АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження 22ц/790/3780/15 Головуючий 1 інст. Шишкін О.В.
Справа № 638/8344/14-ц Доповідач - Швецова Л.А.
Категорія: стягнення аліментів
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 червня 2015 року судова колегія судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області в складі :

головуючого - Швецової Л.А.

суддів - Малінської С.М., Піддубного Р.М.

за участі секретаря - Андрійко О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу

за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на рішення Дзержинського районного суду міста Харкова від 03 березня 2015 року

по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів , -

В С Т А Н О В И Л А:

У травні 2014 року ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаним позовом, в якому, з врахуванням уточнень, просив змінити розмір аліментів на утримання ОСОБА_3, 2009 року народження та ОСОБА_4, 2011 року народження на 1/2 частину від заробітної плати, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку до досягнення ними повноліття або по 350 гривень на кожну дитину.

В обгрунтвання своїх позовних вимог позивач посилався на те, що з березня 2014 року він не працює, його фінансове становище та стан здоровя істотно погіршилися, він на утриманні має батьків пенсіонерів, дружину, яка не працює, а також іншу малолітню дитину.

Позивач та його представник в судовому засіданні підтримали позовну заяву, просили її задовольнити, посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві.

Відповідачка проти позовних вимог заперечувала, та просила відмовити у їх задоволенні посилаючись на те, що позивач ухиляється від належної сплати аліментів на утримання спільних дітей, має велику заборгованість по аліментам. Крім того, відповідачка зазначає, що позивач є працездатною особою, який за станом здоровя має можливість працевлаштуватися у декількох місцях, отримувати дохід та сплачувати у встановленому рішенням суду розмірі аліменти на утримання малолітніх дітей.

Рішенням Дзержинського районного суду міста Харкова від 03 березня 2015 року в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів - відмовлено.

Не погоджуючись з зазначеним рішенням суду ОСОБА_1 звернувся на нього з апеляційною скаргою, в якій, з посиланням на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, ставиться питання про скасування рішення суду першої інстанції з ухваленням нового, яким просив позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

Судова колегія, заслухавши суддю-доповідача, пояснення осіб, що зявилися, відповідно до ст. 303 ЦПК України перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає, що вона підлягає задоволенню частково, а рішення суду зміні з наступних підстав.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, районний суд виходив з того, що позивач є працездатною особою, яка має можливість працевлаштуватися на декілька робіт, має значну заборгованість по сплаті аліментів, крім цього не надав належних доказів на підтвердження заявлених позовних вимог.

Проте з таким висновком суду щодо відмови в задоволенні позовних вимог погодитися не можна, оскільки він дійшов його без повного й всебічного зясування дійсних обставин справи, прав та обовязків сторін у даних правовідносинах, належної правової оцінки зібраних у справі доказів.

З матеріалів справи вбачається, що 12.06.2013 року на підставі рішення Дзержинського районного суду м. Харкова з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2 було стягнуто аліменти у розмірі 800 грн. на кожну дитину до досягнення дітьми повноліття.

Стягуючи аліменти у твердій грошовій сумі, районний суд виходив з того, що ОСОБА_1 мав мінливий дохід, а також мав можливість надавати матеріальну допомогу дітям у встановленому судом розмірі. Вказане рішення набуло чинності та оскаржене не було.

З 10.06.2013 року позивач по справі, на підставі трудового договору працює продавцем непродовольчих товарів у ФОП ОСОБА_7 та розмір його заробітної плати складає 1300 грн. на місяць.

В судовому засіданні суду апеляційної інстанції ОСОБА_1 вказав, що не заперечує проти стягнення з нього 1/2 частки його заробітної плати (доходу) на утримання дітей.

Ст. 181 СК передбачає, що способи виконання батьками обвязку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними.

За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і ( або) натуральній формі.

П. 17 Постанови Пленуму Верховного суду України № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» передбачає, що за відсутності домовленості має батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку ( доходу) її матері, батька ( ст. 183 цього Кодексу) або в твердій грошовій сумі ( ст. 184 СК) і виплачується щомісячно.

У відповідності до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів, суд враховує: стан здоровя та матеріальне становище дитини і платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, та інші обставини, що мають істотне значення для справи.

Відповідно до ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них.

Згідно з правовою позицією, викладеною у постанові Верховного Суду України у справі № 143 цс13, з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положенням ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження ( зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку ( доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки).

Відповідно до вимог ст.ст. 182,183,184 СК України судова колегія приходить до висновку, що розмір аліментів підлягає зміні. Та враховуючи, що з червня 2013 року позивач має постійну роботу, то аліменти судова колегія стягує у частці від його заробітку.

На підставі вищевикладеного, судова колегія приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 303, 304, п. 3 ч. 1 ст. 307, ст.ст. 313, 316, 317, 319, 324 ЦПК України, судова колегія,

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Дзержинського районного суду міста Харкова від 03 березня 2015 року скасувати.

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів задовольнити.

Змінити розмір аліментів, які стягуються з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання дітей ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2 на 1/2 частину від заробітної плати (доходу), але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку до досягнення ними повноліття.

Рішення набуває законної сили з моменту його проголошення, та може бути оскаржено в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий:

Судді: