Справа № 520/9302/15-ц
Провадження № 2/520/4181/15
Київський районний суд м. Одеси в складі:
головуючого судді Калініченко Л.В.
при секретарі Єгоровій Н.Ю.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі цивільну справу за позовом
до ОСОБА_2 акціонерного товариства «Українська охоронно-страхова компанія»,
про стягнення матеріальної шкоди завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,
Позивач ОСОБА_1 або його представник ОСОБА_4 у судове засідання не зявились, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлялись належним чином, представник позивача надав до суду заяву, в якій просив суд позовні вимоги задовольнити, розгляд справи провести за його відсутності, у разі неявки відповідачів у судове засідання розгляд провести в заочному порядку.
Відповідач ОСОБА_3 у судове засідання не зявився, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив.
Згідно зі ст. ст. 224, 225 ЦПК України, Київським районним судом м. Одеси була постановлена ухвала про заочний розгляд справи.
Дослідивши докази наявні в матеріалах справи, суд вважає, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню.
Судом встановлено, що 04.03.2014 року водій ОСОБА_3 керуючи автомобілем «ВАЗ», реєстраційний номер НОМЕР_1, рухаючись по вулиці Люстдорфська дорога, у місті Одесі, не обравши безпечну швидкість, не впоравшись з керуванням допустив зіткнення з автомобілем марки «Дейхатсу», реєстраційний номер НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_5, внаслідок чого останній допустив зіткнення з автомобілем марки «Тойота», реєстраційний номер НОМЕР_3, під керуванням водія ОСОБА_1 Автомобілі отримали механічні пошкодження.
Постановою Київського районного суду м. Одеси від 25 березня 2014 року, ОСОБА_3 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП України, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340 гривень 00 копійок (а.с.11).
Згідно з ч. 4 ст. 61 ЦПК України, постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обовязкова для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії, та чи вчинені вони цією особою.
Транспортний засіб автомобіль марки «ВАЗ», реєстраційний номер НОМЕР_1, застраховано за договором обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власних наземних транспортних засобів, укладений між ОСОБА_3 та ОСОБА_6 «УОСК», згідно полісу АС1862391 від 26 березня 2013 року (а.с.12), який діяв станом на час дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 04 березня 2014 року.
05 березня 2014 року позивач звернувся до страхової компанії ОСОБА_6 «УОСК» з заявою-повідомленням про настання страхового випадку, а 07 квітня 2014 року надав до ОСОБА_6 «УОСК» заяву про страхове відшкодування (а.с.45). Дані обставини сторонами не спростовані.
Статтею 1166 ЦК України встановлено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоду, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.
Частиною 2 ст. 1187 ЦК України передбачено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
Згідно з п.33.1., 33.1.4 ст.33 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов'язаний: невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Якщо водій транспортного засобу з поважних причин не мав змоги виконати зазначений обов'язок, він має підтвердити це документально.
Пунктом 34.1 ст. 34 вказаного Закону України встановлено, що страховик зобов'язаний протягом двох робочих днів з дня отримання повідомлення про настання події, що містить ознаки страхового випадку, розпочати її розслідування, у тому числі здійснити запити щодо отримання відомостей, необхідних для своєчасного здійснення страхового відшкодування.
Відповідно до п. 35.1 ст. 35 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) заяву про страхове відшкодування.
Згідно п. 36.1 ст. 36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), керуючись нормами цього Закону, приймає вмотивоване рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) або про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати). Рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) приймається у зв'язку з визнанням майнових вимог заявника або на підставі рішення суду, у разі якщо спір про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) розглядався в судовому порядку. Якщо розмір заподіяної шкоди перевищує страхову суму, розмір страхової виплати (регламентної виплати) за таку шкоду обмежується зазначеним лімітом.
Відповідно до п. 37.1, 37.1.3 ст. 37 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», підставою для відмови у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати) є: невиконання потерпілим або іншою особою, яка має право на отримання відшкодування, своїх обов'язків, визначених цим Законом, якщо це призвело до неможливості страховика (МТСБУ) встановити факт дорожньо-транспортної пригоди, причини та обставини її настання або розмір заподіяної шкоди.
Пунктом 16 постанови № 4 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ» від 01.03.2013р. «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішення спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» встановлено, що відповідно до статті 21 Закону № 1961-IV на території України забороняється експлуатація транспортного засобу без поліса обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності, тобто володільці транспортних засобів, за винятком осіб, звільнених від обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності згідно з пунктом 13.1 статті 13 цього Закону, зобов'язані застрахувати ризик своєї цивільної відповідальності, яка може настати внаслідок завдання шкоди життю, здоров'ю або майну інших осіб при використанні транспортних засобів. У зв'язку із цим при пред'явленні позовних вимог про відшкодування такої шкоди в результаті дорожньо-транспортної пригоди безпосередньо до особи, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, суд має право виключно в порядку, передбаченому статтею 33 ЦПК, залучити до участі у справі страхову організацію (страховика), яка застрахувала цивільну відповідальність володільця транспортного засобу. Непред'явлення вимог до страховика за наявності підстав для стягнення завданої шкоди саме зі страховика є підставою для відмови в позові до завдавача шкоди у відповідному розмірі. Оскільки відповідно до статті 3 Закону № 1961-IV обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється як з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та/або майну потерпілих унаслідок дорожньо-транспортної пригоди, так і захисту майнових інтересів страхувальників, враховуючи положення статті 1194 ЦК, питання про відшкодування шкоди самою особою, відповідальність якої застрахована, вирішується залежно від висловленої нею згоди на таке відшкодування та виконання чи невиконання нею передбаченого статтею 33 Закону № 1961-IV обов'язку щодо письмового надання страховику, з яким укладено відповідний договір (у передбачених випадках Моторному (транспортному) страховому бюро України, далі - МТСБУ), повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого зразка. У разі відсутності такої згоди завдана потерпілому шкода підлягає відшкодуванню страховиком у межах передбаченого договором страхування страхового відшкодування. Наявність такої згоди у вигляді відповідної заяви цієї особи та виконання нею передбаченого статтею 33 Закону № 1961-IV обов'язку з'ясовується судом першої інстанції, у зв'язку з чим до участі у справі може бути залучений страховик.
Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.
Згідно з ч.1 ст.61 ЦПК України, обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі не підлягають доказуванню.
Пояснення представника відповідача ОСОБА_6 «УОСК» про те, що вказане повідомлення №9122 від 13.10.2014 року було винесено фахівцем УВЗ АТ «УОСК» помилково, не підтверджено жодним доказом, які б свідчили про скасування цього рішення або повідомлення про ці обставини ОСОБА_7
Згідно з п. 36.5 ст. 36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування (регламентної виплати) з вини страховика (МТСБУ) особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня.
Представник відповідача ОСОБА_6 «УОСК» у письмових запереченнях посилався у заперечення щодо стягнення пені на те, що у первинно наданому позивачем розрахунку пені ним не вірно визначено початок нарахування, а саме з 06 липня 2014 року, у звязку з тим, що відповідно до ст. 36.2 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик приймає рішення про виплату або відмову у виплаті страхового відшкодування не пізніше як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування, тому 90 денний строк виплати страхового відшкодування повинен був спливти 24.07.2014 року, а пеня повинна нараховуватись з 25.07.2014 року.
З наданих позивачем уточнень до позовних вимог вбачається, що ОСОБА_7 просить суд стягнути з відповідача ОСОБА_6 «УОСК» пеню за прострочення виплати страхового відшкодування, інфляційні збитки та три відсотки річних за користування грошовими коштами саме за період з 25 липня 2014 року по 12 листопада 2015 року.
З урахуванням процентної ставки пені: 2 х ставку НБУ, проведення розрахунку за формулою: (пеня) = (сума страхового відшкодування) х (ставка пені %) / 100% / 365 днів х (кількість днів):
Дата початку розрахункуДата закінчення розрахункуКількість прострочених днівСума страхового відшкодуванняОблікова ставку НБУРозрахункова ставка (% на рік)Пеня
Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Представник відповідача ОСОБА_6 «УОСК» у письмових запереченнях посилався на те, що законодавством України не передбачено застосування ст. 625 ЦК України до деліктних правовідносин, які виникли між потерпілим і страховою компанією, однак позивач у позовній заяві доводить той факт, що зобовязання страховика, які зводяться до виплати страхового відшкодування і таке зобовязання є грошовим і в разі прострочення його виконання настає відповідальність, передбачена ч.2 ст.625 ЦК України. Сплата страхового відшкодування підлягала сплаті не пізніш 24.07.2014 року, однак станом на 02.11.2015 року представником ОСОБА_6 «УОСК» не надано до суду доказів виконання цих зобовязань.
Інфляційні збитки повинні розраховуватись за період з 25 липня 2014 року по 12 листопада 2015 року, за ставками встановленими за цей період, відповідно до відомостей, які опубліковані у газеті «Урядовий курєр»: за №144 від 09.08.2014 року, індекс інфляції за липень 2014 року встановлено 100,40%; за №164 від 09.09.2014 року, індекс інфляції за серпень 2014 року встановлено 100,80%; за №185 від 08.10.2014 року, індекс інфляції за вересень 2014 року встановлено 102,90%; за №208 від 08.11.2014 року, індекс інфляції за жовтень 2014 року встановлено 102,40%; за №229 від 09.12.2014 року, індекс інфляції за листопад 2014 року встановлено 101,90%; за №9 від 14.01.2015 року, індекс інфляції за грудень 2014 року встановлено 103,00%; за №24 від 10.02.2015 року, індекс інфляції за січень 2015 року встановлено 103,10%; за №44 від 11.03.2015 року, індекс інфляції за лютий 2015 року встановлено 105,30%; за №65 від 09.04.2015 року, індекс інфляції за березень 2015 року встановлено 110,80%; за №84 від 14.05.2015 року, індекс інфляції за квітень 2015 року встановлено 114,00%; за №102 від 10.06.2015 року, індекс інфляції за травень 2015 року встановлено 102,20%; за №122 від 09.07.2015 року, індекс інфляції за червень 2015 року встановлено 100,40%; за №144 від 08.08.2015 року, індекс інфляції за липень 2015 року встановлено 99,00%; за №165 від 09.09.2015 року, індекс інфляції за серпень 2015 року встановлено 99,20%; за №188 від 09.10.2015 року, індекс інфляції за вересень 2015 року встановлено 102,30%; індекс інфляції за жовтень 2015 року встановлено 98,70%.
З урахуванням вказаних ставок індексу інфляції, розрахунок інфляційних збитків вираховується за період з 25 липня 2014 року по 12 листопада 2015 року, за формулою: (збитки від інфляції) = (сума страхового відшкодування) х (індекс інфляції) / 100% - (сума страхового відшкодування):
МісяцьІндекси інфляції, які помножуютьсяПідсумковий індекс інфляціїСума страхового відшкодуванняСума страхового відшкодування, з урахуванням індексу інфляціїЗбитки від інфляції
Розрахунок трьох відсотків річних за користування грошовими коштами за період з 25 липня 2014 року по 12 листопада 2015 року, розраховується за формулою: (відсотки) = (сума страхового відшкодування) х (процентна ставка) / 100% / 365 днів х (кількість днів):
Початок періоду розрахункуЗакінчення періоду розрахункуКількість днівСума страхового відшкодуванняПроцентна ставкаВідсотки
Загальна кількість/сума 476 760,27
Таким чином 3% річних від простроченої суми за період з 25 липня 2014 року по 12 листопада 2015 року складають 760 гривень 27 копійок.
Статтею 1194 ЦК України передбачено, що особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром і страховим відшкодуванням.
Згідно з п. 12.1 ст. 12 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», розмір франшизи при відшкодуванні шкоди, заподіяної майну потерпілих, встановлюється при укладанні договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності і не може перевищувати 2 відсотки від страхової суми, в межах якого відшкодовується збиток, заподіяний майну потерпілих. Страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту.
Страхувальником або особою, відповідальною за завдані збитки, має бути компенсована сума франшизи, якщо вона була передбачена договором страхування (п.36.6 ст.36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»).
В силу наведених норм, франшиза - це частина збитків, що не відшкодовується страховиком згідно з договором страхування, а компенсується страхувальником або особою, відповідальною за завдані збитки, якщо вона (франшиза) була передбачена договором.
Враховуючи наведене, суд вважає обґрунтованими позовні вимоги позивача щодо відшкодування матеріальної шкоди в розмірі 1000, 00 гривень, оскільки дійсно обов'язок щодо сплати франшизи покладено на відповідача.
З урахування вищенаведеного, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 акціонерного товариства «Українська охоронно-страхова компанія», ОСОБА_3 про стягнення матеріальної шкоди завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, підлягають задоволенню.
Згідно з ч.1 ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.
Позивачем було сплачено за подання позовної заяви майнового характеру судовий збір у загальному розмірі 428 гривень 77 копійок, у звязку з чим стягненню з ОСОБА_2 акціонерного товариства «Українська охоронно-страхова компанія» на користь позивача підлягає стягненню судові витрати в сумі 418 гривень 77 копійок, стягненню з ОСОБА_3 на користь позивача підлягає стягненню судові витрати в сумі 10 гривень 00 копійок.
Керуючись ст.ст. 11, 60, 61, 88, 169, 212 215, 226 228, 294 ЦПК України, ст. ст. 15, 16, 22, 625, 1166, 1187, 1194 ЦК України, ст. ст. 12, 33-37 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», суд,
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 акціонерного товариства «Українська охоронно-страхова компанія», ОСОБА_3 про стягнення матеріальної шкоди завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, (ідентифікаційний номер НОМЕР_5) на користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_4) суму франшизи у розмірі 1000 (одна тисяча) гривень 00 копійок.
Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, (ідентифікаційний номер НОМЕР_5) на користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_4) судові витрати в сумі 10 (десять) гривень 00 копійок.
Рішення може бути переглянуто Київським районним судом м. Одеси за письмовою заявою відповідача, яка може бути подана протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Одеської області шляхом подання до Київського районного суду м. Одеси апеляційної скарги на рішення суду протягом десяти днів з дня проголошення рішення, а особи, які не приймали участь під час проголошення рішення суду протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Головуючий Калініченко Л. В.