Єдиний унікальний номер: 378/499/15-ц
Провадження № 2/378/171/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" червня 2015 р. Ставищенський районний суд Київської області в складі:

головуючого - судді: Марущак Н. М.

за участю секретаря: Карабань З.І.,

розглянувши в судовому засіданні в залі суду в смт. Ставище Київської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 районної державної адміністрації, третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача ОСОБА_3 Держземагенства в ОСОБА_2 районі, про визнання права на спадщину, -

ВСТАНОВИВ:

До суду з вказаним позовом звернулася ОСОБА_1, посилаючись на те, 12 вересня 2002 року померла її мати ОСОБА_4, яка мала право на земельну частку (пай) у землях КДСП імені Шевченка Василиської сільської ради. Спадщину після смерті останньої за законом прийняла вона позивачка. Звернувшись до ОСОБА_2 районної державної нотаріальної контори із заявою про видачу їй як спадкоємцю після смерті матері свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку, що належала спадкодавиці на підставі державного акта серії, виданого 29 вересня 2004 року, отримала розяснення про неможливість видачі їй вказаного свідоцтва, оскільки спадкодавиця за життя не одержала вказаного державного акта та не була здійснена його державна реєстрація, тому на час відкриття спадщини право власності на земельну ділянку спадкодавиці не належало.

ОСОБА_2 районною державною адміністрацією 8 квітня 2003 року (після смерті ОСОБА_4 О.) було прийняте розпорядження № 166, згідно з яким прийнято рішення видачу державних актів на право приватної власності на землю взамін сертифікатів на право на земельну частку (пай) громадянам-власникам земельних часток (паїв на території Василиської сільської ради. На підставі вказаного розпорядження 29 вересня 2004 року на імя ОСОБА_4 було видано Державний акт серії на земельну ділянку площею 3,900 га на території Василиської сільської ради, цільове призначення - ведення товарного сільськогосподарського виробництва, який був зареєстрований в Книзі записів реєстрації актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 2575).

Сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий на імя ОСОБА_4, був зданий на зберігання до архіву відділу Держземагенства в ОСОБА_2 районі Київської області при отриманні 29.09.2004 року державного акта на право власності на земельну ділянку КВ №006983.

Позивач вважає, що ОСОБА_4 за життя набула право на земельну частку (пай) в колективній власності на землю КДСП імені Шевченка розміром 4,5 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) і це право увійшло до складу спадщини, яка відкрилася після її смерті 12 вересня 2002 року.

Позивач просить суд визнати недійсним вищевказане розпорядження ОСОБА_2 РДА, визнати недійсним та скасувати вищевказаний державний акт та визнати за нею право власності у порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_4 на вищевказану земельну частку (пай).

В судове засідання позивач не прибула, до суду подала заяву в якій заявлені вимоги підтримує, справу просять слухати у її відсутність.

В судове засідання представники відповідача ОСОБА_2 РДА та третьої особи відділу Держземагенства в ОСОБА_2 районі до суду не прибули, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, проте, до суду подали заяви про розгляд справи у відсутність їх представників, з зазначенням, що позовні вимоги вони визнають.

Суд, розглянувши матеріали справи, письмову заяву про визнання позову ОСОБА_2 РДА та письмову заяву третьої особи відділу Держземагенства в ОСОБА_2 районі Київської області, якою вказаний відділ не заперечує проти задоволення позовних вимог, та дослідивши письмові докази, вважає, що позов підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Матеріалами справи встановлено, що 12 вересня 2002 року померла мати позивачки ОСОБА_4, яка мала право на земельну частку (пай) у землях КДСП імені Шевченка Василиської сільської ради Ставищенського району Київської області (а. с. 8, 9, 41). Спадщину після смерті останньої за законом прийняла позивачка дочка спадкодавиці, як спадкоємиця першої черги відповідно до ст. ст. 1261, 1269, 1270 ЦК України, подавши в 6-ти місячний термін до ОСОБА_2 районної державної нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини.

Позивачка звернулась до ОСОБА_2 районної державної нотаріальної контори із заявою про видачу їй як спадкоємцю після смерті матері свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку, що належала спадкодавиці на підставі державного акта серії КВ №006983, виданого 29 вересня 2004 року. На вказану заяву нотаріальною конторою позивачці було надане розяснення про неможливість видачі їй вказаного свідоцтва, оскільки спадкодавиця за життя не одержала вказаного державного акта та не була здійснена його державна реєстрація, тому на час відкриття спадщини право власності на земельну ділянку спадкодавиці не належало (а. с. 13).

Після смерті 12 вересня 2002 року ОСОБА_4 ОСОБА_2 районною державною адміністрацією 8 квітня 2003 року прийняте розпорядження № 166, згідно з яким прийнято рішення видачу державних актів на право приватної власності на землю взамін сертифікатів на право на земельну частку (пай) громадянам-власникам земельних часток (паїв)на території Василиської сільської ради (а. с. 12). На підставі вказаного розпорядження 29 вересня 2004 року було видано Державний акт серії КВ №006983 на імя ОСОБА_4 на земельну ділянку площею 3,900 га на території Василиської сільської ради, цільове призначення - ведення товарного сільськогосподарського виробництва, який був зареєстрований в Книзі записів реєстрації актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 2575 (а. с. 44).

