Справа №442/3883/15-ц
Провадження №2/442/1387/2015
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 червня 2015 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області

в складі:

головуючого судді Івасівки А.П.

при секретарі Нестір А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Дрогобичі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Доброгостівської сільської ради про визнання права власності на спадкове майно за заповітом,-

ВСТАНОВИВ :

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому просить в порядку спадкування за заповітом визнати за ним право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, загальною площею 139,6 кв.м., та житловою площею 68,9 кв.м., який знаходиться по АДРЕСА_1 після смерті діда ОСОБА_2, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року. В обґрунтування позову покликається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року помер його дідо ОСОБА_2, який за життя, 15.03.2006 року склав заповіт, яким все своє майно заповів йому. Він постійно проживав з дідом, а тому згідно ст. 1268 ЦК України вважається таким, який прийняв спадщину. Інших спадкоємців після його смерті немає. З метою оформлення спадщини він звернувся до нотаріуса, однак зясувалось, що на спірне нерухоме майно відсутні правовстановлюючі документи. Разом з тим, про належність такого майна спадкодавцеві стверджують : довідка сільської ради, свідоцтво на забудову садиби, те, що була виділена земельна ділянка під забудову, отримано дозвіл на забудову відповідно до рішення; те, що згідно погосподрських книг будинковолодіння АДРЕСА_1 рахується за дідом. Разом з тим, для обслуговування такого житлового будинку була надана земельна ділянка.

Позивач в судове засідання подав заяву про розгляд справи у його відсутності та підтримання позовних вимог.

Представник відповідача в судове засідання не зявився, однак від нього надійшла заява про розгляд справи у його відсутності, відносно задоволення позову, покладається на думку суду.

Перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позов є підставним та підлягає до задоволення, виходячи з наступних міркувань.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно із ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Матеріалами справи встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року помер ОСОБА_2 (а.с.17), який був дідом для позивача ОСОБА_1 (а.с.18,24), і за життя 15.03.2006 року склав заповіт, посвідчений секретарем Доброгостівської сільської ради Дрогобицького району ОСОБА_3, р. №27, в його користь (а.с.19).

Згідно свідоцтва про спадщину за заповітом, посвідченого 04.06.29015 року приватним нотаріусом Дрогобицького районного нотаріального округу Москалик Л.П., р. №57/2015, ОСОБА_1 успадкував земельну ділянку площею 0,3750 га, що розташована на території Доброгостівської сільської ради Дрогобицького району після смерті ОСОБА_2 (а.с.22).

Разом з тим, згідно погосподарських книг Доброгостівської сільської ради Дрогобицького району будинковолодіння АДРЕСА_1 рахується за ОСОБА_2. На балансі будинкоуправління такий будинок не знаходиться. Будинок збудований у 1975 році згідно проекту, погодженого плану забудови земельної ділянки від 23.07.1973 року, із виділеною земельною ділянкою площею 0,10 га, згідно свідоцтва 3125/73 на забудову садиби в сільських населених пунктах Української РСР (а.с.5-15).

Згідно довідки КП ЛОР «Дрогобицького міжміського бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки» спірний житловий будинок станом на 31.12.2012 року не зареєстровано 9а.с.1;)

З технічного паспорту вбачається, що житлова площа вищевказаного житлового будинку становить, 68,9 кв.м., а загальна 139, 6 кв.м. (а.с.5-10).

Крім цього, за ОСОБА_2 згідно земельно - кадастрової документації Доброгостівської сільської ради заобліковано 0,20 га для обслуговування житлового будинку по АДРЕСА_1

Встановлено також, що позивач звертався в нотаріальну контору з заявою про видачу свідоцтва про право власності на спірне спадкове майно, однак у такому йому було відмовлено через відсутність правовстановлюючих документів на таке (а.с.20).

Відповідно до ст. 67 Закону України «Про нотаріат» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою всіх спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством.

Якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні.

Статтею 1218 ЦК України встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на обєкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку.

Оскільки протягом встановленого законом строку спадкоємець позивач не заявив про відмову від спадщини, то на підставі п. п. 3, 5 ст. 1268 ЦК України спадщина, незалежно від часу її прийняття, належить спадкоємцеві з часу її відкриття. Більше того, позивач прийняв спадщину, що також стверджується довідкою виконавчого комітету Доброгостівської сільської ради про те, що ОСОБА_1 був зареєстрований і проживав разом з ОСОБА_2 в будинку АДРЕСА_1 до дня його смерті (а.с.15).

Згідно ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Способом захисту цивільних прав та інтересів, згідно ст. 16 цього Кодексу, може бути, зокрема, визнання права.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом.

Статтею 41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.

Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом.

В статті 55 Конституції України закріплено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Статтею 1 Протоколу 11 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначено: кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Стаття 17 Загальної декларації прав людини проголошує, що кожна людина має право володіти майном як одноособово, так і разом з іншими.

З огляду на наведене, зібрані по справі докази, оцінені судом належним чином кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв'язок у сукупності, встановлені судом обставини свідчать про те, що спадкодавець на час своєї смерті володів спірним житловим будинком з господарськими будівлями, а позивач є спадкоємцем за заповітом, фактично вступив в управління і володіння спадковим майном, оскільки вчасно прийняв спадщину, однак позбавлений можливості реалізувати своє право на спадкове майно у звязку з відсутністю правовстановлюючого документа, чим також зумовлена відмова нотаріуса, інших спадкоємців, які б претендували на спадкове майно немає, тому суд приходить до висновку, що право власності на спірне спадкове майно перейшло у порядку спадкування до позивача, що є підставою для визнання за ним права власності на таке.

Враховуючи вище наведене та керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 130, 174, 209, 212, 214-215 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задоволити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, загальною площею 139,6 кв.м., та житловою площею 68,9 кв.м., який знаходиться по АДРЕСА_1 після смерті діда ОСОБА_2, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги, з подачею її копії до апеляційної інстанції а особами, які не були присутні у судовому засіданні під час його проголошення з дня отримання такого.

Суддя Івасівка А.П.