АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Апеляційне провадження
№22-ц/796/6614/2015 Головуючий у 1-й інстанції: Козленко Г.О.
Доповідач: Українець Л.Д.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 червня 2015 року колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва у складі:

головуючого - Українець Л.Д.

суддів - Крижанівської Г.В.,

- Шебуєвої В.А.

за участю секретаря - Троц В.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 05 березня 2015 року в справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Київгаз» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,-

В С Т А Н О В И Л А:

У жовтні 2014 року позивач звернувся в суд із позовом до відповідача про стягнення заборгованості за спожитий газ.

У мотивування вимог посилався на те, що ОСОБА_2 є споживачем природного газу, постачання якого здійснює ПАТ «Київгаз» відповідно до договору про надання послуг з газопостачання №400041120 від 26.11.2004 року.

Підписавши договір, вона взяла на себе зобов'язання по оплаті поточних нарахувань, однак не виконала їх у повному обсязі.

06.10.2011 року боржник підписала угоду на реструктуризацію заборгованості за спожитий природний газ, згідно якої зобов'язувалася протягом 12 місяців оплатити суму боргу в розмірі 11201,59 грн, однак своєчасно не виконала вимоги угоди.

Оскільки боржник свої обов'язки по оплаті заборгованості та поточних нарахувань вчасно не виконувала і за період з жовтня 2011 року по жовтень 2014 року допустила заборгованість перед ПАТ «Київгаз» в розмірі 8065,77 грн, тому позивач просив стягнути з відповідача вказану суму.

Рішенням Солом'янського районного суду м. Києва від 05 березня 2015 року позов Публічного акціонерного товариства «Київгаз» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Київгаз» заборгованість в сумі 8065 грн 77 коп.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Київгаз» заборгованість в сумі 243 грн 60 коп.

Не погоджуючись з рішенням, ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення в повному обсязі.

Зазначає, що позивачем не надано жодних доказів наявності боргу в сумі 8065,77 грн, оскільки до позову не надано жодного первинного бухгалтерського документа, документів про зняття показань лічильника, актів зняття та встановлення лічильників у 2011-2012 роках, що свідчать про рух коштів по рахунку, та наявність або відсутність відповідної заборгованості.

Звертає увагу на те, що дані, зазначені в розрахунку, наданому суду, не співпадають з даними, вказаними в розрахунку та листах, що надавалися їй позивачем.

Окрім того, розрахунок містить математичні помилки при обчисленні заборгованості.

Вказує, що їй було відмовлено в задоволенні клопотання про витребування первинних документів, на яких ґрунтується розрахунок боргу, а саме: документи з зазначенням показників лічильника по кожному конкретному місяцю, документи стосовно оплати по особових рахунках, а також документи, на підставі яких здійснено перерахунок субсидії.

Зазначає, що договір про надання послуг з газопостачання №400041120 від 26.11.2004 р. не може служити достатнім доказом наявності договірних відносин, оскільки вона вказаний договір взагалі не підписувала. Крім того, даний договір не підписаний з боку позивача.

ОСОБА_2 повторно не з»явилася в судове засідання, направила клопотання про зупинення провадження у справі, посилаючись на те, що перебуває на лікуванні, потребує проведення операції. Зобов'язується надати інформацію щодо покращення стану здоров»я і можливості з»явитися в судове засідання.

Колегія суддів ухвалила відмовити в задоволенні клопотання про зупинення провадження у справі та розглянути справу за відсутності ОСОБА_2, яка в судове засідання не з»явилася повторно та не забезпечила явку свого представника, як те передбачено ст. 169 ЦПК України.

Заслухавши доповідь судді, пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 26 листопада 2004 р. між ФЕГГ-1 ВАТ «Київгаз» та ОСОБА_2 укладено Договір про надання послуг з газопостачання №400041120 (а.с. 6-8)

Згідно п. 1.1 Договору постачальник зобов'язується безперервно постачати природний газ та забезпечити технічне обслуговування газопроводів, газових приладів та пристроїв споживача, дворових газопроводів приватних будинків, вказаних в додатку №1. Споживач зобов'язується оплачувати надані послуги з газопостачання за встановленими згідно із законодавством цінами в терміни передбачені цим договором.

Відповідно до п. 5.3 Договору своєчасно вносити плату за надані послуги з газопостачання.

Відповідач своєчасно плату за користування газом не вносила, у зв'язку з чим утворилася заборгованість.

06 жовтня 2011 року між ФЕГГ №1 ПАТ «Київгаз» та ОСОБА_2 укладено Угоду №4, згідно якої відповідач зобов'язувалася погасити заборгованість у розмірі 11201,59 грн протягом 12 місяців (а.с. 9).

Відповідно до ч.1 ст. 714 ЦК України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов'язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов'язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» газопостачання належить до комунальних послуг.

Відповідно до п. 10 Правил надання населенню послуг з газопостачання, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №2246 від 09.12.1999 року, розрахунок населення за надані послуги з газопостачання здійснюється починаючи з 01 січня 2007 року за роздрібними цінами, диференційованими залежно від обсягів споживання, що встановлені НКРЕ, за показаннями лічильників газу, а у разі їх відсутності за нормами споживання природного газу.

Пунктом 17 Правил встановлено, що розрахунковим періодом для визначення розміру оплати послуг з газопостачання є календарний місяць. Плата за надані протягом розрахункового періоду послуги з газопостачання вносяться не пізніше 10-го числа наступного місяця, якщо договором не встановлено інший строк.

