Справа № 524/8505/15-ц
26.11.2015 рокуАвтозаводський районний суд м. Кременчука Полтавської області у складі:
головуючого судді Предоляк О.С.
при секретарі Коваль Т.М.
з участю позивача ОСОБА_1, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Кременчуці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів за договором позики та моральної шкоди,
До суду звернулась ОСОБА_1 з позовом до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики. Зазначала, що ОСОБА_2 взяла у неї кошти у сумі 12 000 грн. Згідно розписки від 06 квітня 2015 року ОСОБА_2 зобов'язалось повернути домовлені між ними кошти у сумі 12 000 грн. протягом трьох місяців. Гроші, надані у позику, були здобутком більшої частини життя, збирала їх на лікування. Неможливість повернути і використовувати ці кошти змусили її змінити звичайний образ життя, позбавивши матеріальних благ.
Просила стягнути на свою користь з ОСОБА_2 суму боргу за договором позики 12 000 грн., 10 000 грн. у відшкодування моральної шкоди.
У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позов підтримує, просить задовольнити, посилалась на обставини і підстави, викладені у позовній заяві.
Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не прибула.
Суд, вислухавши пояснення позивача, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
За ч. I ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.
За правилами ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту, або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Відповідно ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу.
Статтею 625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.
Судом встановлено, що 206 квітня 2015 року ОСОБА_2 взяла у борг у ОСОБА_1 кошти на загальну суму 12 000грн. та написала розписку із зобов'язанням повернути кошти через три місяці, що постає з пояснень позивача, його представника та підтверджується розпискою, оглянутою в оригіналі у судовому засіданні, яка повернута судом позивачу.
Відповідно до вимог ст. 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми.
На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.
Отже, на підтвердження вимог названого закону відповідач видав позивачеві розписку про позичені гроші.
Відповідач не подав суду належних і допустимих доказів на спростування встановлених судом вказаних обставин та фактів в цій частині.
З відповідача необхідно стягнути на користь позивача суму боргу за договором позики у розмірі 12 000 грн.
Щодо позовної вимоги про відшкодування моральної шкоди.
Так, між сторонами виникли договірні правовідносини, які регулюються Книгою п'ятою «Зобов'язальне право» ЦК України, зокрема главою 71 розділу IIІ даної Книги, нормами якого стягнення моральної шкоди за порушення умов договору не передбачено.
Не передбачено відшкодування моральної шкоди і договором позики, укладеним між сторонами.
Отже правові підстави для задоволення позовних вимог в частині стягнення з відповідача на користь позивача моральної шкоди за невиконання умов договорів позики, укладеного між сторонами, відсутні.
Судові витрати підлягають розподілу згідно ст.. 88 ЦПК України.
Керуючись ст.ст. 10, 15, 60, 88, 212-215, 224-226, 233 ЦПК України, на підставі ст.ст. 23, 1046, 1047, 1049 ЦК України, суд
Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.
В задоволенні позову в іншій частині відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 10 днів з дня отримання його копії.
Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Полтавської області через Автозаводський районний суд м. Кременчука Полтавської області шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строків подання апеляційної скарги або розгляду Апеляційним судом, якщо рішення не скасовано.

Суддя О.С. Предоляк