Справа № 461/7788/13 Головуючий у 1 інстанції: Стрельбицький В.В.
Провадження № 22-ц/783/2925/15 Доповідач в 2-й інстанції: Федоришин А. В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 червня 2015 року м. Львів

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Львівської області у складі:

головуючого Федоришина А.В.

суддів: Приколоти Т.І., Тропак О.В.,

секретаря Іванової О.О.,

за участю: ОСОБА_2, ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Львівської міської ради на рішення Галицького районного суду м. Львова від 12 лютого 2015 року у справі за позовом ОСОБА_3 до Першої Львівської державної нотаріальної контори, ОСОБА_4, треті особи: Львівська міська рада, виконавчий комітет Львівської міської ради, департамент житлового господарства та інфраструктури Львівської міської ради, ОСОБА_5 про визнання права власності -

в с т а н о в и л а:

Оскаржуваним рішенням позов задоволено. Визнано за ОСОБА_3 право власності на квартиру АДРЕСА_1 за набувальною давністю.

Рішення оскаржила Львівська міська рада. Просить його скасувати і ухвалити нове рішення про відмову у позові. Посилається на те, що суд неправильно встановив фактичні обставини справи, його висновки не відповідають дійсним обставинам, суд першої інстанції неправильно застосував норми матеріального права. Зокрема, суд не перевірив безпосередньо спадкову справу після смерті власника квартири ОСОБА_6 на предмет прийняття спадщини ОСОБА_4, не викликав ОСОБА_4 в судове засідання у порядку забезпечення надання міжнародної правової допомоги. Вказує і на те, що відсутні документальні дані про передачу ОСОБА_3 грошей за квартиру ОСОБА_4, сама позивач на квартирному обліку не перебуває і не потребує поліпшення житлових умов. Порушенням норм процесуального права вважає ту обставину, що спадкоємець ОСОБА_4 не оформила своїх спадкових прав і тому не вправі була розпоряджатися спірною квартирою.

Заслухавши доповідь судді, пояснення представника апелянта ОСОБА_2 на підтримання скарги, ОСОБА_3 на її заперечення, перевіривши матеріали справи, межі і доводи апеляційної скарги колегія суддів не знаходить законних підстав для її задоволення з огляду на викладені мотиви.

Встановлено, що квартира АДРЕСА_1 належить на праві власності ОСОБА_6 згідно свідоцтва про право власності НОМЕР_1 від 08.05.1995 року.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_6 померла.

05.06.1997 року ОСОБА_4 подала заяву до Першої Львівської державної нотаріальної контори про прийняття спадщини, на підставі якої було заведено спадкову справу. Свідоцтво про прийняття спадщини ОСОБА_4 не видавалося.

Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

За правилами ч. 1 ст. 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом пяти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим кодексом.

Як вірно встановлено судом першої інстанції, після смерті власника квартири ОСОБА_6 позивач ОСОБА_7 відкрито, безперервно володіла квартирою протягом десяти років. При цьому суд вірно встановив, що ОСОБА_3 добросовісно заволоділа цим майном, так як ключі від квартири їй надала спадкоємець померлої ОСОБА_4, яка прийняла спадщину шляхом подання відповідної заяви до державної нотаріальної контори.

Із аналізу ч. 1 ст. 344 ЦК України випливає, якщо власник майна тривалий час не виявляв наміру визнавати річ своєю, то він погодився з її втратою і цю річ слід визнати власністю фактичного добросовісного володільця.

Убачається, що ОСОБА_4, яка на підставі ч. 5 ст. 1268 ЦК України має речові права на спірну квартиру, не мала наміру визнавати її своєю, не одержувала свідоцтво про право на спадщину і позитивно ставилася до набуття права власності на квартиру ОСОБА_3

Доводи апеляційної скарги про неправильне застосування судом ч. 5 ст. 1268 ЦК України, на думку колегії суддів, є безпідставними, при тому, що така поведінка ОСОБА_4 підтверджує обґрунтованість позову ОСОБА_8 про набуття права власності за набувальною давністю.

При цьому посилання апелянта на те, що позивач не надала доказів часткової оплати вартості квартири ОСОБА_4, як і не перебування її на квартирному обліку, не мають правового значення для вирішення спору, так як підстава набуття права власності за набувальною давністю не повязується із фактом оплати вартості цього майна чи перебування на квартирному обліку. До того ж, твердження апелянта про відсутність доказів проведення розрахунків із ОСОБА_4 не відповідає матеріалам справи.

Із матеріалів справи убачається, що ОСОБА_4, котра мешкає у м. Таллінні, повідомлялася про розгляд справи за позовом ОСОБА_3 шляхом поштової кореспонденції. Не прибувши в судове засідання, вона скористалася своїм правом на свій розсуд.

Проведення ОСОБА_3 оплати на утримання квартири підтверджує факт постійності, відкритості і добросовісності володінням майном. Та обставина, що рахунки за надані послуги виставлялися на імя попереднього власника квартири не спростовує цього факту, адже договори із надавачами послуг від свого імені ОСОБА_3 укладати не могла унаслідок відсутності правового звязку з житлом.

Таким чином колегія суддів приходить до переконання, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують правильність його висновків і його слід залишити без змін, а апеляційну скаргу відхилити.

Керуючись п. 1 ч. 1 ст. 307, ст. ст. 308, 317 ЦПК України, колегія суддів -

у х в а л и л а:

апеляційну скаргу Львівської міської ради відхилити.

Рішення Галицького районного суду м. Львова від 12 лютого 2015 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, може бути оскаржена безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий:

Судді: