АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Справа №640/1792/14-ц Головуючий
Провадження №22-ц/790/3394/2015 1-ї інстанції: Золотарьова Л.І. Категорія: стягнення суми Доповідач: Трішкова І.Ю.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 червня 2015 року Судова колегія судової палати з цивільних справ апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого Трішкової І.Ю.,

суддів: - Гуцал Л.В., Коростійової В.І.,

при секретарі - Гребенщиковій Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою КП Харківські теплові мережі на рішення Київського районного суду м. Харкова від 24 квітня 2014 року по справі за позовом КП Харківські теплові мережі до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за теплову енергію,

ВСТАНОВИЛА:

В вересні 2013 року КП «Харківські теплові мережі» звернулось до суду із позовом ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за теплову енергію.

В обґрунтування своїх вимог посилалось на те, що відповідач є власником нежитлових приміщень по АДРЕСА_1.

29.02.2012р. виявлено факт без договірного споживання теплової енергії відповідачем та згідно з актами обстеження системи тепло споживання об'єкту відповідачу надані приписи укласти договір і сплатити вартість безпідставно спожитої теплової

Відповідач безпідставно користувався тепловою енергією і сплачує рахунки, але не повному обсязі. Вартість безпідставно спожитої теплової енергії за період з 01 жовтня року по 30 квітня 2013 року складає 71015 грн. 80 коп.

Заочним рішенням Київського районного суду м. Харкова від 25 жовтня 2013 року позов був задоволений і стягнуто з ОСОБА_4 на користь КП «Харківські теплові мережі» заборгованість за теплопостачання в сумі 71015 грн. 80 коп. та судові витрати в сумі 710.16 грн.

Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 04 лютого 2014 року заява ОСОБА_4 про перегляд заочного рішення суду була задоволена, заочне рішення Київського районного суду м. Харкова від 25 жовтня 2013 року було скасовано.

При новому розгляді у судовому засіданні представник позивача позовні вимоги затримала.

Представник відповідача позов не визнав і пояснив, що позивач посилається на розрахунок суми заборгованості, у якому лише вказано період нарахування та сума, на роздруківку, яка ніким не підписана, тому є недопустимим доказом. В рахунках-фактурах вказана лише сума до сплати. В актах кожного разу зазначена різна площа опалення.

Крім того, представник відповідача просив застосувати до позовних вимог строк позовної давності.

Рішенням Київського районного суду м. Харкова від 24 квітня 2014 року в задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі КП «Харківські теплові мережі» просить рішення суду /вати і ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

В апеляційній інстанції представник ОСОБА_4 частково визнав позовні вимоги в межах строку позовної давності в розмірі 10320 грн.

Судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_4 з жовтня 2006 року є власником нежитлового приміщення по вул. Культури, 9 в м. Харкові і є споживачем теплової енергії.

Згідно акту від 29.02.2012 року було виявлено факт користування відповідачем тепловою енергією без укладеного договору за адресою: АДРЕСА_1

Як вбачається з актів підключення споживача до джерела теплової енергії та відключення, починаючи з 16.10.2006 року проводилось підключення приміщення до теплової енергії та з подальшим відключенням (останній за часом акт від 15.04.2013 року). В актах вказана різна опалювальна площа, оскільки, як пояснив позивач, кожен раз здійснювалось підключення та відключення різної опалювальної площі. Відповідачка частково здійснювала оплату послуг з теплопостачання, що видно з наданих копій квитанцій.

Відповідно до п.23 Правил користування тепловою енергією у споживачів, що не мають приладів комерційного обліку, обсяг фактично спожитої теплової енергії розраховується відповідно до теплового навантаження, визначеного у договорі, з урахуванням середньомісячної фактичної температури теплоносія в теплових мережах теплопостачальної організації, середньомісячної температури зовнішнього повітря та кількості годин (діб) роботи тепловикористального обладнання в розрахунковому періоді.

Позивач надав до апеляційної інстанції розрахунок оплати за теплову енергію та розрахунок заборгованості по сплаті за теплову енергію, з яких вбачається, що за період з жовтня 2006 року по квітень 2013 року ОСОБА_4 має заборгованість по сплаті за спожиту теплову енергію у сумі 73797,82 грн.

При цьому представник позивача зауважив, що у той же час ОСОБА_4 сплачувала за квартиру №51, яка в подальшому стала нежитловою, по особовому рахунку № НОМЕР_1 як за житлове приміщення, у звязку з чим по зазначеному особовому рахунку виникла переплата у сумі 12398,41 грн.

Представником відповідача в суді першої інстанції подавалась заява з вимогою застосувати наслідки пропуску строку позовної давності.

Частиною 4 ст.267 ЦК України передбачено, що сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Як вбачається з матеріалів справи, КП Харківські теплові мережі звернулось до суду з зазначеним позовом 19.09.2013 року.

За таких обставин, з урахуванням трирічного строку позовної давності, судова колегія вважає, що позивач має право вимагати стягнення заборгованості по сплаті за теплову енергію за період з вересня 2010 року по квітень 2013 року.

Посилання позивача на те, що вони дізнались про споживання теплової енергії без укладеного договору тільки у 2012 році, не може бути підставою для стягнення заборгованості поза межами строку позовної давності, оскільки позивач є юридичною особою, яка здійснює свою діяльність на підставі Закону України Про теплопостачання, а тому зобовязане контролювати споживання теплової енергії.

Судовою колегією не приймається розрахунок представника ОСОБА_4 у розмірі 10320 грн.., оскільки такий розрахунок нічим не обгрунтований.

Таким чином, виходячи з розрахунку, що наданий позивачем, за період з вересня 2010 року по квітень 2013 року сума заборгованості буде складати 43060,61 грн.

З зазначеної суми судова колегія вважає за необхідне відрахувати суму переплати за опалення житлового приміщення, яке на час розгляду справи є нежитловим, у розмірі 12398,41 грн.

Отже сума заборгованості по сплаті за спожиту теплову енергію буде складати 30662,20 грн.

( 43060,61 грн. - 12398,41 грн. = 30662,20 грн.)

З огляду на наведене, рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про часткове задоволення позовних вимог.

Судові витрати розподіляються відповідно до ст.88 ЦПК України.

Керуючись ст.ст.303,307,309,314,319 ЦПК України, судова колегія судової палати з цивільних справ,

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу КП Харківські теплові мережі задовольнити.

Рішення Київського районного суду м. Харкова від 24 квітня 2014 року скасувати.

Позовні вимоги Комунального підприємства Харківські теплові мережі задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь Комунального підприємства Харківські теплові мережі заборгованість за спожиту теплову енергію у сумі 30662 ( тридцять тисяч шістсот шістдесят дві) грн. 20 коп.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь Комунального підприємства Харківські теплові мережі понесені судові витрати у сумі 306 ( триста шість ) грн.20 коп.

Рішення апеляційної інстанції набирає чинності негайно, але може бути оскаржено до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня проголошення рішення.

Головуючий: Судді: