Дата документу Справа №
Апеляційний суд Запорізької області
судова палата з розгляду цивільних справ
Суддя 1-ї інстанції Шалпегіна О.Л. Суддя доповідач Бондар М.С
Є.у.№ 332/1576/15
24 листопада 2015 року Справа № 22ц/778/4841/15
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

Коллегія судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючий - суддя: Бондар М.С., судді: Подліянова Г.С., Дашковська А.В.

секретар - Мельник З.П.

при участі: прокурора - адвоката -

____________________________________________________________________________________________

розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за

апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Заводського районного суду м.Запоріжжя від 03.07.2015 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, треті особи - ОСОБА_4, Орган опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Заводському району, Управління Державної міграціонної служби України у Запорізькій області, Запорізька міська Рада, Міське комунальне підприємство "Основаніє" про визнання особи як такою що втратила право користування житловим приміщенням, -

в с т а н о в и л а :

У квітні 2015 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання особи як такою що втратила право користування житловим приміщенням, посилаючись на те, що він є наймачем квартири АДРЕСА_1, в якій зареєстрований відповідач ОСОБА_2 та його малолітня дитина ОСОБА_3 (син заявника та онук). Починаючи з 2007 року, відповідач та його син не проживають в квартирі без поважних причин. Тому на підставах, які передбачені ст.71 ЖК, просив задовольнити позов.

Рішенням Заводського районного суду м.Запоріжжя від 03.07.2015 року позов відхилено, оскільки на думку суду, не проживання відповідачів у спірному житловому приміщення було пов'язано з поважними причинами.

В апеляційній скарзі заявник прохав скасувати судове рішення і ухвалити нове рішення, оскільки на його думку, суд не правильно визначив обставини справи та неправильно тлумачив норми матеріального права.

Заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, колегія суддів судової палаті з цивільних справ апеляційного суду дійшла до висновку, що скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст.309 ЦПК суд апеляційної інстанції скасовує рішення суду першої інстанції і ухвалює нове рішення в зв'язку з невідповідністю висновків суду обставинам справи та неправильного застосування норм матеріального права.

З матеріалів справи видно, що на момент звернення до суду наймачами квартири АДРЕСА_2 були: позивач, відповідачі та третя особа - ОСОБА_4 (а.с.7).

Натепер, на вказаній житловій площі зареєстрований згадані особи. (а.с.6,12,13,7).

Житлове приміщення, про яке йдеться в позові, на праві власності належить Запорізькій міській раді, а балансоутримувачем є Комунальне підприємство "Основаніє".

Статті 61-70 ЖК України передбачають і встановлюють порядок користування жилими приміщеннями в будинках державного і громадського житлового фонду.

У статті 61 ЖК, зокрема, окреслено, що користування житловим приміщенням у будинках державного і громадського житлового фонду здійснюється за договором найму.

За договором найму житла одна сторона - власник житла (наймодавець) передає другій стороні (наймачеві) житло для проживання. До договору найма житла, що є об'єктом права держаної чи комунальної власності, застосовуються положення Цивільного Кодексу. (ст.810 ЦК).

Норми ст.64,66,67 ЖК та ст.815 ЦК встановлені обов'язки наймачів та членів його сім"ї, зокрема - забезпечувати збереження житла, підтримувати його в належному стані, вносити плату за користування житлом.

Договір є обов'язковим для виконання сторонами (ст.629 ЦК).

Житлове приміщення, яке надано наймачу для проживання зберігається за ним у разі тимчасової відсутності протягом шести місяців (ст.71).

Тимчасова відсутність особи має бути безперервною, але не повинна перевищувати шести місяців. Початок відліку часу відсутності визначається від дня, коли особа залишила приміщення

Судом встановлено, що відповідач не проживає у спірному приміщенні з 2007 року, а отже більше строку визначеного ст.71 ЖК.

Факти з цього питання сторони не заперечуються, перевірені та узгоджуються з наданими доказами (а.с.8).

Відсутність відповідачів за місцем реєстрації підтверджується актом обстеження (а.с.8).

У своїх запереченнях щодо заявлених вимог відповідач у суді підтвердив, що спірною квартирою він не користується з 2007 року, що більше семи років (а.с.56).

Натомість, обстоював позицію тим, що перешкоди у проживанні в квартирі створені батьком та матір'ю.

Між тим, будь-яких достовірних доказів про те, що близькі родичі дійсно чинили перешкоди в проживанні у спірному житловому приміщенні, як-то: звернення до житлового органу чи до міліції до часу звернення до суду, відповідач суду не надав.

Окрім того, у апеляційному суді повідомив, що від що ключів від спірного житлового приміщення він відмовився й передав їх батькам.

Вагомим є і те, що відповідач створив нову сім"ю. Після одруження разом з малолітнім сином перейшов проживати до помешкання дружини, і вже протягом семи років не несе будь-яких витрат на його утримання та на оплату витрат по оплаті житлово-комунальних послуг.

В такому разі, уявляється, що заявлені вимоги про визнання відповідача як таким що втратив право користування житловим приміщенням є обґрунтованими.

Беручи до уваги наведене, районний суд не правильно вирішив справу і ухвалив не обґрунтоване рішення.

Керуючись ст.307,309,313,314,316,317 ЦПК України, судова колегія, -

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Заводського районного суду м.Запоріжжя від 03.07.2015 року у цій справі скасувати та ухвалити нове рішення.

Позовні вимоги задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 та ОСОБА_3, 2013 року народження, як такими що втратили право користування квартирою АДРЕСА_1.

Рішення судової колегії може бути оскаржене безпосередньо до Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня його проголошення.

Головуючий: Судді: