Справа № 666/8042/14-ц
Провадження № 2/666/219/15
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

12.06.2015 р. Дніпровський районний суд м.Херсона у складі:

головуючого судді Дорошинської В.Е.

при секретарі Коверді А.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Херсоні цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Херсонводпроект» до ОСОБА_1 про визнання недійсними договорів позики та стягнення суми та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Херсонводпроект» про визнання недійсними договорів позики, -

в с т а н о в и в :

ПАТ «Херсонводпроект» звернулось до суду з позовною заявою до ОСОБА_1 про визнання недійсними договорів позики та стягнення суми, мотивуючи тим, що 15.12.2013р. між позивачем та відповідачем укладено договір позики №04/11, згідно якого позивач передає відповідачу як безпроцентну фінансову допомогу 116500грн. Крім того, 02.01.2014р. між позивачем та відповідачем укладено договір позики №04/11, згідно якого позивач передає відповідачу як безпроцентну фінансову допомогу 174200грн. За п.2.1 умов договору грошові кошти видаються з каси кредитора, які ОСОБА_1 зобовязується повернути кредитору на умовах договору.

Під час внутрішньої перевірки позивача, проведеної ОСОБА_2 позивача для підготовки до чергових загальних зборів акціонерів, на підставі зазначених договорів позики №04/11 від 15.12.2013р. та позики №01/14 від 02.01.2014р. відповідач протягом грудня 2013р. січня - жовтня 2014р. отримав у касі позивача за видатковими касовими ордерами грошові кошти на загальну суму 290 700грн.

Вважають, що вказані договори позики є недійсними, оскільки позивач є юридичною особою, а відповідач на день підписання спірних договорів та отримання грошей був там директором. Добровільно повернути 290700грн. відповідач відмовляється.

У звязку з наведеним просять визнати недійсним договір позики №04/11 від 15.12.2013р., укладений між Публічним акціонерним товариством «Херсонводпроект» до ОСОБА_1; визнати недійсним договір позики №01/14 від 02.01.2014р., укладений між Публічним акціонерним товариством «Херсонводпроект» до ОСОБА_1; стягни з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Херсонводпроект» 290700грн.

ОСОБА_1 звернувся до суду із зустрічним позовом до ПАТ «Херсонводпроект» про визнання договорів позики недійсними, обґрунтовуючи його тим, що 29.06.2011р. рішенням ОСОБА_2 ПАТ «Херсонводпроект» його було призначено директором товариства. Він, як директор керувався розпорядженням Голови ОСОБА_2 товариства ОСОБА_3 У вересня 2014р. ОСОБА_3 повідомив йому, що за його усними наказами на протязі грудня 2013 2014р. на різне цільове призначення з каси товариства було вилучено готівку на загальну суму 290700грн. Тоді від ОСОБА_3 йому надійшло розпорядження про оформлення фіктивних договорів позики на його імя та підписання відповідних видаткових касових ордерів на загальну суму 290700грн., про нібито отриману ним готівку від ПАТ «Херсонводпроект». Він намагався відмовитися від їх підписання, але ОСОБА_3 завірив його, що ці документи лише формальність і ніяких наслідків для нього не буде, оскільки він знаходився у службовій залежності від нього, під тиском підписав фіктивні документи в один день. У фіктивності договорів його переконувало те, що він підписав договори як від імені позикодавця та і від імені позичальника.

У листопаді 2014р. взаємовідносини між ним та ОСОБА_3 погіршилися, тому звільнився за власним бажанням, розрахунок по факту звільнення та відповідний запис про звільнення у його трудову книжку внесений не був.

У звязку з наведеним просить визнати фіктивними, а тому недійсними договори укладені між Публічним акціонерним товариством «Херсонводпроект» до ОСОБА_1 №04/11 від 15.12.2013р. та №01/14 від 02.01.2014р.; судові витрати покласти на відповідача.

Представник ПАТ «Херсонводпроект» в судовому засіданні заявлені позовні вимоги збільшив з 290700грн. до 362297,32грн., тобто на суму індекса інфляції, в решті позовні вимоги залишив без змін, які підтримав виходячи із обґрунтування викладеного у позові та просив задовольнити. Проти зустрічного позову заперечував з підстав викладених в письмових запереченнях долучених до матеріалів справи та просив відмовити в його задоволенні.

ОСОБА_1 та його представник в судовому засіданні первісний позов визнали частково, а саме в частині визнання договорів недійсними, проти задоволення вимог щодо стягнення суми боргу заперечували, просили відмовити з підстав викладених в письмових поясненнях. Зустрічний позов підтримали у повному обсязі виходячи із обґрунтування викладеного у ньому та просили вимоги задовольнити.

Дослідивши матеріали справи, оглянувши оригінали документів витребувані судом, заслухавши сторони, суд, встановив, що відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємств станом на 31.10.2014р. керівником ПАТ «Херсонводпроект» був ОСОБА_1.

Відповідно до протоколу засідання ОСОБА_2 ПАТ «Херсонводпроект» від 29.06.2011р. ухвалили утворити одноосібний виконавчий орган ПАТ «Херсонводпроект» - директор; керуючись повноваженнями згідно ч.9 ст.11,15 Статуту, призначити Деректором ПАТ «Херсонводпроект» ОСОБА_1 на термін до переобрання.

15.12.2013р. між ПАТ «Херсонводпроект», в особі ОСОБА_1, який діє на підставі Статуту та приватної особи ОСОБА_1 укладений договір займу №04/11, згідно якого ПАТ «Херсонводпроект» передає ОСОБА_1, як безпроцентну фінансову допомогу - 116500грн., строком до 01.12.2014р., які ОСОБА_1 зобовязується повернути кредитору на умовах договору. Відповідно до п.2.1 умов договору грошові кошти видаються з каси кредитора.

02.01.2014р. між ПАТ «Херсонводпроект», в особі ОСОБА_1, який діє на підставі Статуту та приватної особи ОСОБА_1 укладений договору займу №01/14, згідно якого ПАТ «Херсонводпроект» передає ОСОБА_1, як безпроцентну фінансову допомогу 174200грн., строком до 31.12.2014р., які ОСОБА_1 зобовязується повернути кредитору на умовах договору. Відповідно до п.2.1 умов договору грошові кошти видаються з каси кредитора.

Відповідно до видаткового касового ордера №72 від 19.12.2013р. ОСОБА_1 отримав 50000,00грн.; видаткового касового ордера №73 від 24.12.2013р. ОСОБА_1 отримав 33500,00грн ; видаткового касового ордера №74 від 26.12.2013р. ОСОБА_1 отримав 2000,00грн; видаткового касового ордера №75 від 30.12.2013р. ОСОБА_1 отримав 31000,00грн.; видаткового касового ордера б/н від 03.01.2014р. ОСОБА_1 отримав 1000,00грн.; видаткового касового ордера б/н від 09.01.2014р. ОСОБА_1 отримав 6000,00грн.; видаткового касового ордера б/н від 24.01.2014р. ОСОБА_1 отримав 2600,00грн.; видаткового касового ордера б/н від 05.02.2014р. ОСОБА_1 отримав 5500,00грн.; видаткового касового ордера б/н від 26.02.2014р. ОСОБА_1 отримав 3500,00грн.; видаткового касового ордера б/н від 27.02.2014р. ОСОБА_1 отримав 2000,00грн.; видаткового касового ордера б/н від 28.02.2014р. ОСОБА_1 отримав 3000,00грн.; видаткового касового ордера б/н від 05.03.2014р. ОСОБА_1 отримав 4000,00грн.; видаткового касового ордера б/н від 07.03.2014р. ОСОБА_1 отримав 16000,00грн.; видаткового касового ордера б/н від 17.03.2014р. ОСОБА_1 отримав 800,00грн.; видаткового касового ордера б/н від 24.03.2014р. ОСОБА_1 отримав 500,00грн.; видаткового касового ордера б/н від 26.03.2014р. ОСОБА_1 отримав 2000,00грн.; видаткового касового ордера б/н від 18.04.2014р. ОСОБА_1 отримав 12300,00грн.; видаткового касового ордера б/н від 25.04.2014р. ОСОБА_1 отримав 1000,00грн.; видаткового касового ордера б/н від 29.04.2014р. ОСОБА_1 отримав 3900,00грн.; видаткового касового ордера б/н від 16.05.2014р. ОСОБА_1 отримав 700,00грн.; видаткового касового ордера б/н від 23.05.2014р. ОСОБА_1 отримав 2000,00грн.; видаткового касового ордера б/н від 17.06.2014р. ОСОБА_1 отримав 40000,00грн.; видаткового касового ордера б/н від 20.06.2014р. ОСОБА_1 отримав 32500,00грн.; видаткового касового ордера б/н від 08.07.2014р. ОСОБА_1 отримав 1900,00грн.; видаткового касового ордера б/н від 11.07.2014р. ОСОБА_1 отримав 15000,00грн.; видаткового касового ордера б/н від 04.08.2014р. ОСОБА_1 отримав 9000,00грн.; видаткового касового ордера б/н від 11.08.2014р. ОСОБА_1 отримав 9000,00грн. - від ПАТ «Херсонводпроект», що узгоджується з випискою ПАТ "Приватбанк" по рахунку ПАТ «Херсонводпроект».

Відповідно до протоколу №3 засідання ОСОБА_2 ПАТ «Херсонводпроект» від 31.10.2014р. вирішено надати відпуску директору ОСОБА_1 з 03.11.2014р. по 26.11.2014р.; призначити 03.11.2014р. тимчасово виконуючим обовязку директора ПАТ «Херсонводпроект» ОСОБА_4, з усіма повноваженими директора, передбаченими Статутом ПАТ «Херсонводпроект»; провести позапланову (спеціальну) перевірку фінансово - господарської діяльності товариства з 03.11.2014р. по 15.11.2014р.; організацію підготовки позапланової (спеціальної) перевірки фінансово - господарської діяльності товариства доручити тимчасово виконуючому обовязки директора ПАТ «Херсонводпроект» ОСОБА_4; ревізійний комісії надати своє рішення за результатами позапланової (спеціальної) перевірки фінансово - господарської діяльності товариства у термін до 26.11.2014р.

Відповідно до ст.202 ЦК України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори); до ст.203 ЦК України, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним; до ст.215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу; до ст.216 ЦК України, недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов'язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину. Якщо у зв'язку із вчиненням недійсного правочину другій стороні або третій особі завдано збитків та моральної шкоди, вони підлягають відшкодуванню винною стороною. Правові наслідки, передбачені частинами першою та другою цієї статті, застосовуються, якщо законом не встановлені особливі умови їх застосування або особливі правові наслідки окремих видів недійсних правочинів. Правові наслідки недійсності нікчемного правочину, які встановлені законом, не можуть змінюватися за домовленістю сторін; до ст.234 ЦК України, фіктивним є правочин, який вчинено без наміру створення правових наслідків, які обумовлювалися цим правочином. Фіктивний правочин визнається судом недійсним. Правові наслідки визнання фіктивного правочину недійсним встановлюються законами; до ст.238 ЦК України, представник не може вчиняти правочин від імені особи, яку він представляє, у своїх інтересах або в інтересах іншої особи, представником якої він одночасно є, за винятком комерційного представництва, а також щодо інших осіб, встановлених законом.

Відповідно ст.526 ЦК України - зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідно ст.527 ЦК України - боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто. Відповідно ст.530 ЦК України - якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст.533 ЦК України - Грошове зобов'язання має бути виконане у гривнях. Відповідно ст.1046 ЦК України - за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно ст.1050 ЦК України - якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Відповідно ст.1054 ЦК України - за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до вимог ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Статтею 57 ЦПК України встановлено, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

В силу статей 58,59 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності (ст. 212 ЦПК).

Відповідно до ст.88 ЦПК України стороні, на користі якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Оцінивши зібрані по справі докази в сукупності, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги по первісному позову підлягають задоволенню, а вимоги по зустрічному позову є безпідставними, та у їх задоволенні необхідно відмовити, виходячи із наступного.

Щодо вимог по первісному позову то, оскільки ОСОБА_1 підписав спірні договори від імені ПАТ «Херсонводпроект», яке він представляв в силу своєї посади, в своїх особистих інтересах, а зазначене заборонене ч.3 ст.238 ЦК України та суперечить загальним вимогам, додержання яких є необхідним для чинності правочину, які визначені ст.203 ЦК України, а саме щодо відповідності правочину ЦК України, що є підставою недійсності правочину відповідно до ст.215 ч.1 ЦК України, тому суд вважає, що позовні вимоги в частині визнання оспорюваних договорів недійсними, з цих підстав, підлягають задоволенню.

Також суд вважає, що позовні вимоги по первісному позову щодо стягнення заборгованості з урахуванням індексу інфляції також підлягають задоволенню, оскільки в порушення умов договору і норм закону ОСОБА_1 свої зобов'язання не виконав, в результаті чого має заборгованість в сумі 290700,00 грн., крім того згідно бухгалтерської довідки сума індексації становить 71597,32грн.

Щодо вимог по зустрічному позову то, суд вважає, що вони не підлягають задоволенню, як безпідставні, оскільки ОСОБА_1 просить суд визнати укладені договори недійсними внаслідок їх фіктивності. Однак наявність умислу з боку ПАТ «Херсонводпроект» на укладення фіктивного правочину, судом не встановлена, ознаки фіктивності договору відсутні.

Суд критично відноситься до тверджень ОСОБА_1 про те, що грошей він не отримував, підписів своїх не ставив та факсимільною печаткою користувався не він, а інші особи, оскільки до правоохоронних органів з відповідними заявами він не звертався, а саме з підстав викрадення факсимільє та здійснення на нього тиску, крім того в своїй зустрічній заяві зазначив, що це саме він ставив підписи на вказаних документах, а в судовому засіданні змінив свою позицію.

Крім того, касові книги, накази про встановлення ліміту каси та банківські виписки про рух коштів не можуть бути належними та допустимими доказами зазначених тверджень, з огляду на наступне.

Відповідно до ст.ст. 58, 59 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Відповідно до абзацу одинадцятого п. 1.2 Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, затвердженого постановою Правління Національного банку України № 637 від 15.12.2004 р., касовий ордер це первинний документ (прибутковий або видатковий касовий ордер), що застосовується для оформлення надходжень (видачі) готівки з каси. Форми касових ордерів, що використовуються спеціалізованими підприємствами та установами Національного банку України, які не мають оборотної каси, установлюються відповідним нормативно-правовим актом Національного банку України. Згідно п.п. 3.4 3.6 зазначеного Положення видача готівки з кас проводиться за видатковими касовими ордерами (додаток 3) або видатковими відомостями.

Видача готівки проводиться тільки особі, зазначеній у видатковому касовому ордері або видатковій відомості. Отримання коштів особа-одержувач засвідчує своїм підписом та зазначенням суми прописом на видатковому касовому ордері.

Таким чином, видатковий касовий ордер це первинний документ, яким оформлюється видача готівки з каси підприємства особі, яка зазначена в ордері. Наявність у видатковому ордері підпису особи і зазначення нею суми прописом і є підтвердженням отримання цією особою коштів, зазначених у видатковому касовому ордері.

На день підписання спірних договорів та отримання грошей ОСОБА_1 був директором ПАТ «Херсонводпроект», таким чином, був особою, яка без довіреності діяла від імені ПАТ «Херсонводпроект». Ці повноваження розповсюджувалися і на розпорядження коштами ПАТ «Херсонводпроект», і на операції з банківським рахунком.

Згідно відповіді ПАТ КБ "Приватбанк" від 02.02.2015р. № 20.1.0.0.0/7-20150128/3439 та копій карток із зразками підписів і відбитка печатки у період з 09.09.2011 р. по 15.12.2014 р. єдиною особою, яка від імені ПАТ «Херсонводпроект» розпоряджалася його коштами на банківському рахунку, був ОСОБА_1 Зазначені обставини виключають навіть припущення про можливість розпорядження коштами ПАТ «Херсонводпроект» в установі банку будь-якою іншою особою.

Керуючись ст.ст.5-11, 60, 88, 208, 209, 213-215, 294 ЦПК України, ст.ст.202, 203, 215, 216, 234, 238, 526, 527, 530, 533, 543, 625, 1046, 1050, 1054 ЦК України суд

в и р і ш и в :

Позов Публічного акціонерного товариства «Херсонводпроект» до ОСОБА_1 про визнання недійсними договорів позики та стягнення суми - задовольнити.

Визнати недійсним договір позики №04/11 від 15.12.2013р. укладений між Публічним акціонерним товариством «Херсонводпроект» та ОСОБА_1.

Визнати недійсним договір позики №01/14 від 02.01.2014р. укладений між Публічним акціонерним товариством «Херсонводпроект» та ОСОБА_1.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Херсонводпроект» 362297,32грн. (триста шістдесят дві тисячі двісті девяносто сім гривень тридцять дві копійки) в рахунок погашення заборгованості за договорами №04/11 від 15.12.2013р. та №01/14 від 02.01.2014р. з урахуванням індекса інфляції.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Херсонводпроект» судові витрати в розмірі 4110,18грн. (чотири тисячі сто десять гривень вісімнадцять копійок).

В задоволенні зустрічного позову ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Херсонводпроект» про визнання недійсними договорів позики - відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку через Дніпровський районний суд м.Херсона шляхом подачі в 10-ти денний строк з дня винесення рішення апеляційної скарги до Апеляційного суду Херсонської області.

Суддя Дорошинська В.Е.