Ухвала

іменем україни

03 червня 2015 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Луспеника Д.Д.,

суддів: Журавель В.І., Закропивного О.В.,

Хопти С.Ф., Штелик С.П.,

розглянувши в судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк», третя особа приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу Орлова Т.Є., про визнання договору недійсним, за касаційною скаргою ОСОБА_6 на окрему ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 04 лютого 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У травні 2014 року ОСОБА_3 звернувся до суду з вищезазначеним позовом, у якому просив визнати недійсним договір іпотеки, укладений 12 березня 2008 року між ОСОБА_4 та публічним акціонерним товариством комерційним банком «ПриватБанк».

Ухвалою Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 03 червня 2014 року відкрито провадження у вказаній справі.

Ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 04 лютого 2015 року ухвалу суду першої інстанції про відкриття провадження у справі скасовано через недотримання правил підсудності.

04 лютого 2015 року апеляційним судом Дніпропетровської області також була постановлена окрема ухвала щодо порушення процесуальних норм суддею Борисовим С.А.

У касаційній скарзі суддя Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області Борисов С.А., посилаючись на порушення норм процесуального права, просить скасувати окрему ухвалу.

Заслухавши доповідь судді Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, дослідивши матеріали справи та перевіривши наведені у скарзі доводи, колегія суддів вважає, що касаційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно із ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Апеляційний суд, постановляючи окрему ухвалу, виходив із того, що суд першої інстанції при відкритті провадження у справі допустив грубі порушення норм процесуального права під час здійснення правосуддя, що дало апеляційному суду підстави вважати про безвідповідальне ставлення судді Борисова С.А. до виконання своїх обов'язків.

Однак з висновками, викладеними в окремій ухвалі апеляційного суду, погодитись не можна.

Відповідно до ст. 320 ЦПК України апеляційний суд у випадках і в порядку, встановлених ст. 211 цього Кодексу, може постановити окрему ухвалу. Суд може також постановити окрему ухвалу, в якій зазначити порушення норм права і помилки, допущені судом першої інстанції, які не є підставою для скасування рішення чи ухвали суду першої інстанції.

Згідно з п. 22 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2008 року № 12 «Про судову практику розгляду цивільних справ в апеляційному порядку» апеляційні суди постановляють окремі ухвали та направляють їх відповідним особам і органам для вжиття ними необхідних заходів у порядку, встановленому ст. 211 ЦПК України, як щодо виявлених при розгляді справи причин та умов, що сприяли порушенню закону, так і щодо порушення норм права та помилок, зокрема тяганини, інших недоліків під час розгляду справи, допущених судом першої інстанції, що не фіксуються в судовому рішенні апеляційного суду.

Окремі ухвали про допущені судом першої інстанції порушення норм права і помилки направляються для їх усунення та з метою запобігання їх виникненню (залежно від характеру та кількості) до суду першої інстанції чи судді, які розглядали справу, або до відповідної кваліфікаційної комісії суддів.

З матеріалів справи не убачається, що суддею Борисовим С.А. було допущено навмисне порушення закону чи несумлінність.

Посилання апеляційного суду в окремій ухвалі на те, що суддя районного суду свідомо, грубо порушив норми процесуального законодавства України та присягу судді, не узгоджується з матеріалами справи.

Не можуть бути підставою для постановлення окремої ухвали порушення норм права і помилки, допущені судом першої інстанції, які були одночасно підставою для усунення цих недоліків самим апеляційним судом у межах його повноважень.

З матеріалів справи вбачається, що підставою для постановлення окремої ухвали стали ті ж самі обставини і порушення процесуальних норм, які були підставою для скасування ухвали суду першої інстанції від 03 червня 2014 року про відкриття провадження у даній справі, зокрема, через недотримання правил підсудності.

Ураховуючи викладене, в апеляційного суду не було передбачених законом підстав для постановлення окремої ухвали відносно судді Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області Борисова С.А.

За таких підстав окрема ухвала не відповідає ст. ст. 211, 320 ЦПК України, тому підлягає скасуванню.

Враховуючи наведене та керуючись ст. ст. 336, 342 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_6 задовольнити.

Окрему ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 04 лютого 2015 року скасувати.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий Д.Д. Луспеник

Судді: В.І. Журавель

О.В. Закропивний

С.Ф. Хопта

С.П. Штелик