Справа № 761/2113/15-ц
Провадження № 2-з/761/68/2015
У Х В А Л А

Іменем України

27 січня 2015 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Юзькової О.Л.,

при секретарі Звонцовій О.І.

розглянувши заяву позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Інвестиційна компанія «ІФГ Капітал», Національного банку України про стягнення коштів, сплачених за договором, 3% річних за простроченням виконання зобовязання, інфляційних витрат за час прострочення та відшкодування моральної шкоди,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Інвестиційна компанія «ІФГ Капітал», Національного банку України про стягнення кошті в, сплачених за договором, 3% річних за простроченням виконання зобовязання, інфляційних витрат за час прострочення та відшкодування моральної шкоди.

До суду надійшла заява позивача про забезпечення позову, просить до моменту виконання рішення Жовтневого суду м. Дніпропетровська від 12.12.2011 р. заборонити подальшу передачу будь-кому ФФБ виду «А» по житлових будинках № 1 та №2, що розташовані за адресою АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2, оскільки така передача унеможливлює своєчасне виконання зобовязань перед позивачем. Також, просить накласти арешт на кошти ФФБ, що знаходяться в управлінні Товариства з обмеженою відповідальністю «Інвестиційна компанія «ІФГ Капітал» в сумі 224523 (двісті двадцять чотири тисячі пятсот двадцять три) грн.. 00 коп., а також на власні кошти Товариства з обмеженою відповідальністю «Інвестиційна компанія «ІФГ Капітал» в сумі 173467,08 грн. (сто сімдесят три тис. чотириста шістдесят сім грн. 08 коп.) з метою забезпечення виконання законного рішення про задоволення позову. Не вжиття такого заходу може привести до неможливості задоволення законних прав позивача і матеріального відшкодування завданої йому моральної шкоди оскільки Товариство з обмеженою відповідальністю «Інвестиційна компанія «ІФГ Капітал» заперечує наявність своїх зобовязань перед позивачем і може застосувати дії направлені на ухилення від виконання зобовязань.

Питання про забезпечення позову вирішується ухвалою, згідно до ч. 5 ст. 153 ЦПК України.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом, упровадженні якого перебуває справа, в день її надходження без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає що заява про забезпечення позову не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Одним із видів забезпечення позову відповідно до положень ст. 152 ЦПК України є, зокрема, заборона вчинення будь-яких дій та накладення арешту.

Пленум Верховного суду України в своїй постанові № 9 від 22.12.2006 р., з відповідними змінами та доповненнями, «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» в п. 4 роз'яснив, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам.

Відповідно до ч. 3 ст. 151 ЦПК України забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Предметом розгляду цивільної справи є стягнення коштів, сплачених за договором, 3% річних за простроченням виконання зобовязання, інфляційних витрат за час прострочення та відшкодування моральної шкоди.

Позивач просить забезпечити позов шляхом накладення арешту на рахунки відповідача. На підтвердження наявності у останнього зазначених рахунків та грошових коштів не надано.

Також, суду не надано відомостей про власника майна ФФБ виду «А» по житлових будинках № 1 та №2, що розташовані за адресою АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2.

Зважаючи на те, що позивачем не надано доказів щодо наявності рахунків відповідача та власника нерухомого майна, суд вважає за можливе відмовити в задоволенні заяви про забезпечення позову.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 27, 135, 151-153, 209 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити в задоволенні заяви про забезпечення позову.

На ухвалу може бути подано апеляційну скаргу до Апеляційного суду м. Києва протягом пяти днів з дня її проголошення через Шевченківський районний суд м. Києва.

У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: