АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/9241/15 Справа № 203/5363/15-ц Головуючий у 1 й інстанції - Маймур Ф. Ф. Доповідач - Максюта Ж.І.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 листопада 2015 року Апеляційний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого: Максюти Ж.І.,

суддів : Макарова М.О., Прозорової М.Л.,

при секретарі: Самокиші О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську

апеляційну скаргу ОСОБА_2

на ухвалу Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 18 вересня 2015 року

про відмову у відкритті провадження за позовною заявою ОСОБА_2 до Приморської районної адміністрації Маріупольської міської ради, Кіровської районної в м.Дніпропетровську ради про визнання незаконними дій, бездіяльності та рішення,-

ВСТАНОВИВ:

В вересні 2015 року, ОСОБА_2 звернувся до Кіровського районного суду м.Дніпропетровська з позовом до Приморської районної адміністрації Маріупольської міської ради, Кіровської районної в м.Дніпропетровську ради про визнання незаконними дій, бездіяльності та рішення.

Ухвалою судді Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 18 вересня 2015 року у відкритті провадження в порядку цивільного судочинства за даною позовною заявою - відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить ухвалу скасувати, а матеріали позову надіслати для продовження розгляду до суду першої інстанції. Апелянт зазначає, що суд неправильно застосував процесуальний закон.

Перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів приходить до висновку, що скаргу необхідно задовольнити частково, а ухвалу суду скасувати з наступних підстав.

Відмовляючи у відкритті провадження місцевий суд виходив з положень ст.ст.17,18 КАС України, та дійшов висновку про те, що спори фізичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його бездіяльності належать до компетенції адміністративних судів.

Однак з таким висновком місцевого суду погодитися не можна, виходячи с наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, предметом спору за поданим ОСОБА_2 до Кіровського районного суду м. Дніпропетровська позовом є:

-законність дій відповідача Приморської районної адміністрації Маріупольської міської ради (його структурного підрозділу - служби у справах дітей) щодо складання висновку про доцільність встановлення опіки ОСОБА_5 над малолітнім ОСОБА_6 (дитиною, позбавленою батьківського піклування);

-законність рішення відповідача Приморської районної адміністрації Маріупольської міської ради від 26.11.2014 року №230 щодо призначення ОСОБА_5 опікуном ОСОБА_6;

-незаконність бездіяльності відповідача Кіровської районної в м.Дніпропетровську ради (його структурного підрозділу - служби у справах дітей виконавчого комітету) щодо невжиття заходів по встановленню опіки над ОСОБА_6

При цьому, свої позовні вимоги позивач обґрунтовує порушенням відповідачем Приморською районною адміністрацією Маріупольської міської ради вимог законодавчих та підзаконних нормативних актів, які визначають підстави та порядок прийняття даним відповідачем оскаржуваного позивачем рішення від 26.11.2014 року №230, вчинення дій щодо встановлення опіки та призначення опікуном, а також не вчиненням відповідачем Кіровською районною в м.Дніпропетровську радою дій, передбачених законодавством, спрямованих на встановлення опіки на малолітнім ОСОБА_6 - який є сином позивача ОСОБА_2,

Відповідно до ст.ст.55, 124 Конституції України права, свободи людини і громадянина захищаються судом. Юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі. Судочинство здійснюється Конституційним Судом України та судами загальної юрисдикції.

Вирішуючи питання про відкриття провадження у справі за поданим до суду позовом, слід виходити з того, що відповідно до ст.ст.15, 16 ЦПК України у порядку цивільного судочинства суди розглядають справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ за нормами КАС України (ст.17), ГПК України (ст.ст.1, 12), КПК України або КУпАП віднесено до компетенції адміністративних, господарських судів, до кримінального провадження чи до провадження в справах про адміністративні правопорушення.

З позовної заяви вбачається, що спір стосується особистих немайнових прав і обов'язків батька щодо та дитини, що є його особистим немайновим правом, захист якого здійснюється, зокрема, за нормами цивільного законодавства (стаття 275 ЦК), а тому підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Пленум ВССУ у ч.2п.21, п.29 Постанови від 1 березня 2013 року N 3 «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» роз'яснив, що ураховуючи положення статті 1 ЦПК та статті 2 КАС, не є публічно-правовим і розглядається у порядку цивільного судочинства спір між органом державної влади та/або органом місцевого самоврядування (суб'єктом владних повноважень) як суб'єктом публічного права та суб'єктом приватного права - фізичною особою, в якому управлінські дії суб'єкта владних повноважень спрямовані на виникнення, зміну або припинення цивільних прав фізичної особи. У такому випадку це спір про право цивільне, незважаючи на те, що у спорі бере участь суб'єкт публічного права, а спірні правовідносини врегульовано нормами цивільного та адміністративного права.

Рішення державних адміністрацій районів, районних державних адміністрацій у місті Києві та Севастополі, виконавчих комітетів районних у містах, сільських, селищних рад про встановлення опіки та піклування над дітьми стосується відносин, що регулюються цивільним (глава 6 ЦК) та сімейним (глава 19 СК) законодавством, і не належать до сфери публічно-правових відносин. Тому вимоги заінтересованих осіб про визнання таких рішень незаконними або визнання незаконними дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб (стаття 18 СК) є спорами про захист прав і інтересів і відповідно до статті 15 ЦПК розглядаються в порядку цивільного судочинства.

Враховуючи вищевикладене, апеляційний суд приходить до переконання в помилковості висновку суду першої інстанції, щодо необхідності розгляду справи за позовом ОСОБА_2 виключно в порядку адміністративного судочинства у зв'язку з тим, що позовні вимоги мотивуються неналежним виконанням відповідачем Приморською районною адміністрацією Маріупольської міської ради та невиконанням відповідачем Кіровською районною в м. Дніпропетровську радою передбачених законодавством їх безпосередніх владних управлінських функцій як суб'єктами владних повноважень.

За таких обставин на підставі п. 3 ч. 1 ст. 312 ЦПК України ухвала суду про відмову у відкритті провадження - підлягає скасуванню з передачею питання на новий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 312 ЦПК України, апеляційний суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити частково.

Ухвалу Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 18 вересня 2015 року - скасувати та передати питання на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, та оскарженню не підлягає.

Головуючий:

Судді: