АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 212/278/15-ц 22-ц/774/1095/К/15
Справа № 212/278/15-ц Головуючий в 1-й інстанції
Провадження № 22-ц/774/1095/К/15 суддя Шум Л.І.
Категорія - 48 (ІV) Доповідач - Бондар Я.М.
РІШЕННЯ

Іменем України

04 червня 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді - Бондар Я.М.,

суддів - Зубакової В.П., Соколан Н.О.,

при секретарі - Булах К.А.,

за участі - представника позивача ОСОБА_1, відповідача ОСОБА_2, третьої особи - ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Кривому Розі цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 15 квітня 2015 року по справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2, третя особа - ОСОБА_3, про поділ спільного сумісного майна та витребування майна з незаконного володіння, -

ВСТАНОВИЛА:

В січні 2015 року ОСОБА_4 звернулась до суду з вказаним позовом до ОСОБА_2 про поділ спільного сумісного майна та витребування майна з незаконного володіння. Уточнивши позовні вимоги ОСОБА_4 просила зобов'язати ОСОБА_2 повернути їй майно, що не входить до частки спільного майна, а саме пральну машинку LG, мультиварку Mulinex, мікрохвильову піч LG вартість майна згідно чеків 6644,89 грн.; залишити у власності ОСОБА_2 водонагрівач ARISTON вартістю 2388,16 грн., та комплект м'яких меблів компанії УМК вартістю 4638 грн.; зобов'язати ОСОБА_2 сплатити їй половину вартості спільно нажитого майна в сумі 3513,08 грн. та стягнути з ОСОБА_2 на її користь судовий збір в сумі 1444,10 грн.

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_4 зазначила, що з 22 лютого 2014 року знаходиться у зареєстрованому шлюбі з відповідачем.

Від шлюбу сторони мають двох малолітніх дітей, синів близнюків, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 - ІНФОРМАЦІЯ_1.

В листопаді 2013 року позивач завагітніла та між сторонами постало питання про сумісне місце проживання. Відповідач наполіг на проживанні у квартирі за адресою АДРЕСА_1, яка перебуває у власності ОСОБА_2 та його батька. Квартира була частково мебльована та не мала ніякої побутової техніки, у зв'язку з чим за рахунок своїх родичів позивач облаштувала кухню взявши у тимчасове користування кухонні шафи, стіл, посуд, побутову техніку.

Крім того, постало питання щодо прання білизни, готування їжі, тощо, проте через брак коштів відповідач та його батьки навідріз відмовлялись придбати в кредит пральну машину та інші речі домашнього вжитку. Так, ОСОБА_3 знайома матері позивача, 17.02.2014 року придбала для себе у кредит пральну машинку LG, мультиварку Mulinexs, мікрохвильову піч LG та передала ОСОБА_4 у користування до того часу поки вона не зможе купити собі власне майно.

Також, за подаровані кошти сторони придбали: мобільний телефон LENOVO вартістю 1500 грн., водонагрівач ARISTON моделі ABS VLS PW 80, що придбано 12.04.2014 року на суму 3290 грн.; м'які меблі диван НІКА та крісло, які придбано 12.03.2014 року на суму 4638 грн.

Однак через тиждень після народження дітей за відмову віддати відповідачеві гроші для купівлі мотоцикла він вигнав позивача разом дітьми на вулицю, залишивши собі усі речі. В квартирі залишились дитячі речі, її особисті речі та майно належне третім особам. Позивач та її рідні неодноразово звертались до відповідача та його батьків з вимогою повернути речі які їм не належать, та не входять до складу спільного майна, але у відповідь чули лише погрози та заяви про фізичне знищення позивача.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 15 квітня 2015 року позов ОСОБА_4 задоволено.

Зобов'язано ОСОБА_2повернути ОСОБА_4 майно, яке не входить до частки спільного майна, а саме пральну машинку LG, мультиварку Mulinexs, мікрохвильову піч LG вартість майна згідно чеків 6644,89 грн.

Залишено у власності ОСОБА_2 водонагрівач ARISTON вартістю 2388,16 грн., та комплект м'яких меблів, компанії УМК, вартістю 4638 грн.

Зобов'язано ОСОБА_2, сплатити ОСОБА_4 половину вартості спільно нажитого майна у сумі 3513,08 грн.

Стягнуто з ОСОБА_2, на користь ОСОБА_4 судовий збір у сумі 1411,10 грн.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, необґрунтованість висновків суду, просив скасувати рішення суду першої інстанції з ухваленням нового рішення по суті позовних вимог. Зокрема: поділити майно, нажите сторонами підчас шлюбу, виділивши позивачу ноутбук, та виділивши відповідачеві диван НИКА та кресло-ліжко НИКА; стягнути з нього на користь позивача половину вартості дивана та кресла-ліжка, що становить 2319,00 грн.; стягнувши при цьому з позивача на його користь половину вартості ноутбука Аsus K5 та коляски для двійні Geoby SС705, що становить 3623,45 грн.

В обґрунтування апеляційної скарги ОСОБА_2 зазначив, що суд першої інстанції задовольняючи позовні вимоги виходив з пояснень свідків, які різняться між собою, тобто на думку відповідача суд першої інстанції не встановив істину по справі. Також відповідач вважає, що суд першої інстанції побудував своє рішення на припущенні, оскільки надані позивачем квитанції про оплату та довідки ТОВ «САВ-ДІСТРІБЬЮШН» МАГАЗИН «ФОКСТРОТ» на його думку не доводять факту доставки придбаного майна до належної йому квартири. Вважає, що судом першої інстанції, до спірних правовідносин застосовано норму закону, зокрема ст. 387 ЦК України, яку не належало застосовувати, оскільки він не заволодівав чужим майном незаконним шляхом.

