АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 552/812/15-ц Номер провадження 22-ц/786/1575/15Головуючий у 1-й інстанції Миронець О. К. Доповідач ап. інст. Бутенко С. Б.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 травня 2015 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Полтавської області в складі:

Головуючого судді: Бутенко С.Б.

Суддів: Обідіної О.І., Прядкіної О.В.

при секретарі: Кальник А.М.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою Дочірнього підприємства Національної акціонерної компанії «Надра України» «Український геологічний науково-виробничий центр» в особі Відокремленого структурного підрозділу «Проектний інститут «Укргеологбудтехпроект»

на рішення Київського районного суду м. Полтави від 16 квітня 2015 року

по справі за позовом Дочірнього підприємства Національної акціонерної компанії «Надра України» «Український геологічний науково-виробничий центр» до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів.

Заслухавши суддю-доповідача апеляційного суду, дослідивши матеріали справи, колегія суддів,-

В С Т А Н О В И Л А:

В лютому 2015 року позивач вернувся до суду з вказаним позовом, в якому, посилаючись не невиконання відповідачем ОСОБА_2 умов договору оренди № 16 від 30.03.2012 року по сплаті орендної плати, просив стягнути з останньої 6657,98 грн. заборгованості, з яких: 4884,19 грн. основного боргу, 338,90 грн. 3% річних, 1068,95 грн. інфляційних нарахувань та 365,94 грн. пені.

Рішенням Київського районного суду м. Полтави від 16 квітня 2015 року в задоволенні позову ДП НАК «Надра України» «Український геологічний науково-виробничий центр» відмовлено в повному обсязі.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, ДП НАК «Надра України» «Український геологічний науково-виробничий центр» в особі Відокремленого структурного підрозділу «Проектний інститут «Укргеологбудтехпроект» подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення місцевого суду скасувати та ухвалити нове, яким позовні вимоги задовольнити повністю, стягнути з ОСОБА_2 грошові кошти в сумі 6657,98 грн. та понесені по справі судові витрати. Посилається на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, приходить до висновку про часткове задоволення апеляційної скарги з наступних підстав.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 307, п.п. 3, 4 ч. 1 ст.309 ЦПК України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд вправі скасувати рішення суду першої інстанції з підстав невідповідності висновків суду обставинам справи та порушення норм матеріального і процесуального права, і ухвалити нове рішення по суті позовних вимог.

По справі встановлено, що 30 березня 2012 року між ДП НАК «Надра України» «Український геологічний науково-виробничий центр» в особі Відокремленого структурного підрозділу «Проектний інститут «Укргеологбудтехпроект» та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2 було укладено договір оренди № 16 та договір про відшкодування витрат орендодавця на утримання орендованого нерухомого майна та забезпечення надання комунальних послуг, відповідно до умов яких ОСОБА_2 прийняла в строкове платне користування нежитлове приміщення площею 11,7 кв. м. за адресою: АДРЕСА_1, яке складається з кімнати № 401а, з метою його використання для розміщення офісу та зобовязалась сплачувати орендну плату та брати участь у витратах орендодавця на обслуговування, експлуатацію та ремонт будівлі пропорційно до орендованої площі.

Відповідно до п. 3.1 договору оренди сторони погодили, що орендна плата визначається з урахуванням принципів, встановлених методикою розрахунку орендної плати, затвердженої Кабінетом Міністрів України, і становить за базовий місяць 459,05 грн., у тому числі ПДВ.

Згідно п. 3.3 Договору орендна плата за кожний наступний місяць визначається шляхом коригування орендної плати за попередній місяць на індекс інфляції.

Тобто, у строк до 06.04.2012 року ОСОБА_2 мала перерахувати позивачу грошові кошти у вигляді оплати за останній місяць оренди у розмірі 459,05 грн. та проводити щомісячні платежі з утримання нежитлового приміщення у відповідності до умов договору до першого числа місяця, наступного за звітним.

Внаслідок порушення ОСОБА_2 умов оренди, станом на 30.11.2012 року виникла заборгованість в сумі 4884,19 грн., що доводиться рахунками за оренду приміщень №№ 265, 312, 361, 409, 487, 546 від 27.06.2012 р., 31.07.2012 р., 27.08.2012 р., 27.09.2012 р., 31.10.2012 р., 26.11.2012 р. відповідно, які не були оплачені відповідачем (а.с. 15-20).

Згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців 18.07.2014 року ОСОБА_2 припинила свою діяльність як фізична особа-підприємець.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції вважав, що оскільки договір оренди був укладений з фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2 для здійснення підприємницької діяльності, фізична особа ОСОБА_2 не є належним відповідачем по боргових зобовязаннях фізичної особи-підприємця ОСОБА_2

Проте такі висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи та нормам матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, і з ними колегія суддів не погоджується.

Судом першої інстанції не взято до уваги, що відповідно до положень ст.ст. 51, 52, 598-609 ЦК України у випадку припинення субєкта підприємницької діяльності фізичної особи її зобовязання за укладеними договорами не припиняються, а залишаються за нею, як фізичною особою, оскільки фізична особа-підприємець відповідає за зобовязаннями, повязаними з підприємницькою діяльністю, усім своїм особистим майном та часткою у праві спільної сумісної власності подружжя, крім майна, на яке згідно із законом не може бути звернено стягнення.

Отже, припинення ОСОБА_2 підприємницької діяльності є підставою для покладення на неї, як фізичну особу, зобовязань за договорами оренди та відшкодування витрат орендодавця на утримання орендованого нерухомого майна.

За правилами ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

У разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом (ст. 611 ЦК України).

Боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (ч. 2 ст. 625 ЦК України).

За вказаних обставин колегія суддів дійшла висновку, що позовні вимоги ДП НАК «Надра України» «Український геологічний науково-виробничий центр» про стягнення з ОСОБА_2 суми боргу за договірними зобовязаннями з урахуванням індексу інфляції за час прострочення та 3% річних є обґрунтованими та підлягають до задоволення.

В частині стягнення 365 грн. 94 коп. пені, право на яку позивач має на підставі п. 3.6. договору № 16 від 30 березня 2012 року та п. 2.2.3 договору №16/В від 30 березня 2012 року, ст.ст. 546-551 ЦК України, позовні вимоги задоволенню не підлягають у звязку із спливом позовної давності.

Згідно ст. 256 ЦК України позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (ч. 4 ст. 267 ЦК України).

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 258 ЦК України до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені) застосовується спеціальна позовна давність тривалістю в один рік.

Як вбачається з матеріалів справи, позовні вимоги про стягнення з ОСОБА_2 пені за період з 01.07.2012 р. по 31.05.2013 р. заявлено позивачем 16 лютого 2015 року після спливу позовної давності, що з урахуванням заяви відповідача про застосування позовної давності (а.с. 34, 35) є підставою для відмови у позові.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням по справі нового рішення про часткове задоволення позовних вимог.

Розподіл судових витрат по справі здійснюється колегією суддів у відповідності до вимог ч. 1 ст. 88 ЦПК України пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309, 314, 316, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу Дочірнього підприємства Національної акціонерної компанії «Надра України» «Український геологічний науково-виробничий центр» в особі Відокремленого структурного підрозділу «Проектний інститут «Укргеологбудтехпроект» задовольнити.

Рішення Київського районного суду м. Полтави від 16 квітня 2015 року скасувати та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги Дочірнього підприємства Національної акціонерної компанії «Надра України» «Український геологічний науково-виробничий центр» до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Дочірнього підприємства Національної акціонерної компанії «Надра України» «Український геологічний науково-виробничий центр» грошові кошти в сумі 6292 грн. 04 коп., в тому числі 4884 грн. 19 коп. основного боргу, 338 грн. 90 коп. 3% річних, 1068 грн. 95 коп. інфляційних нарахувань, а також 345 грн. 40 коп. сплаченого судового збору.

В частині стягнення пені відмовити за спливом позовної давності.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржено в касаційному порядку протягом 20 днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий: С.Б. Бутенко

Судді: /підписи/ О.І. Обідіна

О.В. Прядкіна

З ОРИГІНАЛОМ ЗГІДНО:

Суддя Апеляційного суду

Полтавської області С.Б. Бутенко