ВІЛЬНОГІРСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

20 листопада 2015 року Справа № 174/937/15-ц

п/с № 2/174/419/2015

Вільногірський міський суд Дніпропетровської області,

в складі: головуючого судді Шаповала Г.І.

при секретарі Шараповій О.О.

з участю:

представника відповідача адвоката ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Вільногірську, Дніпропетровської області, цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 Маана про стягнення аліментів на утримання дитини,

У С Т А Н О В И В:

Згідно позову, що надійшов до суду 23.10.2015 р., позивачка зазначила, що 08 жовтня 2010 року між нею, ОСОБА_2, та ОСОБА_3 (надалі - відповідач), було укладено шлюб, який зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Івано-Франківського міського управління юстиції, про що зроблено відповідний актовий запис № 1548, даний факт підтверджується повторним свідоцтвом про шлюб, серія І-НМ № 132301.

Від цього шлюбу у них народилась донька, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується Свідоцтвом про народження, серії І-КИ № 321071, виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану Вільногірського міського управління юстиції у Дніпропетровській області, яка проживає з нею та знаходиться на її утриманні.

В даний час її стосунки з відповідачем доволі напружені, оскільки у Вільногірському міському суді знаходиться її позов про розлучення.

Відповідач ухиляється від покладеного на нього обов'язку утримувати свою дитину у відповідності до ст. 180 Сімейного кодексу України. Відповідач взагалі не надає будь-якої матеріальної допомоги родині, не цікавиться як зростає його дитина. Знаючи, що неповнолітня донька потребує постійної батьківської уваги і допомоги та-значних коштів на її утримання, відповідач ухиляється від виконання своїх обов'язків.

Так, відповідно до ст. 51 Конституції України, батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття.

Батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, а також зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя, на що, в тому числі, необхідні й фінансові витрати. Здійснення батьками своїх прав та виконання обов'язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності, відповідно до ч.1 ст.155 СК України.

Статтями 18,27 Конвенції про права дитини встановлено, що батьки несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини; найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування; кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку; батьки, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Статтею 5 Протоколу № 7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов'язками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Ця стаття не перешкоджає державам вживати таких заходів, що є необхідними в інтересах дітей.

Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч.1 ст. 184 Сімейного кодексу України, встановлено, що: якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Отже, так як Відповідач має нерегулярний мінливий дохід, вона змушена просити визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі у розмірі 1500,00 гривень щомісячно на утримання доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Неодноразово вона зверталась до Відповідача із проханням допомагати їм із донькою матеріально та Відповідач усі її прохання проігнорував, отже угоди про добровільну сплату аліментів між ними не було досягнуто. У зв'язку із тим, що Відповідач ніяким чином не приймає участі у вихованні дитини, не надає матеріальної допомоги, і угоди про добровільну сплату аліментів між ними не було досягнуто, вона змушена звернутися до суду.

Згідно ч.1 ст.191 Сімейного кодексу України, аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.

Згідно ч.1 ст. 110 ЦПК України, позов про стягнення аліментів може бути поданий за місцем проживання чи перебування позивача.

Згідно ст.5 ЗУ «Про судовий збір», від сплати судового збору звільняються позивачі за позовом про стягнення аліментів.

На підставі викладеного й у відповідності з ст.ст. 18, 27 Конвенції з прав дитини від 20.11.1989 р., ч.1 ст. 155, ст.180, ч.1 ст.184, ч.1 ст. 191 СК України, ч.1 ст.110 ЦПК України, ст.5 Закону України «Про судовий збір», позивачка прохає:

1. Прийняти дану позовну заяву до свого провадження;

2. Винести рішення, відповідно до якого стягнути з Відповідача - ОСОБА_3 на її, ОСОБА_2, 14.04.1988 р. н., інд. № НОМЕР_1, користь аліменти на утримання неповнолітньої доньки, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, у твердій грошовій сумі 1500 грн. (одна тисяча п'ятсот гривень) щомісячно починаючи із дня пред'явлення цього позову і до досягнення дитиною повноліття;

3. Відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України, допустити негайне виконання судового рішення в межах платежу, встановленого законом.

4. Судові витрати покласти на відповідача.

В судове засідання позивачка не з'явилася, але надала заяву про розгляд справи за її відсутності, де зазначила, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Відповідач в судове засідання також не з'явився та надав заяву про розгляд справи за його відсутності, але з участю його представника, адвоката ОСОБА_1 В заяві також зазначив, що позов визнає частково, в частині стягнення аліментів в твердій грошовій сумі, в розмірі 30% прожиткового мінімуму дитини відповідного віку.

Представник відповідача, адвокат ОСОБА_1, який не обмежений в його повноваженнях, в судовому засіданні пояснив, що позов визнає частково, що відповідач згоден буде сплачувати аліменти в твердій грошовій сумі, але не більше 600.00 грн., враховуючи, що позивач не має постійного місця роботи, його доходи складаються з тимчасових заробітків. Окрім того, у відповідача є банківський кредит, за яким заборгованість складає більше 10 тис. грн. На даний час відповідач зареєстрований за місцем проживання ІНФОРМАЦІЯ_3. Стан здоров'я його задовільний, інших непрацездатних осіб на його утриманні немає.

Згідно копії витягу із паспорта громадянки України, ОСОБА_2, 14.04.1988 р. н., зареєстрована за місцем проживання в ІНФОРМАЦІЯ_4.

Згідно копії свідоцтва про укладення шлюбу, ОСОБА_3 та ОСОБА_2, уклали шлюб 08.10.2010 р., актовий запис № 1548 відділу ДРАЦС реєстраційної служби Івано-Франківського МУЮ, після укладення шлюбу присвоєні прізвища: чоловікові - ОСОБА_3, жінці - ОСОБА_3.

Згідно копії свідоцтва про народження, ОСОБА_4, народилася 09 червня 2010 року, її батьками зазначені: ОСОБА_3 та ОСОБА_2.

Згідно довідки адресно-довідкового підрозділу ГУДМС УДМС України у Дніпропетровській області, від 03.11.2015 р., ОСОБА_3, 01.01.1987 р. н., зареєстрований за місцем проживання в ІНФОРМАЦІЯ_5.

Згідно копії тимчасового посвідчення від 25.02.2015 р., посвідчена особа ОСОБА_3, 01.01.1987 р. н., та належність його до громадянства України.

Згідно копії посвідки на постійне проживання в Україні, ОСОБА_3, 01.01.1987 р. н., зареєстрований за місцем проживання в ІНФОРМАЦІЯ_5.

Згідно довідки ПАТ КБ "Приватбанк" від 09.11.2015 р. ОСОБА_3 має заборгованість за кредитним договором на суму 10497.00 грн.

Враховуючи обґрунтування позовних вимог, що викладені в позовній заяві, дослідивши письмові докази у справі і оцінивши їх в сукупності та взаємозвязку, керуючись законом, суд доходить висновку, що позов підлягає задоволенню частково, з наступних підстав.

Між сторонами мають місце правовідносини, які виникли із факту невиконання встановленого законом обовязку батьком, щодо участі в утриманні спільної дитини, яка мешкає з матірю.

Сторони мають спільну дитину, доньку ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, яка проживає разом з позивачкою та перебуває на її утриманні.

Стосовно свого працевлаштування та розмірів доходів сторони суд не повідомили, дитина власних доходів не має, стан здоровя сторін та їх дитини - задовільний.

Визначаючи розмір аліментів, суд приймає до уваги, згідно ч.1 ст. 182 СК України, стан здоровя та матеріальне становище дитини, позивача та відповідача, а також керується вимогами ст.ст.10,11,60 ЦПК України, згідно яких суд розглядає справу в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів сторін, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно ст. 7 СК України: 7. Дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України. 8. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім'ї. 9. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства.

Згідно ст. 141 СК України: 1. Мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. 2. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Кожен учасник сімейних відносин має право на судовий захист.

Згідно ст. 155 СК України: 1. Здійснення батьками своїх прав та виконання обов'язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. 2. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. 3. Відмова батьків від дитини є неправозгідною, суперечить моральним засадам суспільства. 4. Ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

Згідно ст. 180 СК України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно ч.2 ст. 182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму дитини відповідного віку.

Згідно ч. 1 ст. 183 СК України, розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) одного із батьків, з якого будуть стягуватися аліменти.

Згідно ст. 184 СК України: 1. Якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. 2. Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. 3. Якщо розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, менше мінімального розміру, передбаченого частиною другою статті 182 цього Кодексу, то дитині призначається відповідно до закону державна допомога в розмірі різниці між визначеним розміром аліментів і 30 відсотками прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Суд доходить висновку, що будь-які причини, що унеможливлюють або звільняють відповідача від обовязку, щодо сплати аліментів на утримання дитини, на цей час відсутні.

Згідно ч.3 пункту 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року N 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", суд, вирішуючи питання про розмір аліментів, повинен враховувати: стан здоров'я, матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів неповнолітніх дітей, інші обставини які мають істотне значення.

Суд враховує, що позивачка не надала достатньо доказів на обгрунтування розміру аліментів в сумі, саме 1500.00 грн., а відповідач визнав позов частково, непрацевлаштований, має доходи від тимчасових заробітків, має заборгованість за кредитним договором, згоден сплачувати аліменти в твердій грошовій сумі у розмірі не більше 600.00 грн.

Приймаючи рішення про розмір аліментів, суд враховує всі встановлені у справі обставини, а також приймає до уваги наступні розрахунки:

- згідно ЗУ «Про Державний бюджет України на 2015 рік», та внесених змін до цього закону, встановлено прожитковий мінімум на 2015 рік для дітей віком до 6 років, з 01 вересня 2015 р. - 1167 грн., з чого витікає, що 30% відсотків прожиткового мінімуму дитини у віці до 6 років, тобто мінімальний розмір аліментів, складає 350.10 грн.; прожитковий мінімум на 2015 рік для дітей віком від 6 до 18 років, з 1 вересня 2015 року - 1455 грн., з чого витікає, що 30% відсотків прожиткового мінімуму дитини у віці від 6 до 18 років, тобто мінімальний розмір аліментів, складає 436.50 грн., тобто суд враховує, що визнаний відповідачем розмір аліментів в твердій грошовій сумі - не більше 600.00 грн., перевищує мінімальний розмір аліментів, що установлений законом.

Приймаючи до уваги викладене, оцінивши в сукупності та взаємозвязку всі представлені та досліджені в судовому засіданні докази, керуючись законом, суд доходить висновку про задоволення позову частково, а саме про стягнення з відповідача аліментів на користь позивачки, на утримання їхньої спільної дитини, в твердій грошовій сумі у розмірі 600.00 грн. щомісячно, з дати звернення позивачкою з позовом до суду, що, на думку суду, не порушує прав та законних інтересів сторін, їх дитини та інших осіб і буде відповідати вимогам справедливості, добросовісності та розумності (п.6 ч.1 ст.3 ЦК України).

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд керується вимогами ст. 88 ЦПК України, ЗУ «Про судовий збір» і доходить висновку про покладення судових витрат у справі, в виді судового збору на суму - 487.20 грн., на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 180184,191 Сімейного Кодексу України, ст.ст. 88, 169, 209 ч.3, 212-215, 222, 223, 294, 367 ч.1 п.1 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_4 Маана, 01 січня 1987 р. н., уродженця ІНФОРМАЦІЯ_6, який має посвідку від 21.02.2013 р. на право постійного проживання в Україні, ІПН № НОМЕР_2, зареєстрований за місцем проживання за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_7, (попередня адреса реєстрації: АДРЕСА_1), на користь ОСОБА_2, 14 квітня 1988 р. н., уродженки ІНФОРМАЦІЯ_8, ІПН № НОМЕР_1, зареєстрованої за місцем проживання ІНФОРМАЦІЯ_9, аліменти на утримання дитини: доньки ОСОБА_4, 09 червня 2010 р. н., в твердій грошовій сумі у розмірі 600.00 грн., щомісячно, починаючи з дати подачі позову до суду, тобто, з 23 жовтня 2015 року, і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_4 Маана в дохід держави України судовий збір за задоволену майнову вимогу в сумі 487.20 грн.

Допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення через Вільногірський міський суд, Дніпропетровської області. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Копію рішення, протягом двох днів з часу виготовлення його в повному обсязі, надіслати рекомендованим листом з повідомленням про вручення сторонам.

Головуючий суддя Шаповал Г.І.