Справа № 2/593/448/2015
Р І Ш Е Н НЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

"24" листопада 2015 р. Бережанський районний суд Тернопільської області

в складі:

головуючої-судді Данилів О.М.

при секретарі Паньків М.М.

за участі представника служби у справах дітей Звіришин С.П.

позивачки ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Бережанах справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про позбавлення батьківських прав,-

В С Т А Н О В И В :

Позивачка, вказуючи, що відповідач на протязі тривалого часу без поважних на те причин не займається вихованням та утриманням cвоїх неповнолітніх дітей: сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 та дочки ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, звернулася до суду з позовом про позбавлення його батьківських прав.

В судовому засіданні позивачка свої позовні вимоги підтримала, просить позов задоволити.

Відповідач, хоч належним чином повідомлявся про день і час розгляду справи, проте в судове засідання повторно не з"явився і не повідомив суд про причину своєї неявки, а тому суд зі згоди позивачки у відповідності з вимогами ст. ст. 224, 225 ЦПК України вважає необхідним розглядати справу заочно у відсутності відповідача по наявних у ній матеріалах.

Суд, розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення позивачки, свідків та заслухавши думку представника служби в справах дітей Бережанської РДА, прийшов до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_3 підлягають до задоволення, виходячи з таких підстав.

У відповідності із п.16 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" від 30 березня 2007 року та ст. 164 СК України, матір або батько можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов"язків по вихованню дитини. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не дають дитині доступу до культурних та інших моральних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_4 є батьком ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується свідоцтвами про їх народження НОМЕР_1 та НОМЕР_2, виданих 10 травня 2007 року та 14 серпня 2008 року відділом реєстрації актів цивільного стану Бережанського районного управління юстиції Тернопільської області, та встановлено, що неповнолітні діти відповідача протягом останніх шести років перебувають на виключному утриманні та вихованні своєї матері ОСОБА_3, а відповідач, хоч являється їх батьком, проте протягом зазначеного часу не піклується про їх фізичний і духовний розвиток, їх навчання, підготовку до самостійного життя, не забезпечує їм необхідного харчування, медичного догляду та лікування, тобто відповідач свідомо ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню своїх неповнолітніх дітей, хоч може, і як батько, зобов`язаний їх виховувати та утримувати.

Цей факт підтверджується показами позивачки, яка показала, що відповідач ОСОБА_4, хоч є батьком її неповнолітніх дітей ОСОБА_5 та ОСОБА_6, і має можливість з ними спілкуватися, проте з червня 2009 року він не займається вихованням дітей, не турбується про їх фізичний та духовний розвиток, не цікавиться їх життям, здоров"ям і не утримує їх матеріально, весь тягар відповідальності за належне виховання дітей та їх матеріальне забезпечення ліг на її плечі, а так як відповідач без поважних на те причин не виконує своїх батьківських обов`язків по вихованню дітей, тому вона просить позбавити його батьківських прав щодо них.

Допитаний в судовому засіданні представник служби у справах дітей Бережанської райдержадміністрації Звіришин С.П. показала, що вихованням та утриманням неповнолітніх дітей ОСОБА_5 та ОСОБА_6 займається лише позивачка, а відповідач, хоч являється батьком своїх дітей, проте протягом шести останніх років без поважних на те причин ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків по їх вихованню, не турбується про дітей, не цікавиться їх життям, здоров"ям і не утримує їх, а так як відповідач не бажає виконувати своїх обов`язків по вихованню дітей, служба у справах дітей вважає підставними позовні вимоги позивачки і тому не заперечує проти їх задоволення.

Допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11 та ОСОБА_12 підтвердили, що відповідач із сім"єю не проживає і вихованням своїх дітей не займається і навіть не цікавиться ними.

Зокрема, свідок ОСОБА_7 показала, що вона протягом трьох років знайома із позивачкою, так як є вчителем її сина. На протязі трьох років вона щоденно спілкується із малолітнім ОСОБА_5. Хлопчик вихований, спокійний, врівноважений та слухняний. Із перших днів навчання позивачка, щоб не травмувати дитину та уникнути незручних ситуацій, попередила її, що хлопчик росте без батька і що вона сама виховує трьох дітей. Далі свідок пояснила, що їй відомо, що позивачка постійно займається вихованням сина, відвідує батьківські збори та бере активну участь у житті класу. Відповідач же протягом зазначеного часу дитиною не займався зовсім і протягом цих трьох років до школи не приходив. Вперше вона побачила відповідача 1 жовтня 2015 року. Він прийшов до школи із своєю матір"ю, так як хотів отримати характеристику на дитину, посилаючись на те, що його хочуть позбавити батьківських прав. Отримавши відмову та висловивши їй і директору школи своє незадоволення та навіть не поцікавившись успіхами сина, відповідач покинув приміщення школи. Спостерігаючи за спілкуванням відповідача із сином цього дня, вона зробила висновок, що хлопчик зовсім не знає свого батька, бо бабця, яка була присутня при їх зустрічі, представляючи внуку батька сказала: "не бійся, він тебе не вкусить". Після візиту батька дитина виглядала пригніченою.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_13 показала, що відповідач із сім"єю не проживає, і протягом останніх шести років абсолютно не цікавиться дітьми, вихованням дітей протягом зазначеного часу займалася лише одна позивачка,

відповідач же самоусунувся від виконання свого батьківського обов»язку по вихованню та утриманню дітей, і весь тягар відповідальності за належне виховання дітей та їх утримання ліг на позивачку. Відповідач протягом зазначеного часу не відвідував дітей та навіть не телефонував їм, його зовсім не цікавило їх життя та здоров"я. Він також не допомагав позивачці матеріально утримувати дітей, а навпаки ухилявся від сплати присуджених судом аліментів, так як з 2010 року не сплачував позивачці жодної копійки. Зазначені факти їй, свідку, достовірно відомі, бо вона є матір"ю позивачки та разом із позивачкою постійно проживає в одному помешканні.

Свідок ОСОБА_14 показав, що будучи рідним братом позивачки, постійно проживає з нею в одному житловому будинку, і тому йому відомо, що після розірвання шлюбу відповідач своїми дітьми ОСОБА_5 та ОСОБА_6 не цікавиться зовсім. Дітей не провідує, не телефонує їм, грошей на їх утримання не передає. Взагалі діти не знають відповідача як батька, бо він залишив сім"ю, коли вони були ще зовсім малими і до них після цього не приходив. Відповідач хоч має можливість спілкуватися із своїми дітьми, однак він цього не робить, діти його абсолютно не цікавлять, фактично вони йому не потрібні.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_10 пояснила, що вона проживає по сусідству із позивачкою, а тому добре знає її сім"ю. Їй відомо, що вихованням дітей займається позивачка, допомагають їй в цьому її матір, брат та сестра. Діти позивачки добре виховані, слухняні, роботящі. Їй також відомо, що відповідач після розірвання шлюбу із сім"єю не проживає та дітьми не цікавиться.

Свідки ОСОБА_8 та ОСОБА_9 пояснили, що вони впродовж трьох років займалися вихованням дітей позивачки у дитячому дошкільному закладі " Сонечко", однак протягом зазначеного часу жодного разу не бачили батька дітей. В садочок і до дому із садочка протягом зазначеного часу дітей постійно супроводжувала їх мама, або ж її старша дочка ОСОБА_15. Батько жодного разу до садочка не приходив і діти у своїх розповідях про сім"ю жодного разу не згадували про його існування.

Із висновку органу опіки і піклування Бережанської районної державної адміністрації № 01-1095/01-15 від 26 серпня 2015 року видно, що відповідач з часу розірвання з позивачкою шлюбу із сім"єю не проживає, і з цього часу без поважних на те причин не приймає участі у вихованні та утриманні своїх дітей: ОСОБА_5 та ОСОБА_6, не цікавиться їх життям і здоров"ям, тобто цей висновок свідчить про те, що відповідач без поважних на те причин ухиляється від виконання своїх батьківських обов"язків по вихованню своїх дітей, а тому позбавлення ОСОБА_4 батьківських прав відносно його сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 та дочки ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, є доцільним і відповідає інтересам дітей.

Цей же факт підтверджується актом обстеження житлово-побутових умов позивачки ОСОБА_3, згідно якого вихованням та утриманням дітей сторін займається лише позивачка ОСОБА_3, а відповідач будь-якої участі у їх вихованні та утриманні не приймає.

Комісія з питань захисту прав дитини Бережанської райдержадміністрації вважає доцільним позбавити відповідача ОСОБА_4 батьківських прав щодо його неповнолітніх дітей сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 та дочки ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, так як останній без поважних причин будь-якої участі у їх вихованні та утриманні не приймає.

Таким чином, поскільки здобутими в судовому засіданні доказами доведено, що ОСОБА_4 без поважних на те причин ухиляється від виконання своїх батьківських обов"язків по вихованню своїх неповнолітніх дітей: сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, та дочки ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, то позовні вимоги позивачки слід визнати підставними і задоволити їх.

Керуючись ст.ст. 3, 10, 14, 60, 212-215, 218, 224, 228, 292, 294 ЦПК України та ст. ст. 164-165 Сімейного Кодексу України, Постановою Пленуму Верховного суду України "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" від 30 березня 2007 року, ст. 12 Закону України " Про охорону дитинства" , суд,-

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_3 задоволити.

Позбавити батьківських прав ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, відносно його сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 та дочки ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Стягнути із ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, на користь ОСОБА_3 487 (чотириста вісімдесят сім) гривень 20 коп.- сплаченого нею судового збору.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення набирає чинності після закінчення строку на його оскарження.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Тернопільської області через Бережанський районний суд.

Суддя Бережанського

районного суду Тернопільської області Данилів О.М.