Справа № 161/7312/15-ц
Провадження № 4-с/161/58/15
У Х В А Л А

09 червня 2015 року Луцький міськрайонний суд Волинської області

у складі: головуючого судді Крупінської С.С.

при секретарі Бакай Г.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Луцьку цивільну справу за скаргою ОСОБА_1 на постанову заступника начальника відділу державної виконавчої служби Луцького районного управління юстиції від 30 березня 2015 року про повернення виконавчого документа стягнувачеві, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся в суд зі скаргою на постанову заступника начальника відділу державної виконавчої служби Луцького районного управління юстиції від 30 березня 2015 року про повернення виконавчого документа стягнувачеві.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що 21 вересня 2011 року Луцьким міськрайонним судом видано виконавчий лист про стягнення з ОСОБА_2 79 630 грн. позики, 1194 грн. процентів за прострочення виконання.

25.06.2012 року за поданням начальника відділу державної виконавчої служби Луцького районного управління юстиції Луцький міськрайонний суд оголосив розшук боржника ОСОБА_2, а 30.03.2015 року повернув виконавчий документ стягувачеві з мотивів того, що заходи по розшуку майна, на яке можна звернути стягнення виявились безрезультатними.

Просить суд визнати бездіяльність заступника начальника відділу державної виконавчої служби Луцького районного управління юстиції по виконанню судового рішення протиправною та скасувати постанову від 30 березня 2015 року про повернення виконавчого документа стягнувачеві по виконавчому провадженню ВП № 29854482.

Заявник в судове засідання не зявився, а подав до суду заяву про розгляд скарги у його відсутності.

Представник ВДВС Луцького районного управління юстиції. в судове засідання не зявився, хоча належним чином був повідомлений судом про день і час розгляду справи.

Аналізуючи матеріали справи, суд прийшов до висновку, що скарга підлягає до задоволення.

Відповідно до ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Заходами примусового виконання рішень є звернення стягнення на кошти та інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб; звернення стягнення на заробітну плату (заробіток), доходи, пенсію, стипендію боржника; вилучення в боржника і передача стягувачу певних предметів, зазначених у рішенні; інші заходи, передбачені рішенням (ст. 32 вказаного Закону).

Згідно з ч. 1 ст. 6 вищезазначеного Закону державний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб.

Державний виконавець зобов'язаний провести виконавчі дії з виконання рішення протягом шести місяців з дня винесення постанови про відкриття виконавчого провадження (ч. 2 ст. 30 Закону України «Про виконавче провадження).

Судом встановлено, що 30 березня 2015 року заступником начальника відділу державної виконавчої служби Луцького районного управління юстиції ОСОБА_3 винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві на підставі п. 2, 7 ч. 1 ст. 47, ст. 50 Закону України "Про виконавче провадження".

Скаржник просить скасувати постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві від 30.03.2015 року у зв"язку з тим, що державним виконавцем не було вжито необхідних заходів, спрямованих на розшук майна боржника, яке є спільною сумісною власністю подружжя.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 11 Закону України "Про виконавче провадження" державний виконавець з метою захисту інтересів стягувача може самостійно одержувати безоплатно від органів, установ, організацій, посадових осіб, сторін та учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, у тому числі конфіденційну.

Відповідно до п. 3.12 Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 року за № 512/5, організацію розшуку боржника - юридичної особи та майна боржника чи інформації про місце отримання боржником доходів державний виконавець здійснює шляхом направлення запитів до органів державної податкової служби, Державної реєстраційної служби України, банків, Державної автомобільної інспекції Міністерства внутрішніх справ України, Державної казначейської служби України, Державного агентства земельних ресурсів, бюро технічної інвентаризації, нотаріату, органів статистики тощо або перевірки інформації за даними електронних баз даних та реєстрів, що містять інформацію про майно чи доходи боржника, а також за даними інших джерел інформації як офіційних, так і неофіційних (засобів масової інформації, мережі Інтернет тощо). Крім того, державний виконавець здійснює вихід за місцезнаходженням (місцем проживання) боржника.

В оспорюваній постанові про повернення виконавчого документа стягувачеві від 30 березня 2015 року зазначено про те, що здійснені заходи щодо розшуку майна, на яке відповідно до Закону можливо звернути стягнення в рахунок погашення боргу, виявились безрезультатними. Згідно відповіді ОДПІ на запит державного виконавця, інформація щодо відкритих рахунках боржника у банківських установах відсутня, за даними Державного реєстру речових прав на нерухоме майно інформація щодо зареєстрованого майна за боржником у реєстрі відсутня, за даними УПФ пенсії він не отримує. Згідно повідомлення з РПС УДАІ УМВС України у Волинській області за боржником зареєстровано транспортний засіб, який був оголошений в розшук, однак, протягом року не був виявлений працівниками ОВС.

Відповідно п. 2 ч. 1 ст. 47 Закону України „Про виконавче провадження", виконавчий документ, на підставі якого відкрито виконавче провадження, за яким виконання не здійснювалося або здійснено частково, повертається стягувачу у разі, якщо у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернуто стягнення, а здійснені державним виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними.

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

У статті 2 Закону України «Про виконавче провадження» вказано, що на Державну виконавчу службу покладається примусове виконання рішень.

Як вбачається з п. 18 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 № 6 "Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби", виходячи зі змісту статті 387 ЦПК, у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути допущені порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи.

Діяльність органів ДВС полягає у примусовому виконанні рішень суду, виконання судового рішення є прямим обов'язком державного виконавця, однак, державним виконавцем не вчинено дій по виконанню рішення Луцького міськрайонного суду від 21 вересня 2011 року, в судовому засіданні не спростовано державним виконавцем доводів заявника, які викладені ним в поданій до суду скарзі, а саме того, що державним виконавцем не перевірено, чи є в боржника майно, яке належить йому на праві спільної сумісної власності з іншими особами та на яке може бути здійснено стягнення.

З врахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що скарга ОСОБА_1 підлягає до задоволення, та слід визнати бездіяльність заступника начальника відділу державної виконавчої служби Луцького районного управління юстиції по виконанню судового рішення протиправною та скасувати постанову від 30 березня 2015 року про повернення виконавчого документа стягнувачеві по виконавчому провадженню ВП № 29854482.

Керуючись ст.ст. 383-389 ЦПК України, Законом Україну Про виконавче провадження, суд, -

У Х В А Л И В :

Скаргу задовольнити.

Визнати бездіяльність заступника начальника відділу державної виконавчої служби Луцького районного управління юстиції ОСОБА_3 по виконанню судового рішення протиправною та скасувати постанову від 30 березня 2015 року про повернення виконавчого документа стягнувачеві по виконавчому провадженню ВП № 29854482.

Стягнути з відділу державної виконавчої служби Луцького районного управління юстиції в дохід держави судовий збір в розмірі 121 (сто двадцять одну) грн. 80 коп.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Волинського області через Луцький міськрайонний суд протягом 5 днів з моменту проголошення, а для осіб, які не були присутні у судовому засіданні під час проголошення ухвали протягом пяти днів з дня її отримання.

Суддя Луцького міськрайонного суду С.С. Крупінська