разом з заявницею за адресою АДРЕСА_1 (а.с. 06, 07).

Відповідно до п. 7 ст. 34 Закону України «Про загальнообов'язкове соціальне державне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» від 26 вересня 1999 року у разі смерті потерпілого внаслідок нещасного випадку або професійного захворювання, розмір одноразової допомоги його сім'ї повинен бути не меншим за п'ятирічну заробітну плату потерпілого і, крім того, не меншим за однорічний заробіток потерпілого на кожну особу, яка перебувала на його утриманні, а також на його дитину, яка народилася протягом не більш як десятимісячного строку після смерті потерпілого.

Відповідно до ст. 33 Закону України «Про загальнообов'язкове соціальне державне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» від 26 вересня 1999 року у разі смерті потерпілого право на одержання щомісячних страхових виплат (пенсій згідно з підпунктом "д" пункту 1 частини першої статті 21 цього Закону) мають непрацездатні особи, які перебували на утриманні померлого або мали на день його смерті право на одержання від нього утримання, а також дитина померлого, яка народилася протягом не більш як десятимісячного строку після його смерті. Такими непрацездатними особами є:

1) діти, які не досягли 16 років; діти з 16 до 18 років, які не працюють, або старші за цей вік, але через вади фізичного або розумового розвитку самі не спроможні заробляти; діти, які є учнями, студентами (курсантами, слухачами, стажистами) денної форми навчання - до закінчення навчання, але не більш як до досягнення ними 23 років;

2) жінки, які досягли 55 років, і чоловіки, які досягли 60 років, якщо вони не працюють;

3) інваліди - члени сім'ї потерпілого на час інвалідності;

4) неповнолітні діти, на утримання яких померлий виплачував або був зобов'язаний виплачувати аліменти;

5) непрацездатні особи, які не перебували на утриманні померлого, але мають на це право.

Відповідно до ч. 2 ст. 3 СК України, сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Частиною 4 ст. 3 СК України встановлено, що сім'я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.

З урахуванням наведених правових положень та встановлених обставин справи, районний суд дійшов до обґрунтованого висновку, що доводи заявника є обґрунтованими, а тому заява підлягають задоволенню.

При цьому, судова колегія зазначає, що відповідно до ст. 234 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Ст. 256 ЦПК України встановлений перелік юридичних фактів, що підлягають встановленню в судовому порядку.

Як вбачається зі ст. 257 ЦПК України, заява фізичної особи про встановлення факту, що має юридичне значення, подається в суд за місцем її проживання.

Згідно зі ст. 258 ЦПК України, у заяві повинно зазначено:

- який факт заявник просить встановити та з якою метою;

- причини неможливості одержання або відновлення документів, що посвідчують факт;

- докази, що підтверджують факт.

Відповідно до ст. 259 ЦПК України, у рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт.

Як вбачається з роз'яснень викладених в п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31 березня 1995 року (з наступними змінами, далі Постанови) «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо:

- згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян;

- чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення;

- заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення;

Відповідно до п. 3 Постанови, вирішуючи питання про прийняття заяв про встановлення фактів, що мають юридичне значення, судам необхідно враховувати, що ці заяви повинні відповідати як загальним правилам щодо змісту і форми позовної заяви, так і вимогам щодо її змісту.

З матеріалів даної цивільної справи вбачається, що:

- у рішенні суду першої інстанції зазначені відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт;

- встановлення зазначеного вище факту породжує юридичні наслідки, а саме - захист майнових прав;

- чинним законодавством не передбачений інший порядок їх встановлення;

Посилання апелянта на те, що представник фонду не був присутній у судовому засіданні під час проголошення рішення, дана справа не була підсудна Київському районному суду м. Одеси - не може бути підставою для скасування правильного по суті рішення, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 3 ст. 309 ЦПК України, порушення норм процесуального права можуть бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи.

Як вбачається з роз'яснень викладених в п. 19 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику розгляду цивільних справ в апеляційному порядку» № 12 від 24 жовтня 2008 року, порушення або неправильне застосування норм процесуального права можуть бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо таке порушення призвело до неправильного вирішення справи. Зокрема, порушення вимог ст. 59 ЦПК України щодо допустимості засобів доказування, необгрунтована відмова суду в задоволенні клопотання осіб, які беруть участь у справі, у дослідженні доказів (ст. 60 ЦПК України), порушення вимог статті 215 ЦПК України щодо змісту рішення суду.

У разі скасування рішення суду у зв'язку з порушенням норм процесуального права, апеляційний суд повинен зазначити причинний зв'язок між порушенням норм процесуального права та прийняттям неправильного рішення.

Порядок повідомлення осіб, які беруть участь у справі, про дату судового засідання врегульовано ст. 74 ЦПК України.

Належне повідомлення осіб, які беруть участь у справі, є обов'язковим (ч. 1 ст. 158 ЦПК України), участь у справі є процесуальним правом таких осіб (ст. 27 ЦПК України).

З матеріалів даної справи вбачається, що суд першої інстанції про розгляді даної справи, порушив деякі норми ЦПК України, пов'язані з:

- належним сповіщенням осіб, які беруть участь у розгляді цієї справи про час та місце судового засідання;

- підсудністю розгляду даної категорії справ за місцем проживання заявника.

Між тим, судова колегія вважає, що вищевказані порушення норм ЦПК України, не призвели до неправильного вирішення цієї справи, оскільки судом першої інстанції не були грубо порушені зазначені вище норми в сенсі положень ст.ст. 59, 60, 215 ЦПК України.

Таким чином, судова колегія вважає, що доводи апеляційної скарги суттєвими не являються і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до невірного вирішення справи.

На підставі всього вищевикладеного, керуючись ст.ст. 303, 304, п. 1 ч. 1 ст. 307, ст.ст. 308, 313, п. 1 ч. 1 ст. 314, 315, 317, 319 ЦПК України, судова колегія судової палати з цивільних справ апеляційного суду Одеської області,

ухвалила:

Апеляційну скаргу Чуханенка Руслана Анатолійовича (в інтересах відділення виконавчої дирекції фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Одеса) - відхилити.

Рішення Київського районного суду м. Одеси від 25 лютого 2015 року по цивільній справі за заявою ОСОБА_3 (заінтересована особа фонд соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань у м. Одесі) про встановлення факту проживання однією сім'єю - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, однак може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Судді

С.П. Гайворонський

Н.А. Кононенко

С.М. Сегеда