Справа № 442/3584/14 Головуючий у 1 інстанції: Хомик А.П.
Провадження № 22-ц/783/1650/15 Доповідач в 2-й інстанції: Гриновець Б.М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 травня 2015 року м. Львів

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області у складі: головуючого судді: Гриновця Б.М.,

суддів: Богонюка М.Я., Ванівського О.М.

при секретарі: Жукровській Х.І.,

з участю: позивача ОСОБА_2 та її представника адвоката Сушко О.С.,

представника відповідача ОСОБА_4 адвокат Єрохіна В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові в залі суду цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 27 листопада 2014 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_4, треті особи: Дрогобицька міська рада, комунальне підприємство «Житлово-експлуатаційне обєднання» Дрогобицької міської ради, відділу архітектури та містобудування Дрогобицької міської ради про знесення самовільного будівництва та перепланування, -

в с т а н о в и л а:

рішенням Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 27 листопада 2014 року вищевказаний позов задоволено та зобовязано відповідачів знести самовільно вчинені перебудови в гуртожитку АДРЕСА_1.

Рішення суду оскаржила відповідач ОСОБА_4.

У поданій апеляційній скарзі покликається на те, що судом першої інстанції при ухваленні зазначеного рішення допущено порушення норм матеріального та процесуального права та неповно зясовано обставини справи, які мають важливе значення. Зокрема, вказує на те, що судом першої інстанції не взято до уваги того, що позивачем не надано жодних доказів, що було проведено будь-які перепланування та не зясовано в чому полягали такі перепланування. У звязку з цим у рішенні суду не вказано, що саме повинні знести відповідачі та не персоналізовано що повинен знести кожен відповідач зокрема.

На підставі вказаного, просить скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове рішення, яким відмовити ОСОБА_2 у задоволенні позовних вимог.

Заслухавши пояснення учасників процесу, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів приходить до наступного висновку.

Встановлено та не оспорюється сторонами, що рішенням Дрогобицької міської ради №924 від 31.01.2013 року «Про прийняття в комунальну власність міста відомчого житлового фонду (гуртожитку) на АДРЕСА_1» зазначений гуртожиток був прийнятий в комунальну власність територіальної громади м. Дрогобича з балансу ПАТ «Дрогобицький завод автомобільних кранів» (а.с.39).

17.07.2013 року рішенням виконавчого комітету Дрогобицької міської ради №136 (а.с.40) було затверджено акт приймання-передачі відомчого житлового фонду в комунальну власність (а.с.41-42).

Рішенням суду першої інстанції встановлено і визнається сторонами, що позивач проживає в кімнаті №30, відповідачі ОСОБА_8 в кімнаті №29, ОСОБА_7 - №31, ОСОБА_4 - №38 зазначеного гуртожитку, за адресою: АДРЕСА_1.

Відповідно до ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Як вбачається із матеріалів справи, зокрема відповіді виконавчого комітету Дрогобицької міської ради від 13.08.2013 року №3-21/6688 при проведенні працівниками КП «Житлово-експлуатаційне обєднання» Дрогобицької міської ради виявлено та встановлено, що мешканцями гуртожитку на АДРЕСА_1 здійснено самовільне перепланування місць загального користування (а.с.7). Крім того, як вбачається із матеріалів справи, під час розгляду справи судом першої інстанції відповідачі частково визнавали факт здійснення самовільного перепланування. Факт вчинення перепланування частково визнає і відповідач ОСОБА_4, про що вказує в апеляційній скарзі (а.с.89, абз.4).

Відповідно до абз.1 ч.1 п.19 Примірного положення про гуртожитки, затвердженого постановою Ради Міністрів УРСР від 03.06.1986 року №208 мешканцям гуртожитків забороняється провадити самовільно переобладнання й перепланування приміщень.

Відповідно до п.1.4.1. Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затверджених Наказом Держжитлокомунгоспу України від 17.05.2005 року №76 та зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 25.08.2005 року за №927/11207 переобладнання і перепланування жилих будинків, жилих і нежилих у жилих будинках приміщень дозволяється робити після одержання дозволу виконавчого комітету місцевої Ради народних депутатів відповідно до законодавства.

З відповіді виконавчого комітету Дрогобицької міської ради від 13.08.2013 року №3-21/6688 вбачається, що дозвіл на виконання робіт з переобладнання та перепланування гуртожитку на АДРЕСА_1 Дрогобицькою міською радою не видавався, а таке перепланування було проведено без погодження органів містобудування та архітектури з порушенням санітарних та протипожежних норм. Проектна документація не погоджувалась (а.с.7).

На підставі вказаного, колегія суддів вважає правильним висновок суду першої інстанції про те, що відповідачі, здійснивши самовільне перепланування місць загального користування у гуртожитку на АДРЕСА_1 створили перешкоди позивачу у користуванні такими приміщеннями.

Відповідно до ч.4 ст.10 ЦПК України суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджує про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом.

Як вбачається із матеріалів справи судом першої інстанції відповідачам було розяснено їх право надати суду докази дотримання при проведених переплануваннях будівельних норм та правил, однак, такі в матеріалах справи відсутні.

Таким чином, на підставі вказаного, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції, зважаючи на викладене, рішення ухвалено з дотриманням вимог норм матеріального та процесуального права, а доводи апеляційної скарги не спростовують встановлених судом порушень при здійсненні відповідачами самовільного перепланування місць загального користування у гуртожитку на АДРЕСА_1.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.307 ЦПК України за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право постановити ухвалу про відхилення апеляційної скарги і залишення рішення без змін.

При цьому, згідно ч.1 ст.308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відтак, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід відхилити, а рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 27 листопада 2014 року залишити без змін.

Керуючись 303, 304, п.1 ч.1 ст. 307, ст.308, п.1 ч.1 ст.314, ст.ст.315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

в и р і ш и л а :

апеляційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 27 листопада 2014 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_4, треті особи: Дрогобицька міська рада, комунальне підприємство «Житлово-експлуатаційне обєднання» Дрогобицької міської ради, відділу архітектури та містобудування Дрогобицької міської ради про знесення самовільного будівництва та перепланування залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий: Б.М.Гриновець

Судді: М.Я.Богонюк

О.М.Ванівський