Києво-Святошинський районний суд Київської області
Справа № 369/962/15-ц
20.03.2015 року Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі:
головуючого судді Дубас Т.В.
при секретарі Дідур М.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» до ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет іпотеки, -
Позивач Публічне акціонерне товариство «Банк «Фінанси та Кредит» звернулось до Києво-Святошинського районного суду Київської області в порядку цивільного судочинства з позовом до ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет іпотеки.
Свої позовні вимоги позивач обґрунтовував тим, що 03 жовтня 2006 року між ТОВ «Банк «Фінанси та Кредит», правонаступником якого є АТ «Банк «Фінанси та Кредит» та ОСОБА_2 був укладений кредитний договір № 41-06-Ид/02, відповідно до якого позичальнику було надано кредитні ресурси на загальну суму 1 080 000,00 дол. США зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 12,0 % річних.
Відповідно до п. 3.2. Кредитного договору, позичальник зобовязується повністю повернути кредитні ресурси, отримані за цим договором, до 02 жовтня 2026 року. Позичальник зобовязується щомісяця, в термін по «26» по останнє число (включно) кожного місяця, здійснювати погашення заборгованості по кредитних ресурсах у складі щомісячного Ануїтетного платежу, розмір якого за цим Договором становить 12 040,38 дол. США. У складі Ануїтетного платежу також сплачуються проценти за користування кредитними ресурсами.
Відповідно до п. 4.3. кредитного договору, позичальник сплачує проценти щомісяця, в термін з «26» по останнє число (включно) кожного місяця, у складі щомісячного Ануїтетного платежу, розмір якого встановлений п. 3.2. цього договору.
Відповідно до п. 6.1. кредитного договору, за прострочення повернення кредитних ресурсів та/або сплати процентів, позичальник сплачує банку пеню з розрахунку 1 % від простроченої суми за кожний день прострочення. Зазначена пеня сплачується у випадку порушення позичальником строків платежів, передбачених п. 3.2., 3.4., 4.3., 4.4., 4.6., цього договору, а також будь-яких інших строків платежів, передбачених Договором. Сплата пені не звільняє позичальника від зобовязання сплатити проценти за весь час фактичного користування кредитними ресурсами.
Крім того, в забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором 03 жовтня 2006 року між ОСОБА_2 та банком було укладено Договір іпотеки б/н, відповідно до якого Іпотекодавець в забезпечення виконання зобовязань надав нерухоме майно, а саме: домоволодіння, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1. Предмет іпотеки належить іпотекодавцю на підставі Договору купівлі-продажу домоволодіння, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Щербою Л.О. «03» жовтня 2006 року за реєстровим № 3232, зареєстрованого в Державному реєстрі правочинів «03»жовтня 2006 року за реєстраційний № 1613294.
Відповідно до п. 8.4.3. іпотечного договору іпотеко держатель має право звернути стягнення на предмет іпотеки відповідно до чинного законодавства України у разі, коли момент настання терміну виконання Іпотекодавцем зобовязань, забезпечених іпотекою цим договором, вони не будуть виконані.
Відповідно до п. 8.4.15. Іпотечного договору іпотекодавець має право обирати порядок звернення на предмет іпотеки.
Відповідно до п. 5 іпотечного договору узгоджена сторонами вартість предмету іпотеки, враховуючи оцінку, викладену у Звіті про оцінку майна ПП «ОЛІМП» від 27.09.2006 року, становить 6 118 075,00 грн.
Крім того, в забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором 03 жовтня 2006 року між ОСОБА_2 та банком було укладено Договір іпотеки б/н, відповідно до якого Іпотекодавець в забезпечення виконання зобовязань надав нерухоме майно, а саме: земельну ділянку площею 0,117 га, що знаходиться по АДРЕСА_2. Зазначена земельна ділянка придбана іпотекодавцем на підставі Договору купівлі-продажу земельної ділянки, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Щербою Л.О. 03.10.2006 року за реєстровим № 3233, та зареєстрованого у Державному реєстрі правочинів «03» жовтня 2006 року за реєстровим № 1613356, № витягу 2970288.
Відповідно до п. 9.4.3. іпотечного договору іпотекодержатель має право звернути стягнення на предмет іпотеки відповідно до чинного законодавства України у разі, коли в момент настання терміну виконання Іпотекодавцем зобовязань, забезпечених іпотекою за цим договором, вони не будуть виконані.
Відповідно до п. 9.4.15. іпотечного договору іпотекодавець має право обирати порядок звернення на предмет іпотеки.
Відповідно до п. 5 іпотечного договору сторони домовились, що узгоджена сторонами вартість предмету іпотеки відповідає експертній грошовій оцінці, зазначеній в пункті 4 цього договору, та становить 295 425,00 грн.
Позичальник не виконав належним чином договірні зобовязання щодо щомісячного погашення заборгованості та повернення кредитних ресурсів обумовлені кредитним договором строки, що суперечить приписам ст.ст. 526, 530 ЦК України, зобовязання мають виконуватись належним чином відповідно до умов договору, вимог цього кодексу та інших актів цивільного законодавства у встановлений строк та відповідно до ст. 610 ЦК України, є порушенням зобовязання.
Тому позивач, з врахуванням збільшених позовних вимог, просив звернути стягнення на нерухоме майно на користь АТ «Банк Фінанси та Кредит» на предмет іпотеки: домоволодіння, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, що складається з одного жилого будинку, загальною площею 798,8 кв.м., житловою площею 340,5 кв.м., з надвірними будівлями та спорудами (№1 літ А жилий будинок, № 2 літ Б басейн, № 3 1-4 огорожа, № 4-5 свердловина); земельну ділянку площею 0,117 га, що знаходиться по АДРЕСА_2, кадастровий номер НОМЕР_2, цільове призначення земельної ділянки: для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд, шляхом визнання права власності на вищевказане нерухоме майно за АТ «Банк «Фінанси та Кредит» за вартістю, визначеною на момент такого набуття на підставі оцінки предметів іпотеки субєктом оціночної діяльності, в рахунок погашення кредитної заборгованості ОСОБА_2 перед АТ «Банк Фінанси та Кредит» по кредитному договору № 41-06-Ид/02 від 03.10.2006 року в розмірі 25 890 261,65 грн.
Передати домоволодіння, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, що складається з одного жилого будинку, загальною площею 798,8 кв.м., житловою площею 340,5 кв.м., з надвірними будівлями та спорудами (№1 літ А жилий будинок, № 2 літ Б басейн, № 3 1-4 огорожа, № 4-5 свердловина); земельну ділянку площею 0,117 га, що знаходиться по АДРЕСА_2, кадастровий номер НОМЕР_2 в управління АТ «Банк Фінанси та Кредит».
Визнати ОСОБА_5 такою, що втратила право на користування домоволодінням, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, що складається з одного жилого будинку, загальною площею 798,8 кв.м., житловою площею 340,5 кв.м., з надвірними будівлями та спорудами (№1 літ А жилий будинок, № 2 літ Б басейн, № 3 1-4 огорожа, № 4-5 свердловина) та земельною ділянкою площею 0,117 га, що знаходиться по АДРЕСА_2, кадастровий номер НОМЕР_2.
ОСОБА_2 звільнити приміщення домоволодіння що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, що складається з одного жилого будинку, загальною площею 798,8 кв.м., житловою площею 340,5 кв.м., з надвірними будівлями та спорудами (№1 літ А жилий будинок, № 2 літ Б басейн, № 3 1-4 огорожа, № 4-5 свердловина).
Стягнути з ОСОБА_2 на користь АТ «Банк Фінанси та Кредит» суму судових витрат понесених позивачем за подання позовної заяви у розмірі 3 654,00 грн.
Представник позивача направив до суду заяву в якій просив розгляд справи провести у його відсутності, позовні вимоги підтримав та просив позов задоволити, проти ухвалення по справі заочного рішення не заперечував.
Відповідач в судове засідання не зявилась, про день час та місце розгляду справи була повідомлені належним чином. Причин неявки суду не повідомлено.
За письмовою згодою представника позивача суд ухвалив провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.
Суд, перевіривши матеріали справи, та зібранні в ній докази, знаходить, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення виходячи за наступного.
Згідно ч.1 ст.1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.
За правилами ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.
Згідно ст. 572 ЦК України в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов'язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави).
Відповідно до ч. 1 ст. 575 ЦК України іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи.
Згідно ст. 12 Закону України «Про іпотеку» у разі порушення іпотекодавцем обов'язків, встановлених іпотечним договором, іпотекодержатель має право вимагати дострокового виконання основного зобов'язання, а в разі його невиконання - звернути стягнення на предмет іпотеки.
Стаття 33 даного Закону визначає що у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 цього Закону.
Згідно ч. 4 ст. 3 Закону України «Про іпотеку» іпотекою може бути забезпечене виконання дійсного зобов'язання або задоволення вимоги, яка може виникнути в майбутньому на підставі договору, що набрав чинності.
Відповідно до ч. 4 ст. 13 Закону України «Про іпотеку» у разі звернення стягнення на предмет іпотеки попереднім іпотекодержателем наступний іпотекодержатель також має право звернути стягнення на предмет іпотеки, навіть якщо строк виконання основного зобов'язання перед наступним іпотекодержателем не настав.
Відповідно до ст. 37 Закону України «Про іпотеку» Іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. Правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, яке є предметом іпотеки, є договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками та передбачає передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов'язання.
Рішення про реєстрацію права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, що є предметом іпотеки, може бути оскаржено іпотекодавцем у суді.

Іпотекодержатель набуває предмет іпотеки у власність за вартістю, визначеною на момент такого набуття на підставі оцінки предмета іпотеки суб'єктом оціночної діяльності. У разі набуття права власності на предмет іпотеки іпотекодержатель зобов'язаний відшкодувати іпотекодавцю перевищення 90 відсотків вартості предмета іпотеки над розміром забезпечених іпотекою вимог іпотекодержателя.

Як встановлено в судовому засіданні, 03 жовтня 2006 року між ТОВ «Банк «Фінанси та Кредит», правонаступником якого є АТ «Банк «Фінанси та Кредит» та ОСОБА_2 був укладений кредитний договір № 41-06-Ид/02, відповідно до якого позичальнику було надано кредитні ресурси на загальну суму 1 080 000,00 дол. США зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 12,0 % річних.

Відповідно до п. 3.2. Кредитного договору, позичальник зобовязується повністю повернути кредитні ресурси, отримані за цим договором, до 02 жовтня 2026 року. Позичальник зобовязується щомісяця, в термін по «26» по останнє число (включно) кожного місяця, здійснювати погашення заборгованості по кредитних ресурсах у складі щомісячного Ануїтетного платежу, розмір якого за цим Договором становить 12 040,38 дол. США. У складі Ануїтетного платежу також сплачуються проценти за користування кредитними ресурсами.

Відповідно до п. 4.3. кредитного договору, позичальник сплачує проценти щомісяця, в термін з «26» по останнє число (включно) кожного місяця, у складі щомісячного Ануїтетного платежу, розмір якого встановлений п. 3.2. цього договору.

Відповідно до п. 6.1. кредитного договору, за прострочення повернення кредитних ресурсів та/або сплати процентів, позичальник сплачує банку пеню з розрахунку 1 % від простроченої суми за кожний день прострочення. Зазначена пеня сплачується у випадку порушення позичальником строків платежів, передбачених п. 3.2., 3.4., 4.3., 4.4., 4.6., цього договору, а також будь-яких інших строків платежів, передбачених Договором. Сплата пені не звільняє позичальника від зобовязання сплатити проценти за весь час фактичного користування кредитними ресурсами.

Крім того, в забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором 03 жовтня 2006 року між ОСОБА_2 та банком було укладено Договір іпотеки б/н, відповідно до якого Іпотекодавець в забезпечення виконання зобовязань надав нерухоме майно, а саме: домоволодіння, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1. Предмет іпотеки належить іпотекодавцю на підставі Договору купівлі-продажу домоволодіння, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Щербою Л.О. «03» жовтня 2006 року за реєстровим № 3232, зареєстрованого в Державному реєстрі правочинів «03»жовтня 2006 року за реєстраційний № 1613294.

Відповідно до п. 8.4.3. іпотечного договору іпотеко держатель має право звернути стягнення на предмет іпотеки відповідно до чинного законодавства України у разі, коли момент настання терміну виконання Іпотекодавцем зобовязань, забезпечених іпотекою цим договором, вони не будуть виконані.

Відповідно до п. 8.4.15. Іпотечного договору іпотекодавець має право обирати порядок звернення на предмет іпотеки.

Відповідно до п. 5 іпотечного договору узгоджена сторонами вартість предмету іпотеки, враховуючи оцінку, викладену у Звіті про оцінку майна ПП «ОЛІМП» від 27.09.2006 року, становить 6 118 075,00 грн.

Крім того, в забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором 03 жовтня 2006 року між ОСОБА_2 та банком було укладено Договір іпотеки б/н, відповідно до якого Іпотекодавець в забезпечення виконання зобовязань надав нерухоме майно, а саме: земельну ділянку площею 0,117 га, що знаходиться по АДРЕСА_2. Зазначена земельна ділянка придбана іпотекодавцем на підставі Договору купівлі-продажу земельної ділянки, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Щербою Л.О. 03.10.2006 року за реєстровим № 3233, та зареєстрованого у Державному реєстрі правочинів «03» жовтня 2006 року за реєстровим № 1613356, № витягу 2970288.

Відповідно до п. 9.4.3. іпотечного договору іпотекодержатель має право звернути стягнення на предмет іпотеки відповідно до чинного законодавства України у разі, коли в момент настання терміну виконання Іпотекодавцем зобовязань, забезпечених іпотекою за цим договором, вони не будуть виконані.

Відповідно до п. 9.4.15. іпотечного договору іпотекодавець має право обирати порядок звернення на предмет іпотеки.

Відповідно до п. 5 іпотечного договору сторони домовились, що узгоджена сторонами вартість предмету іпотеки відповідає експертній грошовій оцінці, зазначеній в пункті 4 цього договору, та становить 295 425,00 грн.

Відповідно до ч. 42 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 № 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» резолютивна частини рішення суду в разі задоволення позову про звернення стягнення на предмет іпотеки має відповідати вимогам як статті 39 Закону України "Про іпотеку", так і положенням пункту 4 частини першої статті 215 ЦПК. Зокрема, у ньому в обов'язковому порядку має зазначатись: загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки; спосіб реалізації предмета іпотеки - шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу шляхом надання права іпотекодержателю на продаж предмета іпотеки; початкова ціна предмета іпотеки для його подальшої реалізації (при цьому суд може зазначити, що початкова ціна встановлюється на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності/незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій).

Згідно розрахунку наданого позивачем станом на 08.08.2014 року за відповідачем існує заборгованість згідно умов кредитного договору № 41-06-Ид/02 від 03.10.2006 року, яка складається з: суми строкової заборгованості по основному боргу кредиту 12 252 179,79 грн.; суми простроченої заборгованості по основному боргу кредиту 1 317 023,32 грн.; сума строкової заборгованості по відсоткам 63 322,95 грн.; сума простроченої заборгованості по відсоткам 12 527 723,09 грн.; сума строкової заборгованості по щомісячній комісії 10 362,60 грн.; сума простроченої заборгованості по щомісячній комісії 849 895,80 грн.; пеня за прострочення заборгованості по основному боргу кредиту, відсоткам та комісії 38 833 571,26 грн.

Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що відповідачем ОСОБА_2 були порушені вимоги кредитного договору, що спричинило порушення прав позивача які були забезпечені Іпотечними договорами, і які підлягають захисту шляхом звернення на предмет іпотеки шляхом визнання права власності на домоволодіння та земельну ділянку за позивачем.

У вимогах позивача щодо передання предметів іпотеки в управління позивача, визнання відповідача такою, що втратила право користування домоволодіння, та зобовязання відповідача звільнити приміщення домоволодіння, суд відмовляє, оскільки вважає дані вимоги передчасними та такими що не ґрунтуються на даному етапі на вимогах цивільного законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 та ст. 60 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданих відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Таким чином, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об'єктивно наявні у справі докази, оцінив їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв'язок у сукупності, з'ясувавши усі обставини справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, з урахуванням того, що відповідно до ст.1 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичної особи, суд дійшов висновку про необхідність часткового задоволення позову.

В силу ст. 88 ЦПК України судові витрати, суд покладає на відповідача.

Відповідно до ст.ст. 15, 16, 525, 526, 530, 549, 572, 575, 589, 625, 1050, 1054 ЦК України, Закону України «Про Іпотеку», постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 № 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» та керуючись ст.ст. 3, 10, 60, 88, 209, 212-215, 218, 224-226 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

Звернути стягнення на нерухоме майно на користь АТ «Банк Фінанси та Кредит» на предмет іпотеки: домоволодіння, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, що складається з одного жилого будинку, загальною площею 798,8 кв.м., житловою площею 340,5 кв.м., з надвірними будівлями та спорудами (№1 літ А жилий будинок, № 2 літ Б басейн, № 3 1-4 огорожа, № 4-5 свердловина) та земельну ділянку площею 0,117 га, що знаходиться по АДРЕСА_2, кадастровий номер НОМЕР_2, цільове призначення земельної ділянки: для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд, що належать на праві власності ОСОБА_2 (ІПН: НОМЕР_1), шляхом визнання права власності на вищевказане нерухоме майно за АТ «Банк «Фінанси та Кредит» за вартістю, визначеною на момент такого набуття на підставі оцінки предметів іпотеки субєктом оціночної діяльності, в рахунок погашення кредитної заборгованості ОСОБА_2 перед АТ «Банк Фінанси та Кредит» по кредитному договору № 41-06-Ид/02 від 03.10.2006 року в розмірі 25 890 261,65 грн.

Стягнути із ОСОБА_2 (ІПН: НОМЕР_1) на користь Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» судовий збір в розмірі 3 654,00 грн. (три тисячі шістсот пятдесят чотири гривні).

В решті позову відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача. Заява про перегляд заочного рішення подається протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Київської області протягом десяти днів з дня його оголошення .

Суддя: Дубас Т.В.