Крім того, відповідач посилаючись на ст. 295 ЦПК України, зазначаючи суду нові обставини зауважує на тому, що позивач, звертаючись з вказаним позовом до суду не включила в перелік майна, що підлягає розподілу між ними, а саме: коляску для двійні Geoby SС705та ноутбук Аsus K5, які знаходяться у володінні останньої.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи 22 лютого 2014 року ОСОБА_2 та ОСОБА_4 зареєстрували шлюб в Жовтневому відділі реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 99. В подальшому сторони фактично припинили шлюбні відносини та між ними постало питання щодо поділу спільно нажитого майна.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з їх доведеності та обґрунтованості, втому числі враховував пояснення свідків.

Колегія суддів не в повній мірі погоджується з висновками суду виходячи з наступного.

У відповідності до ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя.

У відповідності до ст. 63 СК України дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

У відповідності до ст. 372 ЦК України У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом.

З огляду на викладене та приймаючи до уваги, що між сторонами не укладалось будь-якого договору про набуте майно, воно належить їм у рівних частках, а саме по 1/2 частині кожному.

Таким чином, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку про необхідність поділу між сторонами їх спільно нажитого майна.

Разом з тим, колегія суддів не погоджується з висновками суду щодо визначення майна, яке є об'єктом спільної сумісної власності сторін.

Як вбачається з матеріалів справи під час перебування сторін у шлюбі, на ім'я відповідача ОСОБА_2, було придбано диван Ника 1.6 гр. 5 Кафу Д102(203) + Кафу Д107(203) вартістю 2869,00 грн. та крісло - ліжко Ника к.5 Кафу Д102(203) + Кафу Д107(203) вартістю 1769,00 грн. всього на загальну суму 4638,00 грн., що підтверджується заказом № 9-2/27 від 27.02.2014 року (а.с.11).

Отже колегія суддів вважає за необхідне поділити вказане майно між сторонами, залишивши у власності відповідача вказаний комплект м'яких меблів та стягнувши з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 половину вартості комплекту меблів в сумі 2319 грн.

Також ОСОБА_4 звертаючись з вказаним позовом до суду поставила питання щодо залишення у власності відповідача придбаний ними водонагрівач ARISTON вартістю 2388,16 грн., стягнувши при цьому з відповідача на її користь половину його вартості в розмірі 1194,08 грн.

Проте колегія суддів вважає за необхідне відмовити в задоволенні цих позовних вимог виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи згідно заказу покупця № 14804 від 12.04.2014 року ЭВН Ariston ABS VLS PW 80 V (плоск.) вартістю 2388,16 грн. було придбано на ім'я ОСОБА_5 (а.с.27).

Таким чином, оскільки згідно накладної покупцем, а отже і власником спірного водонагрівача є третя особа - не сторона по справі, отже на вказане майно не поширюється вимоги закону щодо поділу спільного сумісного майна подружжя.

Також, звертаючись з вказаним позовом до суду ОСОБА_4 поставила питання щодо зобов'язання відповідача повернути ОСОБА_4 майно, яке не входить до частки спального майна, зокрема пральну машину LG, мультиварку Mulinex, мікрохвильову піч LG, загальна вартість якого 6644,89 грн.

Колегія суддів вважає за необхідне відмовити в задоволенні цих позовних вимог виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи покупцем, а отже і власником вказаного майна, що також визнається позивачем по справі, є третя особа ОСОБА_3 (а.с.10).

У відповідності до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Аналогічне положення втасновлено ст. 55 Конституції України.

Вимогу відповідача з приводу поділу спільно нажитого майна подружжя - ноутбука ASUS K5 вартістю 5121,90 грн. та коляски для двійні Geoby SC705 вартістю 2125 грн. та доводи апеляційної скарги з цього приводу колегія суддів не приймає до уваги оскільки відповідачем не заявлявся зустрічний, або самостійний позов щодо поділу вказаного майна та дані вимоги не були предметом судового розгляду в даній справі.

Отже колегія суддів вважає, що ОСОБА_4 є неналежним позивачем щодо цієї позовної вимоги, оскільки власником вказаної побутової техніки є ОСОБА_3, остання сама може звернутись з позовом до відповідача про витребування належного їй майна.

Таким чином колегія суддів вважає, що суд першої інстанції неповно з'ясував обставини справи, що призвело до неправильного вирішення спору по суті, у зв'язку з чим апеляційна скарга підлягає частковому задоволення, рішення суду підлягає скасуванню з ухваленням нового про часткове задоволення позовних вимог, як ухвалене з порушенням норм матеріального і процесуального права.

У відповідності до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

У відповідності до ч. 5 ст. 88 ЦПК України якщо суд апеляційної, касаційної інстанції чи Верховний Суд України, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Отже, враховуючи, що судом апеляційної інстанції ухвалюється нове рішення по суті позовних вимог про їх часткове задоволення з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір в розмірі 243,60 грн.

Керуючись ст.ст. 303, 307, ст. 309, 313, 314, 316 ЦПК України, колегія суддів, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 15 квітня 2015 року скасувати та ухвалити нове рішення.

Позов ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про поділ спільного сумісного майна та витребування майна з незаконного володіння задовольнити частково.

Розподілити спільне сумісне майно подружжя, залишивши у власності ОСОБА_2 комплект м'яких меблів, що складається з дивану Ника 1.6 гр. 5 Кафу Д102 (203)+Кафу Д107 (203) та кресла-ліжка Ника к.5 Кафу Д102 (203)+ Кафу Д107 (203), вартістю 4638,00 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 половину вартості комплекту м'яких меблів в сумі 2319,00 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 судовий збір в розмірі 243,60 грн. за розгляд справи в суді першої інстанції.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий:

Судді: