АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 182/2403/14-ц Головуючий в 1 -й інстанції
Провадження 22ц/774/1193/К/15 ОСОБА_1
Категорія - 81 (І) Доповідач Ляховська І.Є.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 червня 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді: Ляховської І.Є.,

суддів: Бондар Я.М., Митрофанової Л.В.,

при секретарі: Булах К.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі згідно із вимогами ч.2 ст.197 ЦПК України без фіксації судового засідання технічними засобами, без участі всіх осіб, які беруть участь у справі, апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 27 квітня 2015 року по справі за скаргою ОСОБА_2 на дії державного виконавця відділу державної виконавчої служби Нікопольського міськрайонного управління юстиції,-

В С Т А Н О В И Л А:

У квітні 2014 року ОСОБА_2 звернувся до суду зі скаргою на дії державного виконавця відділу державної виконавчої служби Нікопольського міськрайонного управління юстиції (надалі ВДВС Нікопольського міськрайонного управління юстиції) ОСОБА_3

В обґрунтування скарги заявник ОСОБА_2 посилається на те, що 29 липня 2013 року державним виконавцем ВДВС Нікопольського міськрайонного управління юстиції ОСОБА_3 було винесено постанову про закінчення виконавчого провадження року з примусового виконання виконавчого листа №2/0426/4024/2012, виданого 10.04.2013 року Нікопольським міськрайонним судом Дніпропетровської області, в той час, як боржницею ОСОБА_4 рішення суду в повному обсязі не було виконано. Доступу до належної заявнику 1/3 частини сараю під літерою «Б» боржниця не надала, він досі не має можливості користуватися належним йому нерухомим майном, прохід до приміщення сараю відсутній через наявність паркану, який заварений сіткою рабицею. З постановою про закінчення виконавчого провадження від 29.07.2013 року ОСОБА_2 не згоден, так як державний виконавець не здійснила необхідних заходів щодо примусового виконання рішення суду. Зазначену постанову державного виконавця заявник оскаржив 27.02.2014 року до начальника ВДВС, на що 24.03.2014 року за № С.7-04 отримав відповідь про відповідність постанови державного виконавця від 29.07.2013 року вимогам чинного законодавства. З таким рішенням начальника ВДВС ОСОБА_2 не погодився, у зв'язку з чим звернувся до суду з даною скаргою.

На підставі наведеного заявник ОСОБА_2 просив суд скасувати постанову державного виконавця про закінчення виконавчого провадження від 29.07.2013 року з примусового виконання виконавчого листа №2/0426/4024/2012, виданого 10.04.2013 року Нікопольським міськрайонним судом Дніпропетровської області.

Ухвалою Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 27 квітня 2015 року у задоволенні скарги ОСОБА_2 відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить ухвалу суду першої інстанції скасувати.

Зокрема, апелянт посилається на те, що постанова державного виконавця ВДВС Нікопольського міськрайонного управління юстиції ОСОБА_3 від 29.07.2013 року про закінчення виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа №2/0426/4024/2012, виданого 10.04.2013 року Нікопольським міськрайонним судом Дніпропетровської області, є, на його думку, незаконною, оскільки боржницею ОСОБА_4 тільки частково виконано рішення суду, яким йому усунуто перешкоди у користуванні 1/3 частиною сараю літера «Б», що знаходиться на території домоволодіння № 7 по вул. Фурмана в м. Нікополі, Дніпропетровської області, який належить йому на праві власності, зобовязано ОСОБА_4 звільнити належну йому 1/3 частину зазначеного сараю та надати йому доступ і зробити прохід до належної йому 1/3 частини сараю. Так, ОСОБА_4 було демонтовано половину цегли на вході до частини сараю та знято дві шиферини, однак, при цьому заварено огорожу електрозваркою та встановлено сітку-рабицю. Прохід до частини сараю загороджено речами, які знаходилися у сараї.

Судом, на думку апелянта, не дано належної оцінки фотографіям та DVD-диску, який заявник надав суду на підтвердження вимог своєї скарги.

Крім того, як на підставу для задоволення скарги заявник ОСОБА_2 посилається на акт перевірки дотримання санітарного законодавства від 14.03.2014 року та відповідь Державної СЕС від 18.03.2014 року на його звернення.

В запереченнях на апеляційну скаргу ВДВС Нікопольського міськрайонного управління юстиції просить її відхилити, а ухвалу суду, як законну та обґрунтовану, на його думку, залишити без змін.

У судове засідання не з*явилися заявник ОСОБА_2 та представник ВДВС Нікопольського міськрайонного управління юстиції.

Неявка осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час та місце судового розгляду справи являється їх волевиявленням, яке свідчить про відмову від реалізації свого права на безпосередню участь у судовому розгляді справи та інших процесуальних прав, тому не може бути перешкодою для розгляду судом апеляційної інстанції питання по суті.

Виходячи з вимог частини 3 статті 27 ЦПК України щодо неприпустимості зловживання сторонами своїми процесуальними правами, статті 303-1 ЦПК України щодо строку розгляду апеляційної скарги та статті 67 ЦПК щодо строків процесуальних дій, а також зважаючи на вимоги ч. 2 ст. 305 ЦПК України, колегія суддів визнала неявку сторін в судове засідання такою, що не перешкоджає апеляційному розгляду справи.

Перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених у скарзі вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 10.04.2013 року Нікопольським міськрайонним судом Дніпропетровської області видано виконавчий лист по справі № 0426/9975/2012 про усунення ОСОБА_2 перешкод у користуванні 1/3 частиною сараю літера «Б», що знаходиться на території домоволодіння № 7 по вул. Фурмана в м. Нікополі Дніпропетровської області, який належить на праві власності ОСОБА_2, зобовязання ОСОБА_4 звільнити належну ОСОБА_2 1/3 частину сараю літера «Б», надати йому доступ та зробити прохід до належної йому 1/3 частини сараю літера «Б».

20.06.2013 року на підставі заяви ОСОБА_2 заступником начальника ВДВС Нікопольського міськрайонного управління юстиції ОСОБА_3 винесено постанову про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа № 2/0426/4024/2012, виданого 10.04.2013 року Нікопольським міськрайонним судом Дніпропетровської області. Згідно супровідного листа № 43177 від 20.06.2013 року, зазначену постанову направлено боржнику та стягувачу (а.с.136,137).

10.07.2013 року заступником начальника ВДВС Нікопольського міськрайонного управління юстиції ОСОБА_3 винесено постанову про відкладення виконавчих дій до 23.07.2013 року у звязку з тим, що боржницею невчасно отримано постанову про відкриття виконавчого провадження, в результаті чого вона позбавлена права виконати вимоги виконавчого листа самостійно.

19.07.2013 року заступником начальника ВДВС Нікопольського міськрайонного управління юстиції ОСОБА_3 складено акт, яким встановлено, що боржниця ОСОБА_4 вимоги виконавчого листа виконала частково, звільнила належну ОСОБА_2 1/3 частину сараю літера «Б», надала доступ до 1/3 частини сараю літера «Б», зняла дві секції шиферу з паркану. Боржницю було зобовязано зробити прохід до належної ОСОБА_2 1/3 частини сараю літера «Б». Акт був складений за участю понятих, боржника та стягувача, однак, стягувач від підпису відмовився. При цьому державним виконавцем було зроблено фотофіксацію (а.с.141).

22.07.2013 року ОСОБА_2 звернувся із заявою до ВДВС Нікопольського міськрайонного управління юстиції про те, що станом на 22.07.2013 року у нього немає доступу до сараю.

23.07.2013 року боржниця ОСОБА_4 звернулася із заявою до ВДВС Нікопольського міськрайонного управління юстиції, у якій просила закінчити виконавче провадження у зв'язку з повним та фактичним виконанням рішення суду.

Згідно акту державного виконавця ВДВС Нікопольського міськрайонного управління юстиції від 29.07.2013 року, ним було здійснено перевірку виконання боржницею вимог виконавчого листа, в результаті якої встановлено, що боржниця вимоги виконавчого листа виконала фактично.

29.07.2013 року заступником начальника ВДВС Нікопольського міськрайонного управління юстиції ОСОБА_3 було винесено постанову про закінчення виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа № 2/0426/4024/2012, виданого 10.04.2013 року Нікопольським міськрайонним судом Дніпропетровської області, у зв'язку з його фактичним виконанням боржницею.

Звертаючись до суду із заявою, ОСОБА_2 посилався на те, що постанова державного виконавця ВДВС Нікопольського міськрайонного управління юстиції ОСОБА_3 від 29.07.2013 року про закінчення виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа № 2/0426/4024/2012, виданого 10.04.2013 року Нікопольським міськрайонним судом Дніпропетровської області, у зв'язку з його фактичним виконанням боржницею, є незаконною, оскільки рішення суду ОСОБА_4 у повному обсязі не виконано, заявник ОСОБА_2 не має доступу до належної йому 1/3 частини сараю.

Відмовляючи у задоволенні заяви, суд першої інстанції виходив з відсутності правових підстав для її задоволення.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Статтею 1 ЗУ «Про виконавче провадження» визначено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (далі - рішення).

Відповідно до положень ст.2 ЗУ «Про виконавче провадження» примусове виконання рішень покладається на державну виконавчу службу, яка входить до системи органів Міністерства юстиції України. Примусове виконання рішень здійснюють державні виконавці, визначені Законом України "Про державну виконавчу службу".

Згідно ст.6 ЗУ «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб.

Пунктом 8 частини 1 статті 49 ЗУ «Про виконавче провадження» обумовлено, що виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Згідно зі ст. 383 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Як убачається з матеріалів справи, 19.07.2013 року заступником начальника ВДВС Нікопольського міськрайонного управління юстиції ОСОБА_3 складено акт, яким встановлено, що боржниця ОСОБА_4 вимоги виконавчого листа виконала частково, звільнила належну ОСОБА_2 1/3 частину сараю літера «Б», надала доступ до 1/3 частини сараю літера «Б», зняла дві секції шиферу з паркану. Боржницю було зобовязано зробити прохід до належної ОСОБА_2 1/3 частини сараю літера «Б». Акт був складений за участю понятих, боржника та стягувача, однак, стягувач від підпису відмовився. При цьому державним виконавцем було зроблено фотофіксацію (а.с.141).

29.07.2013 року державним виконавцем було здійснено перевірку виконання боржницею вимог виконавчого листа за адресою: вул.Фурмана,7 у м.Нікополі. по виходу на місце встановлено, що боржниця вимоги виконавчого листа виконала фактично та в повному обсязі, а саме: усунула перешкоди ОСОБА_2 у користуванні 1/3 частиною сараю літера «Б», що знаходиться на території домоволодіння № 7 по вул.Фурмана у м.Нікополі, звільнила 1/3 частину зазначеного сараю, належну ОСОБА_2, для проходу заявника до 1/3 частини сараю ОСОБА_4 надала доступ та зробила прохід, зі своєї сторони домоволодіння звільнила прилеглу територію та відступила з задньої сторони від стіни 1/3 счастини сараю ОСОБА_2 на 1 м 04 см, зробила прохід ОСОБА_2 до належної йому 1/3 частини сараю, зняла 2 секції належного їй забору із шифера та поновила отвір у стіні сараю для проходу заявника до 1/3 частини сараю. Зазначені обставини зафіксовані державним виконавцем за допомогою фотозйомки.

На підставі наведеного, державним виконавцем ВДВС Нікопольського міськрайонного управління юстиції 29.07.2013 року складено акт яким встановлено, що боржниця вимоги виконавчого листа виконала фактично.

Наведені вище обставини свідчать про те, що боржником ОСОБА_4 у повному обсязі фактично виконано рішення суду про усунення ОСОБА_2 перешкод у користуванні 1/3 частиною сараю літера «Б», що знаходиться на території домоволодіння № 7 по вул. Фурмана в м. Нікополі Дніпропетровської області, який належить на праві власності ОСОБА_2, нею звільнено належну ОСОБА_2 1/3 частину сараю літера «Б», надано йому доступ та зроблено прохід до належної йому 1/3 частини сараю літера «Б».

У зв'язку з чим, постанова державного виконавця ВДВС Нікопольського міськрайонного управління юстиції ОСОБА_3 від 29.07.2013 року про закінчення виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа № 2/0426/4024/2012, виданого 10.04.2013 року Нікопольським міськрайонним судом Дніпропетровської області, у зв'язку з його фактичним виконанням боржницею, є законною та обґрунтованою.

На підставі наведеного, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відсутність правових підстав для задоволення скарги ОСОБА_2 про скасування зазначеної вище постанови державного виконавця.

Доводи апеляційної скарги заявника ОСОБА_2 про те, що боржником ОСОБА_4 тільки частково виконано рішення суду про усунення йому перешкод у користуванні 1/3 частиною сараю, у зв'язку з чим, постанова державного виконавця від 29.07.2013 року є незаконною, не можуть бути взятими до уваги колегією суддів, оскільки заявником не надано суду належних та допустимих доказів того, що станом на момент винесення зазначеної постанови рішення суду не було виконано.

Доводи апеляційної скарги про те, що судом першої інстанції не дано належної правової оцінки акту перевірки дотримання санітарного законодавства від 14.03.2014 року, відповіді Державної СЕС від 18.03.2014 року на його звернення, фотографіям та DVD-диску, які заявник надав суду на підтвердження вимог своєї скарги, не беруться до уваги колегією суддів, так як не спростовують факт виконання ОСОБА_4 рішення суду про усунення ОСОБА_2 перешкод у користуванні 1/3 частиною сараю на момент винесення державним виконавцем постанови про закінчення виконавчого провадження.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції в достатньо повному обсязі встановив права і обов'язки сторін, що брали участь у справі, обставини справи, перевірив доводи і заперечення сторін, дав їм належну правову оцінку, постановив ухвалу, яка відповідає вимогам закону. Висновки суду обґрунтовані і підтверджуються письмовими доказами.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що ухвала суду постановлена з дотриманням норм матеріального і процесуального законодавства, тому апеляційна скарга підлягає відхиленню, а ухвала суду - залишенню без змін на підставі п.1ч.1ст.312 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 303, 307, п.1ч.1ст.312 ЦПК, 313, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Ухвалу Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 27 квітня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий: І.Є.Ляховська

Судді: Я.М.Бондар

ОСОБА_5