Окрім того, п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" передбачає, що споживач зобов'язаний своєчасно оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Статтею 610 Цивільного кодексу України визначено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Не заслуговують на увагу доводи апелянта, що договір про надання послуг з газопостачання №400041120 від 26.11.2004 р. не підписувався сторонами, оскільки зазначене твердження спростовується матеріалами справи. Так, на аркуші справи 6 міститься копія зазначеного договору з підписами сторін.

Відповідно до ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства,а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Також, апелянт стверджує, що позивачем не надано жодних доказів наявності боргу в сумі 8065,77 грн., окрім розрахунку. Дане твердження не відповідає дійсності, оскільки до позовної заяви була додана копія угоди на реструктуризацію заборгованості від 06.10.2011 року на суму 11201,59 грн. та в судовому засіданні в судді першої інстанції пред'явлена зазначена угода в оригіналі, яка визнана та підписана Відповідачем (а.с 9).

Згідно вищевказаної угоди, відповідач зобов'язувалась з дня підписання даної угоди протягом 12 місяців, а саме до 06.10.2012 року щомісячно сплачувати заборгованість в сумі 11201,59 грн. рівними частинами в сумі 933,47 грн. додатково до необхідних щомісячних поточних оплат за спожитий газ.

З письмових пояснень ПАТ «Київгаз» вбачається, що ОСОБА_2 всупереч умовам угоди, протягом року сплатила тільки 1000 грн. по угоді. Згідно розрахунку боргу, станом на 06.10.2012 року заборгованість за спожитий газ складала 10159,41 грн. (а.с. 59-61).

У апеляційному суді представник позивача пояснила, що таке погашення заборгованості відбулося за рахунок субсидій, а не за рахунок погашення їх відповідачем.

При здійсненні нарахувань за спожитий природний газ при відсутності щомісячного надання доступу до контрольного зняття показників лічильника в 2011-2014 pоків бралися до уваги показники зазначені в актах на зняття та встановлення лічильника газу від 07.10.2011 та 26.01.2012 року показники зняті контролером під підпис відповідача та фото фіксація показників.

При відсутності доступу за адресою Відповідача до контрольного зняття показників лічильника Позивач визначав обсяг спожитого природного газу згідно методики розрахунку обсягів прогнозованого споживання природного газу населенням за наявності лічильника розрахунковим методом, затвердженої наказом НАК «Нафтогаз України» № 275 від 23.07.2009 року.

Пунктом 10 Правил передбачено, що газопостачальні підприємства проводять щороку станом на 1 січня перерахунок оплати вартості використаного природного газу окремо по кожному споживачеві залежно від обсягу його фактичного використання у попередньому році та від роздрібних цін, що діяли в зазначеному році. Якщо за підсумками попереднього року фактичне використання природного газу споживачем не відповідає обсягам, на підставі яких визначалась ціна на природний газ, зокрема:

У разі зменшення обсягу використаного природного газу порівняно з встановленим у попередньому році, різниця у вартості газу залишається на особовому рахунку споживача і зараховується в рахунок майбутніх платежів.

В суді апеляційної інстанції представник позивача пояснив, що обсяг використаного газу у 2013 році склав 790 куб.м. (тобто не відповідає обсягу, на підставі якого визначалась ціна на газ на 2013 рік), по особовому рахунку відповідача з 01.01.2014 року встановлена ціна першої цінової категорії та виконаний перерахунок вартості використаного у 2013 p. газу в сторону зменшення у сумі 482,14 грн.

Саме тому в розрахунку боргу за грудень 2013 р. (до перерахунку) вказана сума 8588,07 грн., a в січні відповідачу після проведення перерахунку направлено повідомлення про зменшення вартості газу, спожитого в 2013 p. на суму 482,14 грн. та з загальною сумою боргу 8105,89 грн.

Щодо розбіжностей в довідці до відділу субсидій від 27.01.2014 р. та розрахунку боргу, нарахування за звітний місяць проводиться на останній день місяця оскільки довідка до відділу субсидій датована 27.01.2014 p., тобто до закриття місяця, тому сума вказана в ній 7926,71 грн. без місячного нарахування - 217,62 грн.

Твердження апелянта про те, що розрахунок заборгованості по угоді на реструктуризацію боргу від 06.10.2011 року був наданий їй тільки через рік також не відповідає дійсності, оскільки даний розрахунок Відповідач отримала 06.10.2011 р. під підпис при укладені Угоди про реструктуризацію.

На спростування розрахунків ПАТ «Київгаз» ОСОБА_2 своїх розрахунків, а ні суду першої інстанції, а ні суду апеляційної інстанції не надала. Не надала відповідач і квитанцій, які б свідчили, що вона вносила за цей період плату за спожитий газ і не має такої заборгованості.

Маючи доступ до лічильника, ОСОБА_2 не зазначила у своїй апеляційній скарзі даних лічильника, які б свідчили, що вона використала значно менший об»єм газу, чим зазначив позивач у своїх розрахунках.

Представник позивача надав до апеляційного суду оригінал журналу реєстрації знятих показників лічильника і встановлено, що всі ці дані відповідають наданим позивачем розрахункам.

Згідно положень ст. 60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень.

Доводи апеляційної скарги були предметом розгляду в суді першої інстанції, суд їх досліджував і дав їм оцінку у своєму рішенні.

Отже, рішення суду відповідає вимогам закону, наданим доказам, обставинам справи і підстав для його скасування з мотивів, викладених в апеляційній скарзі, не вбачається.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 308, 313-315 ЦПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 05 березня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів шляхом подання до цього суду касаційної скарги.

Головуючий:

Судді: