Ухвала

іменем україни

17 листопада 2015 року м. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Фаловська І.М., розглянувши касаційну скаргу представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 на рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 29 квітня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Харківської області від 03 вересня 2015 року в справі за позовом ОСОБА_2 до товариства з обмеженою відповідальністю «Порше Мобіліті» про визнання кредитного договору частково недійсним,

в с т а н о в и в:

Рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 29 квітня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Харківської області від 03 вересня 2015 року, в задоволенні позову відмовлено.

У касаційній скарзі представник ОСОБА_2 - ОСОБА_3 просить скасувати указані судові рішення, мотивуючи свою вимогу порушенням судами норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права, та просить ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити.

У відкритті касаційного провадження у справі необхідно відмовити з таких підстав.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Із матеріалів касаційної скарги та змісту оскаржуваних судових рішень вбачається, що скарга є необґрунтованою і наведені в ній доводи не дають підстав для висновків щодо незаконності та неправильності зазначених судових рішень.

Встановлено, що місцевий суд всебічно та повно дослідив обставини справи і керуючись ст. 215 ЦК України, дійшов вірного висновку про відмову в задоволенні позову, оскільки істотна зміна становища щодо виконання боргових зобов'язань за кредитним договором, внаслідок підвищення курсу іноземної валюти та зростання суми боргу, яку необхідно сплачувати, не є підставою для визнання недійсними оспорюваних умов кредитного договору. Положення чинного законодавства, хоч і визначають національну валюту України, як єдиний законний платіжний засіб на території України, не містять заборони на вираження в договорі грошових зобов'язань в іноземній валюті, визначення грошового еквівалента зобов'язання в іноземній валюті, а також на здійснення розрахунків за зобов'язанням, визначеним грошовим еквівалентом в іноземній валюті.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 02 липня 2014 року в справі № 6-79цс14, яка згідно зі ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковою для судів.

Судом вірно встановлено, що сторонами при укладенні договору було додержано всіх вимог, необхідних для чинності правочину, передбачених ЦК України та Законом України «Про захист прав споживачів».

Апеляційний суд відповідно до вимог ст. 303 ЦПК України перевірив законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції та, обґрунтовано залишив вказане рішення без змін.

Доводи касаційної скарги висновків судів не спростовують.

Керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

Відмовити ОСОБА_2 у відкритті касаційного провадження в справі за позовом ОСОБА_2 до товариства з обмеженою відповідальністю «Порше Мобіліті» про визнання кредитного договору частково недійсним, за касаційною скаргою на рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 29 квітня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Харківської області від 03 вересня 2015 року.

Додані до касаційної скарги матеріали повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду

цивільних і кримінальних справ І.М. Фаловська