Справа № 367/7901/14ц Головуючий у І інстанції Пархоменко О.В.
Провадження № 22-ц/780/3551/15 Доповідач у 2 інстанції Даценко Л. М.
Категорія 38 11.06.2015
РІШЕННЯ

Іменем України

11 червня 2015 року колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Київської області в складі:

головуючого судді Даценко Л.М.,

суддів Савченка С.І., Голуб С.А.,

при секретарі Токар Т.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Ірпінського міського суду Київської області від 22 квітня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2, третя особа ОСОБА_4 про визначення частки померлого у спільному сумісному майні подружжя та визнання права власності на спадкове майно та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа ОСОБА_4 про усунення від права на спадкування за законом та визнання права власності,

встановила:

У грудні 2014 року позивач ОСОБА_3 звернувся до суду із зазначеним позовом, який уточнив в ході розгляду справи і в якому просить визначити за ОСОБА_5, померлим ІНФОРМАЦІЯ_1, ? частку у спільному сумісному майні, а саме: квартирі АДРЕСА_1 та визнати за ним право власності на 1/6 частину спадкового майна з ? частки зазначеної квартири, яка належала ОСОБА_5, померлому ІНФОРМАЦІЯ_1.

В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер його батько ОСОБА_5, після смерті якого відкрилася спадщина за законом на належне йому на праві власності спадкове майно, в тому числі на ? частину квартири АДРЕСА_1, яка придбана під час шлюбу за спільні кошти спадкодавцем та відповідачкою ОСОБА_2 на її імя за договором купівлі-продажу.

Спадкоємцями першої черги за законом є він, відповідачка ОСОБА_2 та третя особа ОСОБА_4

29 жовтня 2013 року приватним нотаріусом Коростенського міського нотаріального округу Житомирської області Івчуком С.С. відкрита спадкова справа до майна померлого ОСОБА_5

14 серпня 2014 року він одержав свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/6 частину квартири АДРЕСА_2.

Однак, у видачі свідоцтва про право на спадщину в спірній квартирі йому відмовлено постановою приватного нотаріуса Коростенського міського нотаріального округу Житомирської області Івчука С.С. від 19 серпня 2014 року у звязку з тим, що не виділена (не визначена) частка померлого у спільному майні та у звязку з відсутністю у позивача правовстановлюючого документа на зазначену квартиру. Тому позивач звернувся в суд за захистом свого порушеного права.

У лютому 2015 року ОСОБА_2 предявила в суд зустрічний позов до ОСОБА_3, який уточнила в ході розгляду справи і в якому посилалася на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її чоловік ОСОБА_5, за час сумісного життя з яким вони придбали слідуюче нерухоме майно: квартиру АДРЕСА_3; квартиру АДРЕСА_4 придбали разом зі старшим сином ОСОБА_4 в рівних долях; квартиру АДРЕСА_2; квартиру АДРЕСА_1, частину коштів на придбання якої надав старший син ОСОБА_4

ОСОБА_3 мав прямий умисел для того, щоб спадкодавець не складав заповіту після своєї смерті, оскільки розраховував стати спадкоємцем не тільки на житло в м. Коростень, а й на житло в м. Ірпінь. Він усіляко підбурював, морально пригнічував, шантажував, чинив перешкоди для ненадання спадкодавцем ОСОБА_5 скласти заповіт, яким останній мав намір передати свою частину спірної квартири старшому сину ОСОБА_4

Кім того, позивач усіляко ухилявся від допомоги батькові, який мав похилий вік, постійно хворів та мав безпорадний стан.

Тому просила усунути ОСОБА_3 від права на спадкування за законом з підстав, передбачених ст. 1224 ЦК України, та визначити за нею право на спадщину за законом і визнати за нею право приватної власності на спірну квартиру.

Рішенням Ірпінського міського суду Київської області від 22 квітня 2015 року первісний позов задоволено, визначено за ОСОБА_5, померлим ІНФОРМАЦІЯ_1, ? частину із спільної сумісної власності в квартирі АДРЕСА_1 та визнано за ОСОБА_3 право власності на 1/6 частину зазначеної квартири в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_5, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1.

Зустрічний позов задоволено частково, визначено за ОСОБА_2 ? частину із спільної сумісної власності в квартирі АДРЕСА_1 та визнано за нею право власності на 1/2 частину зазначеної квартири. В іншій частині зустрічного позову відмовлено.

На зазначене рішення відповідачка ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, в якій просить його змінити, визнати за нею право власності на 4/6 частини спірної квартири, з яких ? частина визначена на праві спільної сумісної власності і 1/6 частина в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_5 Визнати за ОСОБА_3 та ОСОБА_4 право власності по 1/6 частині спірної квартири за кожним в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_5 В іншій частині рішення залишити без змін.

Посилається на неповне зясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи та порушення норм матеріального і процесуального права, яке полягає в тому, що суд не витребував у нотаріальній конторі спадкову справу, не встановив коло спадкоємців і не залучив третю особу ОСОБА_4 в якості співвідповідача.

Крім того, судом правильно встановлено, що до складу спадщини входить право на майно у спільному майні подружжя і визначено ? частину із спільної сумісної власності в спірній квартирі за померлим ОСОБА_5, але в подальшому суд неправильно визначив долі спадкоємців при розподілі спадкового майна, визначивши лише за ОСОБА_3 право власності на 1/6 частину в спірній квартирі.

Тобто, спадкове майно у вигляді ? частини спірної квартири повинно бути розподілено між спадкоємцями в рівних долях, кожному по 1/3 частині від спадкового майна.

Виходячи з наведеного, суд в оскаржуваному рішенні неправильно розподілив частки в спадковому майні між спадкоємцями, визнавши за позивачем ОСОБА_3 право власності на 1/6 частину спірної квартири, за відповідачкою ОСОБА_2 лише ? частину квартири, яка належить їй на праві спільної сумісної власності, не виділивши частку із спадкового майна. Отже, беручи до уваги ст. 1261 ЦК України та ті докази, які містяться в справі, суд першої інстанції повинен був ухвалити рішення, яким розділити спірну квартиру між спадкоємцями, тобто між сторонами та третьою особою, визнавши за ними право власності в порядку спадкування за законом по 1/6 частині спірної квартири за кожним після смерті ОСОБА_5 За ОСОБА_2 визнати право власності на 4/6 частини спірної квартири, з яких ? частина належить їй на праві спільної сумісної власності і 1/6 частина в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_5

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

За правилами ст. ст. 1216-1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до вимог ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Згідно ч. 1 ст. 1278 ЦК України частки кожного спадкоємця у спадщині є рівними, якщо спадкодавець у заповіті сам не розподілив спадщину між ними.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_5, після смерті якого відкрилася спадщина за законом на належне йому на праві власності спадкове майно, в тому числі на ? частину спірної квартири АДРЕСА_1, яка придбана за час шлюбу спадкодавцем ОСОБА_5 та відповідачкою ОСОБА_2 на імя останньої за договором купівлі-продажу від 26.07.2006 року.

Встановлено, що спадкоємцями першої черги за законом є дружина спадкодавця - відповідачка ОСОБА_2 та його сини - позивач ОСОБА_3 та третя особа ОСОБА_4, які прийняли спадщину відповідно до вимог ст. ст. 1261, 1268-1270 ЦК України, що убачається з матеріалів справи та пояснень сторін і третьої особи, які підтвердили в судовому засіданні факт прийняття всіма спадкоємцями спадщини після смерті ОСОБА_5

Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 14 серпня 2014 року позивачу ОСОБА_3 та посвідченого приватним нотаріусом Коростенського міського нотаріального округу Житомирської області Івчуком С.С., спадкоємцями зазначеного у цьому свідоцтві майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 є його дружина - ОСОБА_2 та його сини - ОСОБА_3 та ОСОБА_4 по 1/3 частці за кожним. Спадщина, на яку в указаній частці видано це свідоцтво, складається з ? частки квартири АДРЕСА_2, яка належала померлому на підставі договору купівлі-продажу від 16.08.2006 року.

З урахуванням наведеного, судом вірно встановлено, що оскільки спірна квартира АДРЕСА_1 придбана за час шлюбу спадкодавцем ОСОБА_5 та відповідачкою ОСОБА_2, то вона є обєктом права спільної сумісної власності подружжя і частки майна дружини та чоловіка є рівними по ? частці за кожним із подружжя відповідно до вимог ст. ст. 60, 61 70 СК України.

Тому, суд першої інстанції у мотивувальній частині рішення дійшов вірного висновку про те, що ? частина спірної квартири належала спадкодавцю на праві спільної сумісної власності подружжя, а інша ? її частина належала позивачці за зустрічним позовом ОСОБА_2 і на законних підставах визнав за останньою право власності на ? частину зазначеної квартири, яка є обєктом права спільної сумісної власності подружжя.

Також суд першої інстанції дійшов вірного висновку про визнання за позивачем за первісним позовом ОСОБА_3 права власності в порядку спадкування за законом на 1/6 частину спірної квартири після смерті його батька ОСОБА_5, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1.

