Рішення

Іменем України

Справа № 712/14565/14-ц

Провадження 2/712/245/15

12 червня 2015 року м.Черкаси

Соснівський районний суд м.Черкаси в складі

головуючого-судді Марцішевської О.М.

при секретарі Вдовенко О.В.

за участю адвоката ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Держави Україна в особі Державного казначейства України, Управління СБУ у Волинській області, Ягодинської митниці Міндоходів України у Волинській області, Прокуратури у Волинській області, Управління СБУ у Черкаській області, Прокуратури Черкаської області про відшкодування моральної шкоди,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 звернувся до суду з вищевказаним позовом, посилаючись на те, що з 18.07.2005р. відносно нього була порушена кримінальна справа за ознаками контрабанди, в подальшому порушувались кримінальні справи за фактами використання завідомо підробних документів, ухиленні від сплати податків, які безпосередньо були пов'язані з процесом придбання за кордоном та митного оформлення транспорнтих засобів, оскільки позивач працював директором ТОВ "Інтертранспостач", для здійснення підприємницької діяльності придбавались транспортні уживані транспорнті засоби з великим пробігом, які підлягали ремонту, під час слідства позивачу було обрано запобіжний захід у вигляді підписки про невиїзд. Вироком Соснівського районного суду м.Черкаси від 14.12.2010р. позивач був виправданий у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст.201, ч.2 ст.15 та ч.1 ст.212, ч.2 ст.212, ч.1 ст.358, ч.3 ст.358, ч.2 ст.364, ч.2 ст.366 КК України у зв'язку з відсутністю в його діях складу злочину, даний вирок набрав законної сили 26.12.2011р. Незаконним перебуванням під слідством та судом протягом 6 років 5 місяців та незаконним застосуванням запобіжного заходу у вигляді підписки про невиїзд позивачу було завдано моральної шкоди, яка полягає у перенесених стражданнях та переживаннях від обмеження його конституційних прав, порушення нормальних життєвих зв'язків, в зв'язку з вимушеними поїздками до правоохоронних органів до різних міст України, обмежень у праві вільного пересування та виїзді за кордон, що негативно вплинуло на здійснення підприємницької діяльності, ускладнились відносини в сімї та друзями. Просив відшкодувати за рахунок коштів Державного бюджету України моральну шкоду в сумі 800 000 грн., а також понесені витрати на надання правової допомоги 20 000 грн. та зобов'язати Державне казначейство України виплатити зазначені кошти.

Позивач та його адвокат ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримали у повному обсязі та просили позов задоволити.

Представники Управління СБУ у Волинській області, Ягодинської митниці Міндоходів України у Волинській області, Прокуратури у Волинській області у знаданих суду запереченнях посилались на відсутність підстав для задоволення позову, вказували, що позивач не подав суду доказів, які б свідчили про зміст заподіяної йому моральної шкоди, характер, обсяг і тривалість моральних страждань, наявність та істотність вимушених змін у його життєвих стосунках, про причинно-наслідковий зв"язок між діями відповідачів та заподіяною йому моральною шкодою.

Представник Управління СБУ у Черкаській області ОСОБА_3 в судовому засіданні, представник Управління СБУ у Волинській області ОСОБА_4 в ході розгляду справи, позов не визнали, вказували, що позивачем не доведено факт заподіяння йому моральної шкоди, в чому полягали та коли були спричинені позивачу моральні страждання, не обгрунтовано заявлений до стягнення розмір моральної, відповідно до ст.1176 ЦК України суб"єктом відповідальності є держава, а не конкретний судово-слідчій орган, тому просили відмовити у задоволенні позову.

Представник Прокуратури Черкаської області ОСОБА_5 позов визнала частково, не заперечувала проти права позивача на відшкодування моральної шкоди внаслідок незаконного перебування під слідство та судом, розмір якого вважала розумним у розмірі 90 100 грн. із розрахунку мінімальної заробітної плати за кожен місяць застосування стосовно позивача запобіжного заходу, в решті вимог просила відмовити.

Представник Державної казначейської служби України в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином.

Заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини, які регулюються нормами цивільного законодавства.

18.07.2005 року відносно ОСОБА_6 було порушено кримінальну справу за ознаками злочину передбаченого ч.1 ст. 201 КК України по факту незаконного ввезення в Україну товару з приховуванням від митного контролю, шляхом подання митному органу документів, що містять неправдиві дані щодо їх вартості.

26.07.2005р. позивачу було пред'явлено обвинувачення у вчиненні контрабанди, зловживанні службовим становищем, службовому підробленні, використанні підроблених документів, ухиленні від сплати податків, також позивачу було обрано запобіжний захід у вигляді підписки про невиїзд.

Вироком Соснівського районного суду м.Черкаси від 14.12.2010р. позивач був виправданий у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст.201, ч.2 ст.15 та ч.1 ст.212, ч.2 ст.212, ч.1 ст.358, ч.3 ст.358, ч.2 ст.364, ч.2 ст.366 КК України у зв'язку з відсутністю в його діях складу злочину, даний вирок набрав законної сили 26.12.2011р., залишений без зміни ухвалами судів апеляційної та касаційної інстанції.

Відповідно до висновку судової психологічної експертизи ситуація, що виникла для позивача ОСОБА_2 стосовно залучення невинного до кримінальної відповідальності є психотравмуючою, в результаті якої ОСОБА_2 були нанесені душевні страждання (моральна шкода), що суттєво вплинуло на його діяльність та в подальшому перешкоджало активному соціальному функціонуванню його як особистості, вимагало від нього додаткових зусиль для відновлення і ведення звичайного ритму життєдіяльності. Можливий розмір компенсації завданої моральної шкоди - становить 540 мінімальних заробітних плат, розмір якої приймається рівному розміру мінімальної заробітної плати на Україні, прийнятої на момент винесення рішення судом.

Відповідно до ч.1 ст.1176 ЦК України шкода, завдана фізичній особі внаслідок її незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування як запобіжного заходу тримання під вартою або підписки про невиїзд, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту чи виправних робіт, відшкодовується державою у повному обсязі незалежно від вини посадових і службових осіб органу дізнання, попереднього (досудового) слідства, прокуратури або суду.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів дізнання, досудового слідства, прокуратури і суду» (далі - Закон) підлягає відшкодуванню шкода, завдана громадянинові, зокрема, внаслідок незаконного засудження, незаконного притягнення як обвинуваченого, незаконного взяття і тримання під вартою, незаконного проведення в ході розслідування чи судового розгляду кримінальної справи обшуку, виїмки, незаконного накладення арешту на майно, незаконного відсторонення від роботи (посади) та інших процесуальних дій, що обмежують права громадян.

Згідно ч. 2 ст. 1 Закону у випадках, зазначених у частині першій цієї статті, завдана шкода відшкодовується в повному обсязі незалежно від вини посадових осіб органів дізнання, досудового слідства, прокуратури і суду.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 2 Закону встановлено, що право на відшкодування шкоди в розмірах і в порядку, передбачених цим Законом, виникає у випадку постановлення виправдувального вироку суду

Відповідно до ст.4 Закону встановлено, що Відшкодування моральної шкоди провадиться у разі, коли незаконні дії органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури і суду завдали моральної втрати громадянинові, призвели до порушення його нормальних життєвих зв'язків, вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Моральною шкодою визнаються страждання, заподіяні громадянинові внаслідок фізичного чи психічного впливу, що призвело до погіршення або позбавлення можливостей реалізації ним своїх звичок і бажань, погіршення відносин з оточуючими людьми, інших негативних наслідків морального характеру.

Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 13 Закону розмір моральної шкоди визначається з урахуванням обставин справи в межах, встановлених цивільним законодавством.Відшкодування моральної шкоди за час перебування під слідством чи судом провадиться виходячи з розміру не менше одного мінімального розміру заробітної плати за кожен місяць перебування під слідством чи судом.

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в п. 9 постанови від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», у випадках, коли межі відшкодування моральної шкоди визначаються у кратному співвідношенні з мінімальним розміром заробітної плати чи неоподатковуваним мінімумом доходів громадян, суд при вирішенні цього питання має виходити з такого розміру мінімальної заробітної плати чи неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, що діють на час розгляду справи.

Відповідно до статті 120 чинного на час перебування під слідством позивача КПК 1960 року у строк досудового слідства включається період з моменту порушення кримінальної справи стосовно особи до направлення справи прокуророві з обвинувальним висновком чи постановою про передачу справи до суду.

Суд виходить з того, що позивач незаконно перебував під слідством та судом 6 років 5 місяців (77 місяців) у період з 18.07.2005р. (дата порушення стосовно позивача кримінальної справи) по 26.12.2011р. (дата набрання законної сили виправдувального вироку за відсутністю складу злочину).

Суд вважає доведеними факт спричинення позивачу моральних страждань, які підтверджуються матеріалами кримінальної справи про вчинення відносно позивача незаконних процесуальних дій під час перебування під слідство та судом, для участі в слідчих діях позивач неодноразово виїзджав до різних населених пунктів, також підтверджуються висновком судової психологічної експертизи, яким встановлено, що незаконне перебування під слідством та судом негативно вплинуло на психологічний стан позивача та його соціальне функціонування як особистості, дана ситуація мала психотравмуючий характер, у зв'язку із чим позивачу було спричинено моральну шкоду, яка полягає у спричиненні моральних втрат і страждань внаслідок вчинення відносно нього державними органами незаконних дій, які обмежили його конституційні права, виразились у незаконному порушенні кримінальної справи, притягненні як обвинуваченого, обранні запобіжного заходу у вигляді підписки про невиїзд, призвели до погіршення можливостей реалізації позивачем своїх звичок і бажань, погіршення відносин з оточуючими людьми, інших негативних наслідків морального характеру, зокрема призвели до порушення його нормальних життєвих звязків, ускладнення карєри внаслідок обмеження у праві пересування, виїзду за кордон, оскільки професійна діяльність позивача була повязана із зовнішньоекономічною діяльністю, що вимагає від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Завдана позивачу моральна шкода підлягає відшкодуванню на підставі п.12 ч. 1 ст. 2 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди завданої громадянинові незаконними діями органів дізнання, досудового слідства, прокуратури і суду» за рахунок держави.

Визначаючи розмір відшкодування, суд враховує, що розмір відшкодування моральної шкоди має бути не більш, аніж достатнім для розумного задоволення потреб потерпілої особи і не повинен призводити до її збагачення.За таких обставин, виходячи із засад розумності, поміркованості і справедливості, ураховуючи характер та обсяг моральних страждань, які зазнав позивач у звязку з незаконним перебуванням під слідством і судом, розмір відшкодування моральної шкоди, заподіяної позивачу внаслідок слід визначити у 77 мінімальних заробітних плат в сумі 77*1218 = 93 786 грн.

Згідно ст.. 2, 4 3акону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів дізнання, попереднього слідства, прокуратури і суду», моральна шкода відшкодовується за рахунок бюджетних коштів.

Таким чином, зібрані у справі доказаи в їх сукупності вказують на наявність підстав для часткового задоволення позову.

Відповідно до ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої постановлено рішення, суд присуджує з іншої сторони понесені судові витрати, до яких згідно з ст.84 ЦПК України відносяться судові витрати по оплаті правової допомоги.

Встановлено, що на оплату правової допомоги у даній справі позивачем сплачено 20 000 грн., що підтверджується долученими до справи квитанцією та договором про надання правової допомоги з актом виконаних робіт.

Відповідно до ст.1 Закону України "Про граничний розмір відшкодування витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах" визначено, що розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні.

Виходячи з тривалості судових засідань по даній справі, які відбувались за участю адвоката позивача, суд приходить до висновку про наявність підстав для стягнення з держави на користь позивача судових витрат по наданню правової допомоги в сумі 1218*40%/100%*3 год.= 1461,60 грн., в іншій частині вимоги про відшкодування витрат по надання правової допомоги не підлягають до задоволення, оскільки з матеріалами даної справи адвокат поза судовими засіданнями не ознайомлювався. Що стосується посилання на тривалий час ознайомлення з матеріалами кримінальної справи, ухвалою Соснівського районного суду м.Черкаси від 02 грудня 2014 року встановлено розмір відшкодування ОСОБА_2 витрат по наданню юридичної допомоги в ході провадження по кримінальній справі у сумі 23 000 грн.

При подачі даного позову позивач був звільнений від оплати судового збору, тому оплату судового збору слід віднести на рахунок держави згідно з ст.88 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 61, 88, 209, 212, 214-215, 218 ЦПК України, ст.15, 23, 30, 1167, 1176 ЦК України, Законом України "Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів дізнання. попереднього слідства, прокуратури і суду" суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_2 задоволити частково.

Стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_2 моральну шкоду в сумі 93 786 грн., судові витрати по оплаті правової допомоги в сумі 1461,60 грн., всього стягнути 95 247,60 грн.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Черкаської області через суд першої інстанції в 10-ти денний строк з моменту проголошення, особами, які брали участь в розгляді справи та не були присутні під час проголошення судового рішення з моменту отримання його копії.

ГОЛОВУЮЧИЙ: