У Х В А Л А

25 листопада 2015 року м. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Мазур Л.М.,

розглядаючи питання про прийняття касаційної скарги ОСОБА_2 на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 28 березня 2013 року та ухвалу апеляційного суду Одеської області від 28 жовтня 2015 року в справі за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визнання недійсним договору дарування Ѕ частини квартири з моменту його вчинення, виселення, визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за заповітом,

в с т а н о в и л а:

У листопаді 2015 року до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ надійшла вищевказана касаційна скарга разом із заявою, у якій ОСОБА_2 просить звільнити її від сплати судового збору, посилаючись на те, що вона одна здійснює догляд за хворою дитиною-інвалідом, у підтвердження чого надала копію посвідчення від 12 березня 2013 року серії НОМЕР_1, проте будь-яких доказів щодо майнового стану, непрацевлаштування тощо, заявником не надано.

Як вимогами ст. 82 ЦПК України, так і положеннями ст. 8 Закону України «Про судовий збір» визначено, що суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі, зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати.

Наведені підстави для звільнення заявника від сплати судового збору не можна визнати такими, що унеможливлюють чи утруднюють сплату судового збору, а тому клопотання задоволенню не підлягає.

За викладених обставин, подана касаційна скарга не може бути прийнята до розгляду касаційним судом, оскільки заявник має сплатити судовий збір відповідно до розмірів ставок судового збору, встановлених ст. 4 Закону України «Про судовий збір» від 08 липня 2011 року № 3574-VI, в редакції Закону України від 22 травня 2015 року «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сплати судового збору», який набрав чинності 01 вересня 2015 року, та згідно якого ставка судового збору за подачу касаційної скарги на рішення суду складає 120 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

Згідно з ч. 3 ст. 2 ЦПК України провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Оскільки предметом спору заявленого позову окрім вимог майнового характеру (визнання права власності), пред'явлено три вимоги немайнового характеру (визнання недійсним договору дарування, виселення та скасування реєстрації права власності), заявнику згідно з ч. 3 ст. 6 Закону України «Про судовий збір» необхідно сплатити судовий збір за ставками, встановленими за подання касаційної скарги майнового та немайнового характеру.

Згідно з ч. 3 ст. 6 Закону України «Про судовий збір» у разі коли в позовній заяві об'єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Судовий збір за подачу касаційної скарги до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ повинно бути перераховано або внесено до УДКСУ у Печерському районі м. Києва, , банк одержувача: ГУ ДКУ у м. Києві, МФО 820019, р/р 0007, КЕКД 22030003, символ звітності банку: 253.

Згідно з роз'ясненнями, викладеними у п. 16 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 жовтня 2014 року № 10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» розмір судового збору за подання позовної заяви про визнання права власності на майно або його витребування (у тому числі з урахуванням положень, передбачених частиною п'ятою статті 216, статтею 1212 ЦК тощо) визначається з урахуванням вартості спірного майна, тобто як зі спору майнового характеру. При цьому суд не повинен визначати вартість майна за відповідними вимогами, оскільки за змістом статті 80, пункту 4 частини другої статті 119 ЦПК такий обов'язок покладається на позивача (у тому числі і в тих випадках, коли правові наслідки у виді повернення майна застосовуються за ініціативою суду, наприклад, при визнанні договору недійсним згідно з частиною п'ятою статті 216 ЦК).

Виходячи з того, що із поданої касаційної скарги та копій рішень судів першої та апеляційної інстанцій не вбачається ціни позову в частині вимог майнового характеру (визнання права власності), неможливо встановити розмір судового збору, який підлягав сплаті при поданні позовної заяви, а тому заявник касаційної скарги при сплаті судового збору має підтвердити відповідність такої сплати належними доказами.

Крім того, заявник відповідно до вимог ч. 5 ст. 326 ЦПК України має долучити до касаційної скарги копію рішення суду першої інстанції, яка повинна відповідати вимогам Інструкції з діловодства в місцевих загальних судах, апеляційних судах областей, апеляційних судах міст Києва та Севастополя, Апеляційному суді Автономної Республіки Крим та Вищому спеціалізованому суді України з розгляду цивільних і кримінальних справ, затвердженої наказом Державної судової адміністрації України від 17 грудня 2013 року № 173 (далі - Інструкція).

Відповідно до п.п. 13.7. Інструкції копії судових рішень мають бути належним чином оформлені та засвідчені відбитком гербової печатки суду. Якщо копія судового рішення складається з кількох аркушів, вона має бути прошнурована нитками на п'ять проколів, а на зворотному боці останнього аркуша - скріплена підписом судді, працівника апарату суду, засвідчена відбитком гербової печатки суду, із зазначенням кількості зшитих аркушів.

Приписами ч. 2 ст. 328 ЦПК України передбачено, що у разі надходження касаційної скарги, не оформленої відповідно до вимог, встановлених статтею 326 цього Кодексу, або у разі несплати судового збору, вона залишається без руху з наданням строку для усунення недоліків.

Враховуючи наведене, касаційну скаргу слід залишити без руху та надати заявнику строк усунення недоліків.

Керуючись ст. ст. 121, 326, 328 ЦПК України,

у х в а л и л а:

Касаційну скаргуОСОБА_2 залишити без руху та надати для усунення вказаних недоліків строк, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання ухвали.

У разі невиконання вимог суду, касаційна скарга буде визнана неподаною й повернута заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду

цивільних і кримінальних справ Л.М. Мазур