Однак, у резолютивній частині оскаржуваного рішення суд першої інстанції дійшов безпідставного висновку про визначення за померлим ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 ? частини із спільної сумісної власності в спірній квартирі, оскільки згідно ч. 4 ст. 25 ЦК України здатність мати цивільні права припиняється у померлого в момент його смерті. Отже відсутні й підстави для визначення за померлим його частки в спірній квартирі.

Тому рішення суду першої інстанції в цій частині первісного позову підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні позову ОСОБА_3 про визначення за ОСОБА_5, померлим ІНФОРМАЦІЯ_1, ? частини із спільної сумісної власності в квартирі АДРЕСА_1.

Крім того, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов безпідставного висновку про відмову в зустрічному позові в частині визнання за ОСОБА_2 права власності в порядку спадкування за законом на 1/6 частину спірної квартири після смерті її чоловіка ОСОБА_5, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1, оскільки вона, як спадкоємець першої черги, має право на спадкування за законом на 1/6 частину спірної квартири відповідно до вимог ст. ст. 1261, 1278 ЦК України.

Тому рішення суду першої інстанції в частині відмови в зустрічному позові ОСОБА_2 про визнання права власності в порядку спадкування за законом підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про задоволення зустрічного позову в цій частині з вищенаведених підстав.

Відмовляючи в зустрічному позові в частині усунення позивача ОСОБА_3 від права на спадкування, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про те, що в судовому засіданні не знайшли свого беззаперечного підтвердження доводи позивачки про те, що її син ОСОБА_3 мав прямий умисел для того, щоб спадкодавець не складав заповіту після своєї смерті, оскільки розраховував стати спадкоємцем не тільки на житло в м. Коростень, а й на житло в м. Ірпінь. Він усіляко підбурював, морально пригнічував, шантажував, чинив перешкоди для ненадання спадкодавцем ОСОБА_5 скласти заповіт, яким останній мав намір передати свою частину спірної квартири старшому сину ОСОБА_4

Також в судовому засіданні судом не встановлено обставин того, що ОСОБА_5 перебував у безпорадному стані, а позивач усіляко ухилявся від надання допомоги спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані.

Тому рішення суду в частині відмови в зустрічному позові про усунення від права на спадкування ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права і не може бути скасовано з підстав, викладених в апеляційній скарзі.

Крім того, в апеляційній скарзі апелянт ОСОБА_2 визнає за позивачем ОСОБА_3 право на спадкування за законом після смерті його батька ОСОБА_5

Доводи апеляційної скарги про те, що суд не вирішив питання про визнання за третьою особою ОСОБА_4 права на спадкування за законом після смерті його батька ОСОБА_5 не заслуговують на увагу, оскільки відповідно до вимог ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, а таких позовних вимог ні сторонами ні третьою особою не заявлено.

Доводи апеляційної скарги про те, що суд не витребував спадкову справу та не залучив до участі в справі третю особу в якості співвідповідача, не заслуговують на увагу, оскільки сторони та третя особа не заперечують факт прийняття ними спадщини після смерті ОСОБА_5 Крім того, суд апеляційної інстанції розглядає справи за правилами, встановленими для розгляду справи судом першої інстанції, з винятками і доповненнями, встановленими Главою Апеляційне провадження, якою не передбачено залучення до участі в справі інших осіб в якості сторін чи третіх осіб.

Таким чином, доводи апеляційної скарги частково заслуговують на увагу, рішення суду першої інстанції в частині задоволення первісного позову про визначення за померлим ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 ? частини із спільної сумісної власності в спірній квартирі та в частині відмови в зустрічному позові про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом ухвалено з порушенням норм матеріального і процесуального права і підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення в цій частині позовних вимог з підстав, передбачених ст. 309 ЦПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 303, 307, 309, 313-314, 316, 317, 319 ЦПК України колегія суддів,-

вирішила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задоволити частково.

Рішення Ірпінського міського суду Київської області від 22 квітня 2015 року в частині задоволення позовних вимог про визначення частки померлого у спільному сумісному майні подружжя скасувати і в цій частині ухвалити нове рішення.

Відмовити у задоволенні позову ОСОБА_3 до ОСОБА_2, третя особа ОСОБА_4 про визначення частки померлого у спільному сумісному майні подружжя.

Рішення Ірпінського міського суду Київської області від 22 квітня 2015 року в частині відмови у позові ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа ОСОБА_4 про визнання права власності в порядку спадкування за законом і в цій частині ухвалити нове рішення.

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа ОСОБА_4 про визнання права власності в порядку спадкування за законом задоволити. Визнати за ОСОБА_2 право власності на 1/6 частину квартири АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_5, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1.

В решті рішення залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржено в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді