Справа № 308/2397/15-ц
У Х В А Л А

Іменем України

09 червня 2015 року м. Ужгород

С

удова колегія палати в цивільних справах апеляційного суду Закарпатської області у складі:

головуючої - судді Кожух О.А.

суддів - Готри Т.Ю., Кондора Р.Ю.

при секретарі - Марчишак Ю.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1, який діє в інтересах ОСОБА_2, ОСОБА_3 на рішення Ужгородського міськрайонного суду від 7 травня 2015 року по справі за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про усунення перешкод у користуванні спільним підвальним приміщенням,-

в с т а н о в и л а :

ОСОБА_2 та ОСОБА_3, в інтересах яких на підставі довіреності діє ОСОБА_1, звернулись до Ужгородського міськрайонного суду з зазначеним позовом до ОСОБА_4 про усунення перешкод у користуванні спільним підвальним приміщенням.

Свої вимоги мотивували тим, що являються власниками нежитлових приміщень площею 157,6 кв.м. за адресою м.Ужгород, вул.Підгірна, 21/1. В цьому ж будинку власником 17/100 є ОСОБА_4, який отримав вказану частину будинку в дар у вигляді житлової кімнати площею 14,2 кв.м. Згідно відомостей інвентарної справи у вказаному будинку міститься підвал площею 13,3 кв.м. Відповідач фактично захопив підвальне приміщення, постійно перешкоджає позивачам користуватись цим приміщенням. У підвалі містяться комунікації будинку, зокрема водопровід, який відповідач незаконно перекрив та не допускає до нього позивачів. Посилаючись на положення ст.382 ЦК України та ст.10 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», позивачі просили зобовязати ОСОБА_4 не чинити їм перешкоди у користуванні спільним підвальним приміщенням та комунікаціями у ньому, яке розташоване в будинку №21 по вул.Підгірній у м.Ужгороді, та зобовязати ОСОБА_4 надати їм вільний доступ до підвального приміщення шляхом зміни замків та розподілу ключів між власниками будинку.

Рішенням Ужгородського міськрайонного суду від 7 травня 2015 року у задоволенні позову відмовлено.

На таке рішення ОСОБА_1, який діє в інтересах ОСОБА_2 та ОСОБА_3, подав апеляційну скаргу. Вважає, що рішення суду не відповідає обставинам справи та вимогам матеріального права. Просить рішення скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позов.

В запереченнях на апеляційну скаргу представник відповідачів рішення суду просив залишити без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників сторін, допитавши свідка ОСОБА_5, дослідивши матеріали справи та перевіривши наведені в скарзі доводи, колегія суддів дійшла таких висновків.

Відповідно до ст.ст. 10, 11, 59, 60 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, доказування не може ґрунтуватись на припущеннях, а обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно №198 від 21.07.2004, виданого виконавчим комітетом Ужгородської міської ради на підставі рішення виконкому міської ради №321 від 10.12.2003, ОСОБА_3 на праві приватної власності належить обєкт нерухомого майна перукарня, реконструйована з власного нежитлового приміщення, загальною площею 34,6 кв.м., що знаходиться за адресою м.Ужгород, вул.Підгірна, будинок №21 (а.с.5). ОСОБА_2 на праві приватної власності належить обєкт нерухомого майна перукарня та стоматологічний кабінет, реконструйований з власних нежитлових приміщень загальною площею 123 кв.м., який знаходиться за адресою м.Ужгород, вул.Підгірна, будинок №21, приміщення №1, що підтверджується свідоцтвом про право власності на нерухоме майно №274989212 від 30.09.2014 та витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав власності №27490162 від 30.09.2014 (а.с.6-7). Обєкт розташований на земельній ділянці площею 82 кв. м., яка належить ОСОБА_2 відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку.

Відповідно до договору дарування, укладеного 02.11.2000 між ОСОБА_6 та ОСОБА_4, останній отримав в дар 17/100 частин житлового будинку в м.Ужгород, вул.Підгірна, №21, що складається з житлової кімнати площею 14,2 кв. м. (а.с.4). Як вбачається з цього договору, 09.10.2000 приватним нотаріусом Ужгородського міського нотаріального округу ОСОБА_7 було посвідчено угоду про визначення часток. Всього у житловому будинку № 21 по вул. Підгірній була розташована одна квартира з трьох кімнат, кухні та ванни.

Відповідно до свідоцтва про право власності від 14.11.2002, виданого виконавчим комітетом Ужгородської міської ради на підставі рішення виконкому міської ради №338 від 21.10.2002, ОСОБА_4 на праві приватної власності належить обєкт нерухомого майна ветеринарний аптечний пункт загальною площею 13,5 кв.м., реконструйований з власного нежитлового приміщення, що знаходиться за адресою м.Ужгород, вул.Підгірна, №21 (а.с.24). Обєкт розташований на земельній ділянці, якою ОСОБА_8 користується на підставі договору оренди земельної ділянки площею 19 кв.м., укладеного 04.11.2010 із Ужгородською міською радою (а.с.25-30).

Тобто, будинок №21 по вул.Підгірна в м.Ужгороді складався з однієї квартири, а на даний час складається з окремих нежитлових приміщень, що належать на праві власності окремим власникам.

Допитаний апеляційним судом свідок ОСОБА_5 показав, що у 2002 році поміняв старі водопровідні труби у підвальному приміщенні. На той час комунікації ішли на весь будинок.

В той же час, як вбачається з технічних умов на водопостачання та відведення господарчо-фекальних стоків для перукарні, що реконструюється ОСОБА_3М з власного нежитлового приміщення (квартира переведена в нежитлову) №128 від 18.07.2003, в ході реконструкції передбачалось запроектувати і побудувати окремий в/ввід Д=25мм на перукарню від вуличної мережі. Місцем підключення в/вводу магазину до системи водопостачання є в/мережа Д=100мм (ст.) по вул.Підгірній. Старий в/ввід на приміщення магазину відглушити у місці підключення у внутрішньобудинкову в/мережу. Місцем підключення до каналіаціної мережі є внутрішньо-дворова система каналізації (а.с.50).

Також судом встановлено та визнано сторонами, що спірне підвальне приміщення знаходиться лише під приміщенням ветеринарного аптечного пункту, що належить ОСОБА_4, вхід в яке розташований в надземній частині ветаптеки через люк. У даному приміщені облаштовано санвузол, розміщено лічильник води, а також улаштовано ввід холодної води до умивальника, що розміщений в основному приміщенні ветеринарної аптеки в надземній частині. Елементів інженерних мереж та/або приладів, які б належали до салону-перукарні, або ж забезпечували його функціонування, в підвальному приміщенні ветаптеки немає. Напір води в системі водопостачання ветаптеки є слабим і недостатній для здійснення будь-яких операцій з миття, за винятком разового миття рук чи якихось дрібних предметів. Відповідні обставини підтверджуються Актом обстеження підвального приміщення під ветеринарною аптекою, складеним інженером-будівельником, судовим експертом з правом проведення будівельних інженерно-технічних експертиз та експертних досліджень ОСОБА_9 (а.с.31-34), і такі обставини позивачами не спростовані та ними не доведено, що у підвальному приміщенні знаходяться спільні для всього будинку комунікації.

Таким чином, спільних комунікацій для всього будинку №21 по вул. Підгірній у спірному підвальному приміщенні немає, вхід у приміщення лише через люк у приміщенні ветеринарної аптеки, яка належить відповідачу на праві приватної власності. Доступу до підвального приміщення у позивачів ніколи не було. Будинок, у якому на даний час розміщені належні сторонам нежитлові приміщення, був одноквартирним житловим будинком, а отже посилання позивачів на положення ст. 382 ЦК України є безпідставним.

Виходячи з тих підстав, з яких було предявлено позов, позивачами, в порушення вимог ст. 10 ЦПК України, не було доведено порушення їх прав відповідачем та не надано належних доказів для підтвердження своїх вимог.

Судом першої інстанції вірно встановлено фактичні обставини справи, правильно застосовано матеріальний закон та вирішено спір у відповідності з чинним законодавством. Рішення суду є законним та обґрунтованим і підстав для його зміни чи скасування немає. Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, що у відповідності до положень ст.308 ЦПК України є підставою для відхилення апеляційної скарги та залишення рішення суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст. ст. 209, 304, п.1 ч.1 ст. 307, 308, п.1 ч. 1 ст. 314, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1, який діє в інтересах ОСОБА_2, ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Ужгородського міськрайонного суду від 7 травня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуюча :

Судді :