Ухвала ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 18 листопада 2015 року м. Київ Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі: головуючого Колодійчука В.М., суддів: Висоцької В.С., Завгородньої І.М., Іваненко Ю.Г., Умнової О.В., розглянувши в судовому засіданні справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Старокиївський банк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Старокиївський банк», треті особи: ОСОБА_3, ОСОБА_2, про стягнення грошових коштів, за касаційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Старокиївський банк» на рішення апеляційного суду м. Києва від 07 липня 2015 року, в с т а н о в и л а: У листопаді 2014 року Публічне акціонерне товариство «Старокиївський банк» (далі - ПАТ «Старокиївський банк») звернулося до суду з даним позовом, зазначивши в його обгрунтування, що 26 лютого 2009 року між банком та ОСОБА_3 укладено кредитний договір № 02/980/К/011, відповідно до умов якого банк надав позичальнику грошові кошти в розмірі 5 488 906 гривень 73 копійки строком з 26 лютого 2009 року до 25 лютого 2010 року з оплатою відсотків за користування кредитним коштами у розмірі 14 % річних на суму залишку заборгованості за кредитом. 25 лютого 2010 року між ПАТ «Старокиївський банк» та ОСОБА_3 укладено додаткову угоду № 1 до кредитного договору, відповідно до умов якої термін користування кредитом продовжено до 24 березня 2010 року. 24 березня 2010 року між банком та позичальником укладено додаткову угоду № 2 до кредитного договору, відповідно до умов якої термін користування кредитом продовжено до 23 вересня 2010 року. 23 вересня 2010 року між ПАТ «Старокиївський банк» та ОСОБА_3 укладено додаткову угоду № 3 до кредитного договору, відповідно до умов якої термін користування кредитом продовжено до 22 вересня 2011 року. 22 вересня 2011 року між ПАТ «Старокиївський банк» та ОСОБА_3 укладено додаткову угоду № 4 до кредитного договору, відповідно до умов якої термін користування кредитом продовжено до 21 вересня 2012 року. Додатковою угодою № 5 до кредитного договору, укладеною 21 вересня 2011 року між ПАТ «Старокиївський банк» та ОСОБА_3, термін користування кредитом продовжено до 19 жовтня 2012 року. 19 жовтня 2012 року між банком та позичальником укладено додаткову угоду № 6 до кредитного договору, відповідно до умов якої термін користування кредитом продовжено до 16 листопада 2012 року. 16 листопада 2012 року між ПАТ «Старокиївський банк» та ОСОБА_3 укладено додаткову угоду № 7 до кредитного договору, відповідно до умов якої термін користування кредитом продовжено до 15 листопада 2013 року. Додатковою угодою № 8 до кредитного договору, укладеною між банком та позичальником 04 червня 2013 року, та термін користування кредитом продовжено до 03 червня 2014 року. 02 червня 2014 року на забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором між ПАТ «Старокиївський банк» та ОСОБА_1 укладено договір поруки № 02/980/К/003, відповідно до умов якого остання зобов'язалася солідарно відповідати за виконання ОСОБА_3 зобов'язань за кредитним договором. Того ж дня на забезпечення виконання зобов'язань ОСОБА_3 за кредитним договором між ПАТ «Старокиївський банк» та ОСОБА_2 укладено договір поруки № 02/980/К/002, відповідно до умов якого останній зобов'язався солідарно відповідати за виконання позичальником зобов'язань за кредитним договором. 05 червня 2014 року ОСОБА_1 погашена заборгованість за кредитним договором по сумі отримання кредиту у розмірі 5 445 448 гривень 80 копійок, ОСОБА_2 - в розмірі 43 457 гривень 93 копійки. Посилаючись на те, що позичальник належним чином не виконав зобов'язання зі сплати процентів за кредитним договором, у зв'язку із чим станом на 13 листопада 2014 року утворилась заборгованість за процентами та неустойкою (пеня, штраф) у розмірі 4 361 727 гривень 57 копійок, з яких: заборгованість за процентами в сумі 3 465 379 гривень 98 копійок; пеня за несвоєчасну сплату кредиту в сумі 2 857 гривень 24 копійки; пеня за несвоєчасну сплату процентів - 619 045 гривень 12 копійок та штраф за недотримання умов кредитного договору в сумі 274 445 гривень 34 копійки, які позивач просив суд стягнути з відповідачів в солідарному порядку. У березні 2015 року ОСОБА_1 звернулася до суду із зустрічним позовом, в якому просила стягнути з банку на її користь 5 445 448 гривень 80 копійок, посилаючись на те, що договір поруки, на підставі якого нею було сплачено вказані кошти, не є укладеним, оскільки сторони не досягли згоди щодо усіх істотних умов договору, банк не направляв їй вимогу про сплату боргу у порядку, передбаченому п. 2.4 договору поруки, та не ознайомлював з розміром заборгованості позичальника щодо сплати відсотків та неустойки, а тому вважає, що перерахувала банку кошти без достатньої правової підстави. Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 07 травня 2015 року первісний позов задоволено. Ухвалено стягнути з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ПАТ «Старокиївський банк» заборгованість за кредитним договором № 02/980/К/011 від 26.02.2009 року в сумі 4 361 727 гривень 57 копійок. Вирішено питання про стягнення судового збору. У задоволенні зустрічного позову відмовлено. Рішенням апеляційного суду м. Києва від 07 липня 2015 року рішення суду першої інстанції скасовано та ухвалено нове про відмову у задоволенні первісного та зустрічного позовів. У касаційній скарзі ПАТ «Старокиївський банк» просить скасувати рішення апеляційного суду в частині відмови у задоволенні вимог за первісним позовом і ухвалити в цій частині нове про задоволення позову, а в решті рішення апеляційного суду залишити без змін, мотивуючи свою вимогу порушенням судом норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права. Заслухавши суддю-доповідача, представника позивача, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню, виходячи з наступного. Як вбачається з матеріалів справи, 26 лютого 2009 року між банком та ОСОБА_3 укладено кредитний договір № 02/980/К/011, відповідно до умов якого банк надав позичальнику грошові кошти в розмірі 5 488 906 гривень 73 копійки строком з 26 лютого 2009 року до 25 лютого 2010 року з оплатою відсотків за користування кредитним коштами у розмірі 14 % річних на суму залишку заборгованості за кредитом. У подальшому між банком та позичальником були укладені додаткові угоди до кредитного договору щодо строку користування кредитом. 02 червня 2014 року на забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором між ПАТ «Старокиївський банк» та ОСОБА_1 укладено договір поруки № 02/980/К/003, відповідно до умов якого остання зобов'язалася солідарно відповідати за виконання ОСОБА_3 зобов'язань за кредитним договором. Того ж дня на забезпечення виконання зобов'язань ОСОБА_3 за кредитним договором, між ПАТ «Старокиївський банк» та ОСОБА_2 укладено договір поруки № 02/980/К/002, відповідно до умов якого останній зобов'язався солідарно відповідати за виконання позичальником зобов'язань за кредитним договором. Відповідно до п. 1.1 договору поруки, укладеного між ПАТ «Старокиївський банк» та ОСОБА_1, даний договір забезпечує виконання ОСОБА_3 зобов'язань перед кредитором за основним боргом, що виникають з кредитного договору від 26 лютого 2009 року № 02/980/К/011, в сумі 5 445 448 гривень 80 копійок. Згідно з п. 1.1 договору поруки, укладеного між ПАТ «Старокиївський банк» та ОСОБА_2, даний договір забезпечує виконання ОСОБА_3 зобов'язань перед кредитором за основним боргом, що виникають з кредитного договору від 26 лютого 2009 року № 02/980/К/011, в сумі 43 457 гривень 93 копійки; за кредитним договором від 26 лютого 2009 року № 02/980/К/010 у сумі 16 065 гривень 82 копійки та за кредитним договором № 02/980/К/021-2010 у сумі 1 658 000 гривень. Пунктом 1.3 вказаних договорів поруки визначено, що поручителі на добровільних засадах беруть на себе зобов'язання перед кредитором відповідати за зобов'язаннями позичальника згідно з кредитним договором, що зазначені у п. 1.1. Згідно зі ст. 1054 ЦК України <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_844146/ed_2013_01_19/pravo1/T030435.html?pravo=1> за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ч. 2 ст. 553 ЦК України <nau://ukr/435-15|st553> порукою може забезпечуватися виконання зобов'язання частково або у повному обсязі.

Відповідно до ч. 2 ст. 554 цього ж Кодексу поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Судом установлено, що ОСОБА_1 погасила заборгованість позичальника зі сплати основного боргу у розмірі 5 445 448 гривень 80 копійок, а ОСОБА_2 - у розмірі 43 457 гривень 93 копійки. Встановивши, що кожний з поручителів зобов'язався відповідати лише за певну частину основного боргу, у зв'язку із чим розмір процентів за користування кредитом та штрафних санкцій, у випадку взяття на себе такої відповідальності поручителями, повинен розрахуватися від обсягу невиконання основного боргу, оскільки поручителі не давали спільну поруку та не є солідарними відповідачами між собою, а також врахувавши, що протоколом № 6 зборів правління ПАТ «Старокиївський банк» від 02 червня 2014 року визначено конкретні суми (межі) відповідальності кожного з поручителів, зокрема зазначено, що у випадку непогашення заборгованості ОСОБА_3 за кредитним договором від 26 лютого 2009 року № 02/980 К 011 в строк до 05 червня 2014 року, не пізніше вказаної дати здійснити списання сум з рахунків поручителів: ОСОБА_1 у розмірі 5 445 448 гривень 80 копійок та ОСОБА_2 - 43 457 гривень 93 копійки, і такий обов'язок поручителями виконано у повному обсязі, апеляційний суд дійшов обгрунтованого висновку про відсутність правових підстав для стягнення з поручителів в солідарному порядку відсотків за користування кредитом та штрафних санкцій. Крім того, вирішуючи спір в частині вимог за зустрічним позовом, апеляційний суд правильно виходив з того, що ОСОБА_1 сплачені кошти в рахунок виконання зобов'язань позичальника за кредитним договором відповідно до умов договору поруки, а тому відсутні правові підстави для стягнення з банку на її користь коштів на підставі ст. 1212 ЦК України. Відповідно до ст. 337 ЦПК України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права. Доводи касаційної скарги про порушення судом норм матеріального та процесуального права не ґрунтуються на матеріалах справи, зводяться до іншої оцінки фактичних обставин справи, яка відрізняється від зробленої судом оцінки, і висновків суду не спростовують. Оскаржуване судове рішення ухвалено з додержанням норм процесуального й матеріального права, а тому передбачених ст. 338 ЦПК України підстав для його скасування не вбачається. Керуючись ст. ст. 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у х в а л и л а: Касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Старокиївський банк» відхилити. Рішення апеляційного суду м. Києва від 07 липня 2015 року залишити без змін. Ухвала оскарженню не підлягає. Головуючий В.М. Колодійчук Судді: В.С. Висоцька І.М. Завгородня Ю.Г. Іваненко О.В. Умнова