Апеляційний суд Житомирської області
Справа №278/1771/15-ц Головуючий у 1-й інст. Грубіян Є.О.
Категорія 2 Доповідач Широкова Л. В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 листопада 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Житомирської області в складі:

головуючого судді Широкової Л.В.,

суддів Борисюка Р.М., Галацевич О.М.,

при секретарі судового

засідання Мишаковській В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Житомирі цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 на ухвалу Житомирського районного суду Житомирської області від 14 серпня 2015 року

за заявою ОСОБА_2 про вжиття заходів забезпечення позову

по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до Тетерівської сільської ради Житомирського району Житомирської області, ОСОБА_4, третя особа - Управління Держземагенства у Житомирському районі Житомирської області про визнання незаконним та скасування рішення, скасування державного акта на право власності,-

в с т а н о в и л а :

ОСОБА_2 звернувся до суду із заявою про накладення арешту на земельну ділянку, площею 0,2820 га, яка знаходиться у с. Тетерівка Житомирського району Житомирської області та належить ОСОБА_4 на праві власності.

Ухвалою Житомирського районного суду Житомирської області від 14 серпня 2015 року в задоволенні заяви відмовлено.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_2 - ОСОБА_3 просить скасувати оскаржувану ухвалу посилаючись на те, що суд підійшов до розгляду заяви упереджено та однобічно. Вказує, що не застосування заходів забезпечення позову може у майбутньому утруднити процедуру виконання судового рішення.

У своїх доводах посилається на норми ЦПК України, постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» та Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційна скарга підлягає відхиленню з таких підстав.

Відмовляючи у задоволенні заяви позивача про накладення арешту на спірну земельну ділянку суд першої інстанції виходив з її необґрунтованості.

Судова колегія погоджується з таким висновком суду, вважає, що він відповідає обставинам справи та положенням ст. 151 ЦПК України.

Статтею 151 ЦПК України визначені підстави для забезпечення позову. Так, суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити, передбачені цим Кодексом, заходи забезпечення позову. Дане забезпечення допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Таким чином, забезпечення позову - це цивільно-процесуальний захід, який вживає суд та при цьому направлений на охорону матеріально-правових інтересів позивача, гарантує реальне виконання судового рішення.

Пунктом 4 постанови Пленуму Верховного Суду України Пленум Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» роз'яснено, що суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Судом встановлено, що між сторонами по справі існує спір щодо законності рішення Тетерівської селищної ради 4 скликання за № 37 від 21 березня 2006 року у частині безоплатної передачі земельної ділянки, площею 0,2820 га ОСОБА_4

Відмовляючи ОСОБА_2 у задоволенні заяви суд першої інстанції виходив з того, що останній не навів суду жодних достатніх доказів які б вказували на необхідність застосування таких заходів забезпечення позову та не довів факту існування реальної загрози невиконання чи утруднення виконання у подальшому можливого рішення суду про задоволення позову. Такий висновок суду є обґрунтованим та таким, що відповідає вимогам ч. 1 ст. 60 ЦПК України згідно якої кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу.

Також суд правильно вважав, що існує факт зловживання позивачем його процесуальними правами при судовому розгляді, посилаючись на те, що позовна заява останнього була двічі залишена судом без розгляду по п. 3 ч. 1 ст. 207 ЦПК України.

Вказана обставина була досліджена судом апеляційної інстанції, шляхом огляду цивільної справи № 278/5131/14-ц за аналогічним позовом ОСОБА_2

Доводи апеляційної скарги про однобічний розгляд справи є необґрунтованими. За таких обставин, колегія суддів погоджується із висновками суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення заяви про забезпечення позову та залишає ухвалу суду без змін.

Керуючись ст. ст. 209, 303, 304, 307, 313-315 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 відхилити.

Ухвалу Житомирського районного суду Житомирської області від 14 серпня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий: Судді: