22-ц/775/518/2015(м)
Головуючий у 1-й інстанції Шиян В.В.
Доповідач Пономарьова О.М.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 червня 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Донецької області в складі:

головуючого судді Пономарьової О.М.,

суддів Лоленко А.В., Супрун М.Ю.,

при секретарі Стрижак О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Маріуполі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 акціонерного товариства Комерційного банку «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, за

апеляційною скаргою позивача ОСОБА_1 акціонерного товариства Комерційного банку «ПРИВАТБАНК» на заочне рішення Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 2 квітня 2015 року, -

в с т а н о в и л а:

13 січня 2015 року Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» (далі ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК») звернулося до суду з вказаним позовом та зазначало, що 11 січня 2007 року між Закритим акціонерним товариством Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» та ОСОБА_2 укладений кредитний договір MRXRFB03000282, відповідно до якого останній отримав кредит у розмірі 1 748,00 гривень зі сплатою за користування кредитом 5,04% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами надання кредиту фізичним особам «Розстрочка» складає між ним і Банком договір, про що свідчить підпис відповідача у заяві. Відповідно до умов договору погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати, позичальник повинен надати Банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати згідно з умовами. Однак відповідач вказаних умов договору не виконав, у зв'язку із чим станом на 03 грудня 2014 року заборгував позивачу суму в розмірі 44 625,96 гривень, яка складається з заборгованості за процентами за користування кредитом - 13 192,67 гривні, 31 433,29 гривні - пеня за несвоєчасне виконання зобов'язань за кредитним договором. Під час розрахунку суми заборгованості враховується сума 5 299,77 гривень, яка була задоволена судовим наказом, виданим Орджонікідзевським районним судом міста Маріуполя Донецької області від 22 грудня 2008 року, а тому заборгованість становить 39 326,19 гривень. А також штрафи відповідно до п. 5.3 Умов та правил надання банківських послуг: 500 гривень - штраф (фіксований), 1 966,31 гривень - штраф (процентна складова). Отже остаточно заборгованість становить 41 792,50 гривні, яку позивач просить стягнути з відповідача та понесені витрати по сплаті судового збору в розмірі 417,92 гривень.

Заочним рішенням Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 2 квітня 2015 року у задоволенні позовних вимог ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовлено.

З вказаним рішенням суду не погодився позивач ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» та подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просив рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким позовні вимоги задовольнити. В обґрунтування апеляційної скарги апелянт зазначив, що висновок суду першої інстанції про те, що після ухвалення судового наказу про стягнення заборгованості за кредитним договором з відповідача припинились договірні правовідносини між сторонами, є неправомірним, оскільки суперечить нормам матеріального права.

В судове засідання апеляційної інстанції сторони не зявились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

В листі на адресу апеляційного суду представник позивача ОСОБА_3 вдруге просила відкласти розгляд справи у звязку з зайнятістю представника у іншому судовому засіданні, проте судова колегія вважає, що зазначене клопотання не підлягає задоволенню, оскільки причину неявки представника в судове засідання неможливо визнати поважною.

Судова колегія вважає можливим розглядати справу у відсутність сторін, оскільки відповідно до вимог ст. 305 ч. 2 ЦПК України неявка сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час і місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи.

Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, оскільки у відповідності до вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, судова колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що 11 січня 2007 року між Закритим акціонерним товариством Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» та ОСОБА_2 укладений кредитний договір MRXRFB03000282, який складається із Заяви, Умов надання споживчого кредиту фізичним особам «Розстрочка»(Стандарт), відповідно до умов якого останній отримав кредит у розмірі 1 748,00 гривень зі сплатою за користування кредитом 5,04% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Строк дії договору 10 місяців по 08 листопада 2007 року.

Зважаючи на те, що відповідач належним чином не виконував зобов'язання за кредитним договором, в грудні 2008 року банк звернувся до суду з заявою про видачу судового наказу про стягнення з відповідача заборгованості, що виникла внаслідок такого невиконання, і судовим наказом Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя від 20 грудня 2008 року з ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» стягнуто заборгованість за кредитним договором в розмірі 5 299,77 гривень а саме: заборгованість за кредитом - 1 748,00 гривень, заборгованість за процентами за користування кредитом - 2 713,57 гривень, пеня за несвоєчасне виконання зобов'язання за договором - 838,20 гривень, та судові витрати в розмірі 41,50 гривня. Судовий наказ набрав законної сили 01 січня 2009 року.

Відмовляючи в задоволенні позову ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК», суд першої інстанції дійшов висновку про те, що строк кредитного договору закінчився, судовим наказом від 20 грудня 2008 року кредитна заборгованість стягнута, отже договірні відносини між сторонами припинились, тому проценти за користування кредитом, пеня та комісія банком нараховуватись не можуть, а вимог по ст. 625 ЦК України за прострочення виконання зобов'язання позивач не заявляв.

Зазначені висновки суду першої інстанції відповідають обставинам справи та вимогам закону.

За змістом ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Згідно з ч. 1 ст. 598 ЦК України зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Підстави припинення зобов'язання передбачені ст. ст. 599-601, 604-609 ЦК України, зокрема ст. 559 ЦК України передбачає, що зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

У абз. 1, 2 п. 17 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року № 5 «Про практику розгляду судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» роз'яснено, що зобов'язання припиняється з підстав, передбачених договором або законом (ч. 1 ст. 598 ЦК України). Такі підстави, зокрема, зазначені у ст. ст. 599-601, 604-609 ЦК України. Наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконано боржником, не припиняє правовідносин сторін кредитного договору, не звільняє останнього від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених ч. 2 ст. 625 ЦК України, оскільки зобов'язання залишається невиконаним належним чином відповідно до вимог ст. ст. 526, 599 ЦК України.

Отже, з огляду на наведене, вищезазначені висновки суду першої інстанції про безпідставність позову ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» є обґрунтованими.

Судова колегія вважає, що судом першої інстанції в судовому рішенні повно відображені обставини, що мають значення для справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні.

Судова колегія визнає, що наведені в апеляційній скарзі позивача доводи є необґрунтованими і не належать до тих підстав, із якими процесуальне законодавство пов'язує можливість прийняття рішення щодо скасування або зміни оскаржуваного рішення.

У відповідності до частини 1 статті 308 ЦПК України суд апеляційної інстанції відхиляє апеляційну скаргу, якщо встановлює, що суд першої інстанції постановив рішення з додержанням вимог матеріального і процесуального права.

З урахуванням наведеного, рішення суду першої інстанції ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому апеляційний суд, на підставі ст.308 ЦПК України, відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313-315 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Донецької області,-

у х в ал и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 акціонерного товариства Комерційного банку «ПРИВАТБАНК» відхилити.

Заочне рішення Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 02 квітня 2015 року залишити без змін

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий: О.М. Пономарьова

Судді: А.В. Лоленко

ОСОБА_4