Справа № 761/7336/15-ц
Провадження № 4-с/761/266/2015
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 жовтня 2015 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі:

головуючого - судді: Волошина В.О.

при секретарі: Анісковець Г.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві скаргу Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» на дії старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління у м. Києві Бялого Максима Глібовича, заінтересована особа: ОСОБА_2, про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії,-

в с т а н о в и в :

В серпні 2015р. заявник ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва із скаргою на дії старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління ДВС ГТУ у м. Києві Бялого М.Г. (далі по тексту - державний виконавець), в якій просив суд: визнати дії державного виконавця щодо винесення постанови про відкриття виконавчого провадження №48232961 від 29 липня 2015р. протиправними; зобов'язати начальника Відділу примусового виконання рішень Управління ДВС ГТУ юстиції у м. Києві скасувати постанову державного виконавця про відкриття виконавчого провадження № 48232961 від 29 липня 2015р.

Свої вимоги скаржник обґрунтовував тим, що 17 липня 2015р. Шевченківським районним судом м. Києва по справі 761/7336/15-ц виданий виконавчий лист про стягнення з ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» на користь ОСОБА_2 суми боргу у розмірі 11073,14 дол. США.

29 липня 2015р. державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження на виконання вищевказаного виконавчого листа. Однак, у вказаній постанові державний виконавець зазначив, що боржником є ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» (), при цьому відповідно до витягу з ЄДР юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців від 15 червня 2015р. ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» має , а тому, на думку сторони заявника, зазначена постанова державного виконавця про відкриття виконавчого провадження підлягає скасуванню.

Сторона заявника, державний виконавець та заінтересована особа в судове засідання не з'явились, своїх уповноважених представників не направили, про день та час розгляду скарги повідомлялись у встановленому законом порядку, при цьому до судового засідання заінтересована особа подала на адресу суду клопотання про розгляд даної скарги за його відсутності, дану скаргу просила залишити без задоволення з підстав того, що ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 02 жовтня 2015р. було виправлено помилку у зазначеному вище виконавчому листі щодо коду ЄДРПОУ боржника.

Враховуючи швидкоплинність процесу із розгляду даної категорії справ, а також положення ст. 386 ЦПК України, суд вважає за можливе провести розгляд даної скарги за відсутності нез'явившихся осіб.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що подана скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

У відповідності з ч. 1 ст. 17 Закону України «Про виконавче провадження» примусове виконання рішень державною виконавчою службою здійснюється на підставі виконавчих документів, визначених цим Законом.

Пунктом 1) ч. 2 цієї статті передбачено, що відповідно до цього Закону державною виконавчою службою підлягають виконанню виконавчі листи, що видаються судами, і накази господарських судів, у тому числі на підставі рішень третейського суду та рішень Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті Морської арбітражної комісії при Торгово-промисловій палаті.

Як вбачається з матеріалів справи і це встановлено судом, що на виконанні у Відділі примусового виконання рішень Управління ДВС ГТУЮ у м. Києві перебуває виконавче провадження № 48232961, відкрите на підставі виконавчого документа Шевченківського районного суду м. Києва від 17 липня 2015р. по справі № 761/7336/15-ц про стягнення з ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» на користь ОСОБА_2 суми боргу у розмірі 11073,14 дол. США.

Згідно змісту оскаржуваної постанови боржником є ПАТ «Банк «Фінанси та кредит» (, місцезнаходження: м. Київ, вул. Артема, 60) (а.с. 4).

Звертаючись до суду із даною скаргою, сторона заявника наголошувала, що державним виконавцем було винесену зазначену постанову з грубим порушенням норм Закону України «Про виконавче провадження», а саме невірно зазначено код ЄДРПОУ ПАТ «Банк «Фінанси та кредит».

Як вбачається з копії витягу з ЄДР юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців від 15 червня 2015р., ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» має (а.с.12).

Згідно з п.3) ч. 1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» у виконавчому документі серед іншого зазначаються: ідентифікаційний код суб'єкта господарської діяльності стягувача та боржника за наявності (для юридичних осіб), індивідуальний ідентифікаційний номер стягувача та боржника за наявності (для фізичних осіб - платників податків).

Відповідно до п. 6) ч. 1 ст. 26 цього ж Закону встановлено, що у разі невідповідності змісту виконавчого листа вимогам статті 18 державний виконавець відмовляє у відкритті виконавчого провадження.

Разом з тим, відповідно до п.3) ч.3 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець при здійсненні виконавчого провадження має право з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від органів, установ, організацій, посадових осіб, сторін та учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, у тому числі й конфіденційну.

Відповідно до ч. 1 ст. 25 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов'язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред'явлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, і пред'явлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби.

Як вбачається з матеріалів справи та це встановлено судом, у постанові державного виконавця про відкриття провадження від 29 липня 2015р. дійсно не вірно вказано код ЄДРПОУ боржника «25745867», замість правильного - «09807856». При цьому, дана помилка була допущена не державним виконавцем при винесенні постанови про відкриття, а при видачі Шевченківським районним судом м. Києва 17 липня 2015р. виконавчого листа по справі №761/7336/15-ц.

Враховуючи вищевикладене, у державного виконавця були відсутні правові підстави для відмови у відкритті виконавчого провадження, так як у даному виконавчому листі був зазначений ідентифікаційний код суб'єкта господарської діяльності боржника, відповідно до вимог п. 3) ч. 1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження». Водночас, державний виконавець при реалізації наданих йому повноважень на примусове виконання рішення суду, наділений повноваженнями витребувати необхідну для проведення виконавчих дій інформацію, зокрема, щодо правильного коду ЄДРПОУ юридичної особи-боржника.

Крім того, згідно вимог ст.369 ЦПК України суд, який видав виконавчий лист, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню, та стягнути на користь боржника безпідставно одержане стягувачем за виконавчим листом.

Так, ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 02 жовтня 2015р. виправлено описку, допущену у виконавчому листі, виданому 17 липня 2015р. Шевченківським районним судом м. Києва на виконання заочного рішення Шевченківського районного суду м. Києва по цивільній справі № 761/7336/15-ц, провадження №2/761/4167/2015 за позовом ОСОБА_2 до ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» про стягнення коштів, а саме в графі «ідентифікаційний код суб'єкта господарської діяльності (для юридичних осіб)» замість «25745867» зазначено «09807856».

Відповідно до ч.1 ст. 383 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

У відповідності з ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч. 1 ст. 57 ЦПК України).

Частиною 2 ст. 59 ЦПК України передбачено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

За змістом ч. 4 ст. 60 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно п. 2) ч. 2 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення, у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом.

Згідно ч. 2 ст. 387 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи.

Враховуючи вищевикладене, суд не вбачає неправомірності дій або бездіяльності державного виконавця при винесенні постанови про відкриття виконавчого провадження №48232961 від 29 липня 2015р., якими були б порушені права чи свободи заявника, а тому приходить до висновку про необґрунтованість даної скарги та необхідності залишення її без задоволення.

Керуючись ст. 11, 12, 18, 25, 26 Закону України «Про виконавче провадження», ст.ст. 57, 59, 60, 369, 383-387 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в:

Скаргу Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» на дії старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління у м. Києві Бялого Максима Глібовича, заінтересована особа: ОСОБА_2, про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії - залишити без задоволення.

Ухвалу суду може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва через Шевченківський районний суд м. Києва шляхом подання апеляційної скарги, протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення зазначених вище строків, або після перегляду ухвали в апеляційному порядку, якщо її не скасовано.

Суддя: