У х в а л а

іменем україни

15 жовтня 2015 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Мостової Г.І.,

суддів: Кузнєцова В.О.,

Наумчука М.І.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, за касаційною скаргою представника Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» - Шуліки Аліни Володимирівни - на рішення апеляційного суду Тернопільської області від 07 травня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У червні 2014 року Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (далі - ПАТ КБ «ПриватБанк») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 18 313 грн 39 коп.

На обґрунтування вимог банк посилався на те, що 20 червня 2007 року між Закритим акціонерним товариством комерційним банком «ПриватБанк», правонаступником якого є ПАТ КБ «ПриватБанк», та ОСОБА_2 укладено кредитний договір б/н, відповідно до умов якого остання отримала 20 червня 2007 року 10 000 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Однак відповідач належним чином не виконував зобов'язання за кредитним договором, у зв'язку з чим у нього утворилась заборгованість, яка станом на 30 квітня 2014 року становить 18 313 грн 39 коп., з яких: 7 021 грн 67 коп. - заборгованість за кредитом; 7 723 грн 86 коп. - заборгованість за відсотками за користування кредитом; 2 457 грн 70 коп. - заборгованість з комісії за користування кредитом; 250 грн - штраф (фіксована частина); 860 грн 16 коп. - штраф (процентна складова).

Посилаючись на вказані обставини, позивач просив позовні вимоги задовольнити.

Заперечуючи проти задоволення позову, відповідач просив застосувати до вимог позивача позовну давність.

Рішенням Гусятинського районного суду Тернопільської області від 10 лютого 2015 року позовні вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором від 20 червня 2007 року б/н у розмірі 6 935 грн 69 коп. В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Тернопільської області від 07 травня 2015 року рішення Гусятинського районного суду Тернопільської області від 10 лютого 2015 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким у задоволення позову ПАТ КБ «ПриватБанк» відмовлено.

У касаційній скарзі представник ПАТ КБ «ПриватБанк» - Шуліка А.В. - порушує питання про скасування рішення суду апеляційної інстанції із залишенням у силі рішення суду першої інстанції, мотивуючи свою вимогу порушенням судом норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановленні в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Судами встановлено, що 20 червня 2007 року ПАТ КБ «Приватбанк» надало ОСОБА_2 кредитну картку № НОМЕР_1 з кредитним лімітом в сумі 5 000 грн з базовою ставкою 3 % на місяць. Порядок погашення заборгованості - щомісячно, платежами в розмірі 7 % від суми заборгованості. Погашення кредитної заборгованості та строки сплати чергових платежів визначено місяцями.

Згідно із заявою, ОСОБА_2 ознайомлена та згідна з Умовами та правилами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою та Тарифами банку, які разом із заявою боржника складають між сторонами договір про надання банківських послуг (а. с. 9).

Згідно із розрахунком заборгованості за кредитом, станом на 30 квітня 2014 року ОСОБА_2 заборгувала 18 313 грн 39 коп., з яких 7 021 грн 67 коп. - заборгованість за кредитом; 7 723 грн 86 коп. - заборгованість за відсотками за користування кредитом; 2 457 грн 70 коп. - заборгованість з комісії за користування кредитом; 250 грн - штраф (фіксована частина); 860 грн 16 коп. - штраф (процентна складова) (а. с. 5-8).

ОСОБА_2 з 07 вересня 2007 року по 24 травня 2011 року користувалась кредитними коштами і оплачувала платежі в рахунок погашення кредиту. Згідно із виписки за рахунком боржника, наданої банком, останнє погашення заборгованості за кредитом ОСОБА_2 здійснено 24 травня 2011 року в сумі 950 грн (борг після перерахунку коштів становить 6 935 грн 69 коп.) Станом на 31 <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_2094/ed_2015_02_12/pravo1/T041618.html?pravo=1> травня 2011 р <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_2095/ed_2015_02_12/pravo1/T041618.html?pravo=1>оку у боржник <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_2098/ed_2015_02_12/pravo1/T041618.html?pravo=1>а виникла <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_2100/ed_2015_02_12/pravo1/T041618.html?pravo=1>прострочен <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_2105/ed_2015_02_12/pravo1/T041618.html?pravo=1>а заборгов <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_2107/ed_2015_02_12/pravo1/T041618.html?pravo=1>аність <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_2108/ed_2015_02_12/pravo1/T041618.html?pravo=1> сумі 6 945 грн 69 коп. (а. с. 111). <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_2110/ed_2015_02_12/pravo1/T041618.html?pravo=1> <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_2110/ed_2015_02_12/pravo1/T041618.html?pravo=1>

Відповідно до частини першої статті 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Згідно зі статтею 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Оскільки кредитний договір є двостороннім договором, то права й обов'язки виникають у кожного контрагента

Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 264 ЦК України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов'язку. Після переривання перебіг позовної давності починається заново.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (ч. 4 ст. 267 цього Кодексу).

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст. 257 ЦК України).

Для окремих видів вимог законом встановлена спеціальна позовна давність.

Згідно зі ст. 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок.

За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч. 1 ст. 261 ЦК України).

Початок перебігу строку давності збігається з моментом виникнення в зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому поряду через суд.

Таким чином, у разі неналежного виконання позичальником зобов'язання за кредитним договором, позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів та процентів за користування кредитом, повернення яких відповідно до умов договору визначено періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового платежу, а що до повернення кредиту в повному обсязі зі спливом останнього дні місяця дії картки (правовий висновок, викладений у постанові Верховного Суду України від 19 березня 2014 року у справі № 6-14цс14).

У справі, яка переглядається, суд апеляційної інстанції, встановивши, що останній платіж ОСОБА_2 здійснила 24 травня 2011 року, банк звернувся з позовом до суду 06 червня 2014 року, доказів, які б вказували про те, що відповідач отримала нову картку, матеріали справи не містять, строк дії попередньої картки закінчився, відповідно до наведених норм матеріального права дійшов правильних висновків про відмову у задоволенні позову у зв'язку із пропуском позивачем позовної давності, про застосування якої заявлено відповідачем.

Доводи касаційної скарги висновків суду апеляційної інстанції не спростовують та зводяться до переоцінки доказів, що не відповідає вимогам ст. 335 ЦПК України <nau://ukr/1618-15|st335>, оскільки суд касаційної інстанції позбавлений можливості встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України <nau://ukr/1618-15|st332> суд касаційної інстанції при попередньому розгляді справи відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Керуючись ст. 332 ЦПК України <nau://ukr/1618-15|st332>, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу представника Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» - Шуліки Аліни Володимирівни -відхилити.

Рішення апеляційного суду Тернопільської області від 07 травня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий Г.І. Мостова

Судді: В.О. Кузнєцов

М.І. Наумчук