Провадження № 2/641/2479/2015 Справа № 641/9106/15-ц
26 листопада 2015 року Комінтернівський районний суд міста Харкова у складі:
головуючого- судді- Григорєва Б.П.
при секретарі - Вакуленко Л.І.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, -
Позивач звернувся до суду з позовом про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням квартири АДРЕСА_1.
В обґрунтування позову позивач зазначила, що на підставі договору купівлі-продажу їй та відповідачу належало по ? частини квартири АДРЕСА_1 На підставі договору дарування від 02.03.2004 року ОСОБА_3 подарував їй свою частку в квартирі та на теперішній час вона є власником зазначеної квартири. 29.02.2008 року шлюб між нею та ОСОБА_3 було розірвано, після чого відповідач зібрав свої речі та пішов, але залишився зареєстрованим у квартирі. Вісім років відповідач не проживає в квартирі, комунальні послуги не сплачує, з заявами про збереження за ним житла не звертався. Реєстрація відповідача у квартирі створює перешкоди у здійсненні права на користування та розпорядження своїм майном. Просить усунути перешкоди у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, визнати ОСОБА_3 таким, що втратив право користування жилим приміщенням.
Представник позивача в судове засідання не з'явилась, надала письмову заяву с проханням розглядати справу за її відсутності, підтримала заявлені позовні вимоги, просила позов задовольнити.
Відповідач в судове засідання не з"явився, про дату та час розгляду справи повідомлявся належним чином, причину неявки суду не повідомив.
Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.
Суд дослідивши матеріали справи приходить до наступного.
Відповідно до договору купівлі-продажу від 26.02.1998 року ОСОБА_4 та ОСОБА_2 придбали у власність квартиру за адресою: АДРЕСА_1.
Відповідно до договору дарування квартири від 02.03.2004 року, посвідченого приватним нотаріусом ХМНО Дорогій В.А., реєстровий номер № 2-197, ОСОБА_3 подарував ОСОБА_2 ? частину квартири за адресою: АДРЕСА_1.
Згідно відповіді КП «Жилкомсервіс» зазначено, що адресою: АДРЕСА_1 зареєстровані: ОСОБА_3, ОСОБА_2, ОСОБА_6, також зазначено, що ОСОБА_3 з будь-якими скаргами відносно збереження за ним права користування житловим приміщенням не звертався.
Висновком Комінтернівського РВ ХМУ ГУМВСУ в Харківській області від 05.07.2015 року встановлено, що ОСОБА_2 близько восьми років не мешкає за адресою: АДРЕСА_1, встановити його місцезнаходження не вдалося можливим.
Судом достовірно встановлено, що ОСОБА_3 протягом тривалого часу в квартирі АДРЕСА_1 не проживає, оплату за комунальні послуги не здійснює, майна, що належить відповідачу в квартирі немає. Окрім того відповідач не приймає жодних засобів щодо збереження за ним права користування житловою площею в спірній квартирі.
Відповідно до статті 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд, має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.
Відповідно до статті 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
Таким чином, враховуючи ті обставини, що відповідач в спірному жилому приміщенні відсутній без поважних причин понад шість місяців, оплату за житло не здійснює та, відповідно до ст. 71 Житлового Кодексу України суд вважає, що є підстави для визнання її такою, що втратила право користування спірною жилою площею.
Відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону України " Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання" зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.
Згідно зі ст. 11 Закону України " Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання" реєстрація місця проживання та місця перебування осіб здійснюється органом реєстрації. Центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері реєстрації фізичних осіб, затверджує відповідно до закону порядок реєстрації місця проживання та місця перебування осіб в Україні, зразки документів, необхідних для реєстрації і зняття з реєстрації місця проживання та місця перебування.
При таких обставинах суд вважає, що позовні вимоги щодо визнання ОСОБА_3 таким, що втратив право користування жилим приміщенням заявлені обґрунтовано, знайшли підтвердження в судовому засіданні і підлягають задоволенню.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.10,11, 209, 212, 214-215, 224-226 ЦПК України, ст.71,72 ЖК України, 319,391 ЦК України, суд-
Позовні вимоги ОСОБА_2 - задовольнити.
Усунути перешкоди в користуванні ОСОБА_2 власністю, визнавши ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 таким, що втратив право користування квартирою АДРЕСА_1
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Рішення може бути оскаржене позивачами в апеляційному порядку до Апеляційного суду Харківської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10- денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги або в порядку ч.1 ст. 294 ЦПК України.

Суддя: Б. П. Григор'єв