АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД М. КИЄВА
Доповідач - Пікуль А.А.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

9 грудня 2015 року. Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого Пікуль А.А.

суддів Невідомої Т.О.

ПобірченкоТ.І.

секретар Ільченко В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Дарницького районного суду м. Києва від 23 липня 2015 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Испатур" до ОСОБА_3 про стягнення коштів за договором з урахуванням фінансових санкцій за наслідками невиконання зобов'язання,-

в с т а н о в и л а:

Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 21 жовтня 2015 року задоволено позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Испатур" до ОСОБА_3 про стягнення коштів за договором з урахуванням фінансових санкцій за наслідками невиконання зобов'язання.

Суд стягнув з ОСОБА_3 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Испатур" 21 000 грн. сплачених коштів за договором, 19 000 грн. пені та судовий збір у сумі 400 грн.

Не погодившись з рішенням суду, ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими, порушення норм процесуального та матеріального права, що призвело до постановлення незаконного та необґрунтованого рішення, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі (а.с.75-87).

Заслухавши доповідь судді Пікуль А.А., пояснення учасників судового розгляду: представника відповідача, ОСОБА_4, який підтримав подану апеляційну скаргу та просив суд її задовольнити, представника позивача, ОСОБА_5, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, з'ясувавши обставини справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія приходить до висновку про те, що апеляційну скаргу слід задовольнити частково з таких підстав.

При ухваленні рішення суд першої інстанції вважав встановленими наступні обставини.

Між ТОВ "Испатур" та ОСОБА_3 8 січня 2014 року укладений договір б/н про надання послуг з проектування та супроводження розробки веб-ресурсу (а.с.5-10, 11, 12-15, 16). Так, відповідно до п.1.1 Договору замовник доручає, а виконавець приймає на себе зобов'язання надати послуги з розробки Концепції оновлення розташованого в мережі Інтернет інформаційного сайту туроператора «Испатур» (веб-ресурс), проектування веб-ресурсу, та супроводження розробки веб-ресурсу, а замовник зобов'язується прийняти та оплатити роботи на умовах цього Договору. Вартість послуг за Договором, відповідно до п.4.1-4.2 говору, становить 21 000 грн., з яких аванс у розмірі 4 600 грн. сплачується виконавцю замовником протягом одного місяця, в якому був укладений договір, решта коштів в сумі сплачується виконавцю замовником чотирма платежами, рівними частинами протягом трьох робочих днів після відповідних подій, передбачених графіком розробки.

Позивачем, як замовником, відповідно до розписок сплачено відповідачу кошти за Договором в загальній сумі 21 000 грн. (а.с.17, 19).

Термін, в який обумовлені Договором послуги повинні були бути надані в повному обсязі, встановлений не пізніше 30 квітня 2014 року.

Виконання зобов'язання за Договором, згідно п.2.5, 4.4 Договору, в обов'язковому порядку підтверджується відповідними актами прийому-передачі, однак наразі послуги замовлені ТОВ "Испатур" не надані, акти прийому-передачі послуг по Договору, ані повністю, ані частково, між сторонами не підписані.

У встановлений строк відповідач не виконав визначені договором роботи.

Так, 25 грудня 2014 року відповідно до п. 3.1.4 Договору відповідачу вручено запит про надання звіту про хід виконання договору, проте ТОВ "Испатур" відповіді на запит не отримав, відтак, у зв'язку з ненаданням послуг за Договором, відсутністю звіту та значним пропуском року, в який мали б бути надані послуги за Договором, ТОВ "Испатур" листом від 30 січня 2015 року повідомив відповідача про розірвання Договору з дати отримання такого листа та з вимогою звернути сплачені за Договором кошти в сумі 21 000 грн. й сплати штрафних санкцій в сумі 19 000 грн. (а.с.20, 21-22).

Відповідач не надав позивачу розрахунковий документ, що посвідчує факт виконання роботи, чим порушив права останнього, як споживача.

За встановлених обставин, суд першої інстанції, керуючись положеннями Закону України "Про захист прав споживачів" та виходячи з того, що позивач згідно умов даного договору виконав свої зобов'язання, сплатив кошти у сумі 21 000 грн. за роботу, яка мала б бути виконаною, а відповідач не виконав роботу за завданням замовника, не надав належні послуги, прийшов до висновку про наявність правових підстав для задоволення заявленого позову у повному обсязі.

Виходячи з наявних у матеріалах справи та досліджених судом першої інстанції письмових доказів суд апеляційної інстанції приходить до висновку про те, що висновки районного суду щодо наявності підстав для застосування до спірних правовідносин положень Закону України "Про захист прав споживачів" та щодо задоволення позовних вимог у повному обсязі не відповідають обставинам справи та положенням матеріального закону.

Так відповідно до преамбули Закону України "Про захист прав споживачів" цей Закон регулює відносини між споживачами товарів, робіт і послуг та виробниками і продавцями товарів, виконавцями робіт і надавачами послуг різних форм власності, встановлює права споживачів, а також визначає механізм їх захисту та основи реалізації державної політики у сфері захисту прав споживачів.

У цьому Законі терміни вживаються в такому значенні: споживач - фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов'язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов'язків найманого працівника (стаття перша Закону, п.22).

У даному ж конкретному випадку замовником та набувачем за укладеним між ТОВ "Испатур" та ОСОБА_3 договором про надання послуг з проектування та супроводження розробки веб-ресурсу від 8 січня 2014 року є не фізична особа, а юридична особа - ТОВ "Испатур".

Ураховуючи вищенаведені положення Закону у контексті обставин даної справи суд приходить до висновку, що положення Закону України "Про захист прав споживачів" на дані правовідносини не розповсюджуються, правовідносини сторін регулюються нормами ЦК України.

Під час апеляційного розгляду сторони підтвердили, що предметом укладеного між ТОВ "Испатур" та ОСОБА_3 8 січня 2014 року договору про надання послуг з проектування та супроводження розробки веб-ресурсу є проектування та супроводження розробки веб-ресурсу.

Веб-розробка - процес створення веб-сайтівабо веб-додатки. Основними етапами процесу є веб-дизайн, верстка сторінок, програмуваннядля веб на стороні клієнта і сервера, а також конфігурування веб-сервера.

На сьогоднішній день існують кілька етапів розробки веб-сайта: проектуваннясайту або веб-додатки (збір і аналіз вимог розробка Технічного завдання, проектування Інтерфейс користувача); розробка креативноїконцепції сайту; створення дизайн-концепціїсайту; створення макетівсторінок; створення мультимедіата FLASH-елементів; Версткасторінок і дизайнів; програмування(розробка функціональних інструментів) або інтеграція в систему управління вмістом (CMS); оптимізаціяі розміщенняматеріалів сайту; тестуваннята внесення коригувань; відкриття проекту на хостингу; обслуговування працюючого сайту або його програмної основи. В залежності від поточного завдання якісь з етапів можуть бути відсутні або бути тісно пов'язані один з іншим. (ОСОБА_8. Розробка Web-додатків в середовищі ASP.NET 2.0: завдання - проект - рішення = ASP.NET 2.0 Website Programming: Problem - Design - Solution. - М. : «Діалектика», 2007. ISBN 0-7645-8464-2).

Оскільки договором передбачене як виготовлення продукції так і надання послуг по супроводженню розробки і запуску веб-ресурсу (Розділ 2 Договору), указаний договір є комбінованим - містить ознаки договору підряду (ст.837 ЦК України) та договору по надання послуг (ст.901 ЦК України).

З огляду на цю обставину до укладеного між сторонами договору, поряд із загальними положеннями цивільного законодавства про зобов'язання та договір, застосовуються як положення цивільного законодавства про підряд, так і положення цивільного законодавства про послуги.

За правилом ст.610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до положень ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов'язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди.

Зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

У разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим (ст.651 ЦК України).

Договір про надання послуг може бути розірваний, у тому числі шляхом односторонньої відмови від договору, в порядку та на підставах, встановлених цим Кодексом, іншим законом або за домовленістю сторін. Порядок і наслідки розірвання договору про надання послуг визначаються домовленістю сторін або законом (ст. 907 ЦК України).

За договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові (ст. 837 ЦК України).

Відповідно до положень ст. 849 ЦК України, якою встановлені права замовника під час виконання роботи, замовник має право у будь-який час перевірити хід і якість роботи, не втручаючись у діяльність підрядника.

Якщо підрядник своєчасно не розпочав роботу або виконує її настільки повільно, що закінчення її у строк стає явно неможливим, замовник має право відмовитися від договору підряду та вимагати відшкодування збитків.

Якщо під час виконання роботи стане очевидним, що вона не буде виконана належним чином, замовник має право призначити підрядникові строк для усунення недоліків, а в разі невиконання підрядником цієї вимоги - відмовитися від договору підряду та вимагати відшкодування збитків або доручити виправлення роботи іншій особі за рахунок підрядника.

Замовник має право у будь-який час до закінчення роботи відмовитися від договору підряду, виплативши підрядникові плату за виконану частину роботи та відшкодувавши йому збитки, завдані розірванням договору.

Відповідно до положень ст. 852 ЦК України, якою визначені права замовника у разі порушення підрядником договору підряду, за наявності у роботі істотних відступів від умов договору підряду або інших істотних недоліків замовник має право вимагати розірвання договору та відшкодування збитків.

Ураховуючи вищенаведені положення цивільного законодавства та факт неналежного виконання ОСОБА_3 своїх зобов'язань за договором, підтверджений письмовими доказами (а.с.5-20), повідомлення замовника № 003 від 30.01.2015 про розірвання договору від 08.01.2014 року з дати отримання відповідачем цього повідомлення є правомірним і не суперечить закону.

Задовольняючи позов у повному обсязі районний суд виходив з того, що ОСОБА_3 не виконано жодних робіт та не надано жодних послуг за Договором від 8 січня 2014 року, оскільки суду не надані передбачені п. 2.5. Договору акти приймання передачі наданих послуг, підписанням яких підтверджується виконання його обов'язків за Договором.

Відповідно до наявного у матеріалах справи письмового доказу - графіку фінансування робіт по супроводженню проекту, замовник проводив платежі поетапно: 1) 08.01.2014 - аванс на початок проекту у розмірі 4600 грн.; 2) 20.01.2014 за демонстрацію та узгодження концепт-дизайну у розмірі 4100 грн.; 3) 03.03.2014 за демонстрацію роботи модулів у розмірі 4100 грн.; 4) 07.04.2014 за запуск 1-ї частини проекту у розмірі 4100 грн.; 5) 30.04.2014 за запуск усього проекту (остаточний розрахунок за проект) у розмірі 4100 грн. (а.с.11).

Позивач надав суду у якості письмового доказу узгоджену між сторонами Концепцію проекту, яка була створена 08.01.2014 (а.с.12-15).

Під час апеляційного розгляду у порядку, визначеному ч.2 ст. 303 ЦПК України, апеляційним судом у якості нового доказу був досліджений акт прийому-передачі Концепт-дизайну веб-ресурсу від 17 січня 2014 року (а.с.100), який з поважних причин (відсутність документа у розпорядженні сторони) не був наданий районному суду.

З указаного письмового доказу убачається, що 8 січня 2014 року Замовником - ТОВ «Испатур», був отриманий та затверджений Концепт-дизайн, Замовник підтвердив, що роботи по розробці веб-ресурсу згідно договору в частині розробки Концепт-дизайну є виконаними у повному обсязі.

Після дослідження цього письмового доказу у судовому засіданні представник позивача підтвердив, що указаний акт прийому-передачі Концепт-дизайну веб-ресурсу від 17 січня 2014 року (а.с.100), незважаючи на те, що у якості виконавця у ньому зазначений ОСОБА_7, підтверджує виконання ОСОБА_3 робіт по демонстрації і узгодженню Концепт-дизайну на суму 4100 грн., оскільки ці особи є взаємопов'язаними виконавцями указаних робіт.

Таким чином, факт виконання ОСОБА_3 робіт по демонстрації і узгодженню Концепт-дизайну на суму 4100 грн. підтверджується письмовими доказами та визнається позивачем (замовником).

Одночасно під час апеляційного розгляду представник відповідача визнав, що доказів виконання ОСОБА_3 решти робіт за договором на суму 12 300 грн. (4100 грн. х 3) у нього немає.

Оскільки перший з передбачених графіком фінансування робіт по супроводженню проекту поетапних платежів: 08.01.2014 - аванс на початок проекту у розмірі 4600 грн., не має у графіку та договорі обґрунтування щодо переліку робіт, за які сплачується цей аванс, а решта суми, що підлягала сплаті, розподілена на чотири однакові транші - по 4100 грн., суд вважає за можливе зарахувати до вартості робіт, виконаних ОСОБА_3 за договором, ј частину від суми авансу - 1 150 грн. (4600 : 4).

З урахуванням цієї обставини суд приходить до висновку, що ОСОБА_3 виконав роботи на суму 5 250 грн. (4100 + 1150).

Оскільки позивач провів повну оплату у розмірі 21 000 грн., а зобов'язання іншої сторони виконане лише на суму 5 250 грн., після розірвання договору сторін унаслідок його неналежного виконання ОСОБА_3, останній повинен відшкодувати замовнику 15 750 грн. (21000 - 5 250 = 15 750) понесених збитків.

Відповідно до вимог пункту 5.2. укладеного між сторонами Договору у випадку порушення строків запуску веб-ресурсу, зазначених у Графіку, Виконавець сплачує Замовнику неустойку у розмірі 1% від суми, що підлягала сплаті виконавцю з зв'язку з дією, яка прострочена, за кожен день такого прострочення, але не більше 50% від такої суми.

Відповідно до графіку фінансування робіт по супроводженню проекту сума, що підлягала сплаті виконавцю за запуск 1-ї частини проекту, складає 4100 грн.

З урахуванням цієї обставини суд вважає, що передбачена п. 5.2. Договору пеня повинна розраховуватися саме від цієї суми і не може перевищувати 50% від 4100 грн., що складає 2050 грн.

Згідно з вимогами пункту 5.3. Договору у випадку порушення строків запуску веб-ресурсу, зазначених у Графіку , виконавець сплачує замовнику неустойку у розмірі 1% від вартості послуг, зазначеної у п. 4.1. цього Догоовру за кожен день такого прострочення, але не більше 50% від вартості послуг, зазначених в п.4.1. цього договору.

Оскільки відповідно до п. 5.3. Договору розмір пені за порушення строків запуску веб-ресурсу прив'язаний до розміру оплати послуг - 21 000 грн., заявлений позивачем у цій частині розмір пені у сумі 10 500 грн. (50% від 21 000 грн.) є обґрунтованим.

Таким чином загальний розмір пені за неналежне виконання зобов'язання, яка підлягає стягненню з ОСОБА_3, складає 12 550 грн. (10500 + 2050).

За правилом ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 243 грн. 60 коп.

Керуючись ст.303, 307, 309, 313-316 ЦПК України, колегія суддів,-

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Рішення Дарницького районного суду м. Києва від 23 липня 2015 року скасувати та ухвалити нове рішення про часткове задоволення позову.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Испатур" 5 250 грн. сплачених за договором; 12 550 грн. пені за порушення умов договору та 243 грн. 60 коп. на відшкодування судових витрат по сплаті судового збору, а всього: 18 043 грн. 60 коп. (Вісімнадцять тисяч сорок три грн. 60 коп.)

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий: А.А. Пікуль

Судді: Т.О. Невідома

Т. І. Побірченко