Сертифікат на право на земельну частку (пай) серії КВ № 0112765, виданий на імя ОСОБА_4 на підставі рішення ОСОБА_2 РДА від 21 жовтня 1996 року № 378, зареєстрований в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 0112765, був зданий на зберігання до архіву відділу Держземагенства в ОСОБА_2 районі Київської області при отриманні 29.09.2004 року державного акта на право власності на земельну ділянку КВ №006983 (а. с. 8, 41).

Згідно ч. 1 ст. 125 Земельного Кодексу України право власності на земельну ділянку виникає після одержання її власником або користувачем документа, що посвідчує право власності чи право постійного користування земельною ділянкою, та його державної реєстрації.

Згідно пункту 17 Розділу Х „Перехідні положення Земельного Кодексу України сертифікати на право на земельну частку (пай), отримані громадянами, вважаються правовстановлюючими документами при реалізації ними права вимоги на відведення земельної частки (паю) в натурі (на місцевості) відповідно до законодавства. Сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам земельних часток (паїв) у в натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю.

Відповідно до ст. ст. 3, 5 Закону України "Про порядок виділення в натурі ( на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)" особи, власники сертифікатів на право на земельну частку (пай), які виявили бажання одержати належну їх земельну частку (пай) в натурі (на місцевості), подають до відповідної сільської, селищної, міської ради чи районної державної адміністрації заяву про виділення їм земельної частки (паю) в натурі (на місцевості).

У відповідності до пункту 9.1.1. Тимчасового порядку ведення державного реєстру земель (затвердженого Наказом Держкомзему №174 від 02.07.2003 року та зареєстрованого Мінюстом України 25.07.2003 року за №641/7962, з наступними змінами), що був чинний на момент видачі державного акта, для отримання державного акта на право власності на земельну ділянку та здійснення його державної реєстрації власник або належним чином уповноважена ним особа повинна пред'явити оператору (реєстратору) документ, що посвідчує особу (та її повноваження - у разі наявності), та надати копію довідки про присвоєння ідентифікаційного номера власнику органами Державної податкової адміністрації України та копію документа про сплату послуг за внесення записів до державного реєстру земель.

Суд вважає, що видача та державна реєстрація вищевказаного державного акту здійснена з порушеннями ст. 25 ЦК України, згідно з якими правоздатність, тобто здатність громадянина мати цивільні (майнові та особисті немайнові) права і обов'язки, виникає в момент його народження і припиняється з смертю.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що оскільки ОСОБА_4 як власнику права на земельну частку (пай) за її життя виділено земельну ділянку не було, а оспорюване розпорядження ОСОБА_2 РДА від 8 квітня 2003 року та державний акт фактично були видані на імя останньої вже після її смерті, - це розпорядження в частині надання у власність ОСОБА_4 вищевказаної земельної ділянки слід визнати незаконним та скасувати його, а державний акт слід визнати недійсним.

Керуючись ст. 125 ЗК України, п. 17 Розділу Х „Перехідні положення ЗК України, ст. 16, ст. 25, ч. 1 ст. 1225, ст. ст. 1261, 1269, 1270 ЦК України ЦК України, ст. ст. 3, 5 Закону України "Про порядок виділення в натурі ( на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)", п. 9.1.1 Тимчасового порядку ведення державного реєстру земель, затвердженого Наказом Деркомзему № 174 від 02.07.2003 року та зареєстрованого Мінюстом України 25.07.2003 року за № 641/7962, ст. ст. 10, 11, 60, 88, 174, 213-215 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати розпорядження від 8 квітня 2003 року ОСОБА_2 районної державної адміністрації № 166 в частині надання ОСОБА_4 земельної ділянки площею 3,900 га, розташованої в межах Василиської сільської ради Ставищенського району для ведення товарного сільськогосподарського виробництва з видачею державного акта на право власності на землю взамін сертифіката.

Визнати недійсним державний акт на право власності на земельну ділянку на бланку серії КВ №006983, виданий на підставі розпорядження ОСОБА_2 райдержадміністрації №166 від 08 квітня 2003 року на ім'я ОСОБА_4 на земельну ділянку площею 3,900 га, яка розташована на території Василиської сільської ради Ставищенського району Київської області, цільове призначення - ведення товарного сільськогосподарського виробництва та зареєстрований 29 вересня 2004 року в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №2575.

Визнати за ОСОБА_1 у порядку спадкування за законом після смерті 12 вересня 2002 року матері ОСОБА_4 право земельну частку (пай) розміром 4,5 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) у землі, яка перебувала у колективній власності КДСП імені Шевченка на території Василиської сільської ради Ставищенського району Київської області вартістю 143168 гривень, що належало померлій на підставі Сертифіката на право на земельну частку (пай) серії КВ № 0112765, виданого на підставі рішення ОСОБА_2 РДА від 21 жовтня 1996 року № 378, зареєстрованого в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 0112765.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано у строк, встановлений ст. 294 ЦПК України. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Київської області через Ставищенський районний суд Київської області протягом десяти днів з дня його проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення рішення, протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя Н. М. Марущак