У х в а л а

23 жовтня 2015 року м. Київ
Колегія суддів Судової палати у цивільних справах

Верховного Суду України в складі:

Сімоненко В.М., Сеніна Ю.Л.,Яреми А.Г.,

розглянувши заяву ОСОБА_4 про перегляд Верховним Судом України ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 1 вересня 2015 року в справі за позовом ОСОБА_4 до обласного комунального виробничого підприємства «Дніпро-Кіровоград» про зобов'язання провести повірку водолічильника та проведення перерахунків оплати за спожиту воду за показниками квартирного засобу обліку,

в с т а н о в и л а:

Рішенням Ленінського районного суду м. Кіровоград від 16 березня 2015 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Кіровоградської області від 16 червня 2015 року, в задоволені позову ОСОБА_4 відмовлено.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 1 вересня 2015 року відмовлено ОСОБА_4 у відкритті касаційного провадження.

У поданій до Верховного Суду України заяві ОСОБА_4 порушує питання про скасування прийнятих у справі рішень та ухвалення нового рішення про задоволення позовних вимог, посилаючись на неоднакове застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, а саме статті 28 Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність», «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення» затверджених постановою № 630 Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року, що спричинило ухвалення різних за змістом судових рішень у побідних правовідносинах.

Для прикладу наявності зазначеної підстави подання заяви про перегляд судових рішень ОСОБА_4 посилається на ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 7 серпня 2013 року, 18 серпня 2014 року, 21 жовтня 2014 року та постанову Вищого адміністративного суду України від 7 лютого 2013 року.

Перевіривши наведені в заяві доводи, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України вважає, що в допуску справи до провадження слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до статті 353 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) Верховний Суд України переглядає судові рішення у цивільних справах виключно з підстав і в порядку, встановлених цим Кодексом.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 355 ЦПК України підставою для подання заяви про перегляд судових рішень у цивільних справах є неоднакове застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що спричинило ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах.

При цьому під судовими рішеннями у подібних правовідносинах слід розуміти такі рішення, де тотожними є предмети спору, підстави позову, зміст позовних вимог та встановлені судом фактичні обставини, а також наявне однакове матеріально-правове регулювання спірних правовідносин.

Ухвалюючи рішення про відмову в задоволені позовних вимог, суд першої інстанції, з висновками якого погодились суди апеляційної та касаційної інстанцій, керувався тим, що договір про утримання будинку та прибудинкової території між ОСОБА_4 та ОКВП «Дніпро-Кіровоград» не укладено, засіб обліку води встановлений у квартирі позивача не перебуває на абонентському обліку даного підприємства, а тому періодична повірка приладів обліку має здійснюватися саме за рахунок власника приладу.

В наданих заявником ухвалах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 7 серпня 2013 року, 18 серпня 2014 року, 21 жовтня 2014 року суд касаційної інстанції виходив з того, що обов'язок проведення повірки засобів обліку води покладено на виконавця послуг з централізованого постачання води і водовідведення, оскільки данні засоби обліку води були прийняті ним на абонентський облік.

Разом з тим постанова Вищого адміністративного суду України від 7 лютого 2013 року не може бути прикладом неоднакового застосування норм матеріального права, оскільки вона прийнята по спору щодо формування тарифів на комунальні послуги, тобто з інших правовідносин.

За таких обставин, які свідчать про те, що наведені заявником судові рішення не є прикладами неоднакового застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що спричинило ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах, вважати заяву обґрунтованою немає підстав.

Відповідно до статті 360 ЦПК України Верховний Суд України відмовляє в допуску справи до провадження, якщо подана заява є необґрунтованою.

Керуючись статтями 353, 355, 356, 360 ЦПК України, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України

у х в а л и л а:

У допуску справи за позовом ОСОБА_4 до обласного комунального виробничого підприємства «Дніпро-Кіровоград» про зобов'язання провести повірку водолічильника та проведення перерахунків оплати за спожиту воду за показниками квартирного засобу обліку до провадження Верховним Судом України відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді В.М. Сімоненко
Ю.Л. Сенін
А.Г. Ярема