Справа № 127/2402/15-ц
Провадження № 2/127/1988/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(ЗАОЧНЕ)

17.06.2015 року Вінницький міський суд Вінницької області

в складі: головуючого судді Бойко В. М.

за участю секретаря Музики А. В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ПАТ КБ «Приватбанк» до ОСОБА_1, ТОВ «Кредекс Фінанс» про звільнення майна з-під арешту суд, -

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького міського суду Вінницької області надійшов позов ПАТ КБ «Приватбанк» до ОСОБА_1, ТОВ «Кредекс Фінанс» про звільнення майна з-під арешту.

Позов мотивовано тим, що 17.07.2007 року між ПриватБанком та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № VIW3GK02021485 згідно з яким позивач надав відповідачу кредит в розмірі 45530,00 доларів США.

Позивач зазначає, що в забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором ПриватБанк і відповідач 17.07.2007 уклали договір іпотеки № VIW3GK02021485 від 17.07.2007 року. Згідно п. 33.3 умов договору іпотеки відповідач надав в іпотеку нерухоме майно, а саме: 1-кімнатну квартиру, загальною площею 30,1, що розташована за адресою: АДРЕСА_1. Майно належить відповідачу на праві власності на підставі договору іпотеки, посвідченого 17.07.2007 p., приватним нотаріусом ОСОБА_2 Вінницького міського нотаріального округу, зареєстровано в реєстрі під №3915.

Позивач вказує, що 19 серпня 2009 року суддею Ленінського районного суду м. Вінниці Сало Т.Б. при розгляді позову до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ПП «Шана» про стягнення, заборгованості (справа № 2-4684/09) накладено арешт на майно відповідачів, проте, договір іпотеки був укладений, як зазначено вище, 17.07.2007р., а ухвала про забезпечення вищезазначеного позову (справа № 2- 4684/09) прийнята 19.08.2009 року, тобто пізніше ніж було укладено договір іпотеки тому позивач вказує, що відсутні підстави для звернення стягнення на предмет іпотеки на користь стягувачів, які не є іпотекодержателями.

Представник позивача надав заяву про розгляд справи без його участі позов підтримує в повному обсязі.

В судове засідання відповідачі не з'явилися з невідомих суду причин, хоча повідомлялися належним чином, повідомлення про причини неявки до суду не надійшло.

Керуючись ч.1 ст. 224 ЦПК України, суд ухвалив провести заочний розгляд справи.

Судом по справі встановлені наступні юридичні факти та відповідні їм правовідносини:

17.07.2007 року між ПриватБанком та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № VIW3GK02021485, згідно з яким позивач надав відповідачу кредит в розмірі 45530,00 доларів США. ( а. с. 6-12 )

Судом встановлено, що позивачем виконано обовязки по вказаному кредитному договору та надано кошти у розмірі визначеному договором, що підтверджується заявою ОСОБА_4 на видачу готівки від 17.07.2007р. №11 та ордером-розпорядженням про видачу кредиту від 17.07.2007р. ( а. с. 17-18)

В забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором ПриватБанк і відповідач 17.07.2007 уклали договір іпотеки № VIW3GK02021485 від 17.07.2007 року. Згідно п. 33.3 умов договору іпотеки відповідач надав в іпотеку нерухоме майно, а саме: 1-кімнатну квартиру, загальною площею 30,1, що розташована за адресою: АДРЕСА_1. ( а. с. 13-16)

Ухвалою Ленінського районного суду м. Вінниці від 19.08.2009р. по справі №2-4684/09 забезпечено позов АКІБ «УкрСиббанк» шляхом накладення арешту на рухоме та нерухоме майно, що належить ОСОБА_3, ОСОБА_4, ПП «Шана» та заборонити його використання на суму 175056, 29 грн., що також підтверджується витягом з реєстру прав власності на нерухоме майно Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна на нерухоме майно. ( а.с.19,80)

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 31.03.2015р. по даній справі замінено у цивільній справі № 127/2402/15-ц первісного відповідача - ПАТ «Укрсиббанк» на його правонаступника ТОВ «Кредекс Фінанс». ( а.с. 67)

Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 21.112014р. по справі №127/19189/14-ц задоволено позов ПАТ КБ «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення боргу за кредитним договором VIW3GK02021485 від 17.07.2007р., та стягнуто з відповідача на користь позивача заборгованість в розмірі 38467,78 доларів США. ( а.с.81-83)

Постановою головного державного виконавця Замостянського відділу ДВС ВМУЮ ОСОБА_5 від 29.01.2015р. відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого листа №127/19189/14-ц ( а. с. 84)

Суд бере до уваги, що відповідач ОСОБА_4 має непогашену заборгованість по вказаному кредитному договору перед позивачем, що підтверджено довідкою виданою ПАТ КБ «Приватбанк» від 07.05.2015р. ( а.с. 79)

Відповідно до ст. 15 ЦПК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його невизнання та право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Згідно ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого права та інтересу.

Відповідно до ст. 317 ЦК України, власнику належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Згідно ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Відповідно до ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Примусове відчуження обєктів права власності може бути застосоване лише як виняток з мотивів суспільної необхідності на підставі і в порядку, встановлених законом та за умови попереднього та повного відшкодування їх вартості.

На підставі ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод в здійсненні ним права користування і розпорядження своїм майном.

Згідно Інструкції «Про проведення виконавчих дій» №74/5 від 15.12.1999р., на майно, щодо якого встановлено іпотеку чи накладено заборону на відчуження, не може бути звернено стягнення для задоволення вимог стягувачів, які не є іпотекодержателями згідно із Законом України "Про іпотечне кредитування, операції з консолідованим іпотечним боргом та іпотечні сертифікати".

Відповідно до ст.3 Закону України «Про іпотеку» у разі порушення боржником основного зобов'язання відповідно до іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити забезпечені нею вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими особами, права чи вимоги яких на передане в іпотеку нерухоме майно не зареєстровані у встановленому законом порядку або зареєстровані після державної реєстрації іпотеки. Якщо пріоритет окремого права чи вимоги на передане в іпотеку нерухоме майно виникає відповідно до закону, таке право чи вимога має пріоритет над вимогою іпотекодержателя лише у разі його/її виникнення та реєстрації до моменту державної реєстрації іпотеки. Пріоритет права іпотекодержателя на задоволення забезпечених іпотекою вимог за рахунок предмета іпотеки відносно зареєстрованих у встановленому законом порядку прав чи вимог інших осіб на передане в іпотеку нерухоме майно виникає з моменту державної реєстрації іпотеки.

ст. 572 ЦК України визначено, що в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов'язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави).

За ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі прийняття судом рішення про зняття арешту з майна арешт з майна знімається за постановою державного виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Копія постанови про зняття арешту з майна надсилається боржнику та органу (установі), якому була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно боржника.

Таким чином, оцінивши допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню тому суд вважає звільнити з-під арешту, накладеного ухвалою Ленінсього районного суду м.Вінниці від 19.08.2009 року суддею Сало Т.Б. на нерухоме майно, належне на праві власності ОСОБА_1, а саме: 1-кімнатна квартира, загальною площею 30,1 кв.м, що розташована за адресою: АДРЕСА_2.

Згідно ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. При поданні позовної заяви позивач сплатив судовий збір у розмірі 243,60 гривень, які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Керуючись ст. 525, 526, 546, 549, 572, 611 ЦК України, ст. 60,, Закону України «Про виконавче провадження», ст. 3 Закону України «Про іпотеку» ст.ст. 60, 88, 208, 209, 212-215, 218, 224-227, ЦПК України, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Звільнити з-під арешту, накладеного ухвалою Ленінсього районного суду м.Вінниці від 19.08.2009 року суддею Сало Т.Б. на нерухоме майно, належне на праві власності ОСОБА_1, а саме: 1-кімнатна квартира, загальною площею 30,1 кв.м, що розташована за адресою: АДРЕСА_3.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «Приватбанк» судовий збір у розмірі 243,60 грн.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача, яка подається протягом 10 днів з дня отримання його копії.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: