РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 521/1424/15-ц

№ 2/521/2242/15

21 травня 2015 року

Малиновський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді Тополевої Ю.В.,

за участю секретаря Борисової Ю.Є.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Малиновського РВ Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням та зняття з реєстрації за місцем проживання,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду з позовною заявою, в якій просить визнати відповідача такою, що втратила право користування квартирою за адресою: АДРЕСА_1, та зобовязати третю особу зняти відповідача з реєстраційного обліку за цією адресою.

Позов обґрунтований такими обставинами. Позивачу на праві власності належить квартира за адресою: АДРЕСА_1. За цією адресою зареєстровані, окрім позивача, її чоловік та дочка ОСОБА_2 У 2011 році ОСОБА_2 зареєструвала шлюб з громадянином РФ та переїхала на постійне місце проживання до Російської Федерації. Відповідач фактично не проживає за адресою реєстрації більше трьох років. У звязку з цим позивач змушена був звернутися до суду з відповідним позовом для захисту своїх прав .

Позивач подала до суду заяву з проханням розглядати справу за її відсутності, позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити.

Відповідач в судове засідання не зявлялася, подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності.

Представник третьої особи Малиновського РВ Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області в судове засідання не зявився, будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце розгляду справи.

Дослідивши письмові докази у справі, вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов належить задовольнити частково, зважаючи на такі обставини.

Як встановлено в судовому засіданні, квартира, розташована за адресою: АДРЕСА_1, належить на праві власності ОСОБА_1 на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 20.07.1999 року.

Згідно з довідкою (випискою з будинкової книги про склад сім'ї та реєстрацію) від 12.01.2015 року за адресою: АДРЕСА_1, зареєстровано місце проживання ОСОБА_1, її чоловіка ОСОБА_3 та дочки ОСОБА_2 (починаючи з 08.09.2000 року).

Відповідно до відповіді Відділу адресно-довідкової роботи ГУ ДМС України в Одеській області місце проживання відповідача ОСОБА_2 дійсно зареєстроване за вищезазначеною адресою.

Судом встановлено, що у 2011 році ОСОБА_2 зареєструвала шлюб з громадянином РФ та переїхала на постійне місце проживання до Російської Федерації. Зазначені обставини не заперечувались відповідачем, а також підтверджуються актом від 23.03.2015 року, складеним ЖБК «Іллічівський-10».

Згідно із зазначеним актом відповідач залишила квартиру добровільно, при виїзді вона вивезла все своє майно.

Таким чином, суд вважає доведеним той факт, що ОСОБА_2, будучи зареєстрованою за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, не проживає там тривалий час.

Зважаючи на той факт, що квартира належить позивачу на праві власності, а відповідач, будучи дочкою позивача, на відповідній правовій підставі, здійснювала користування нею, суд вважає, що між сторонами виникли відносини із приводу користування чужим майном (сервітуту), які регулюються главою 32 ЦК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 401 ЦК України право користування чужим майном (сервітут) може бути встановлено щодо земельної ділянки, інших природних ресурсів (земельний сервітут) або іншого нерухомого майна для задоволення потреб інших осіб, які не можуть бути задоволені іншим способом.

Відповідно до ч. 1 ст. 405 ЦК України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником.

Згідно з ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 про визнання особи такою, що втратила право користування житлом, є законними, обґрунтованими та мають бути задоволені.

Що стосується позовних вимог про зняття відповідача з реєстраційного обліку, суд дійшов до наступних висновків.

Статтею 7 Закону України „Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні передбачено, що зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семі днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть.

Виходячи зі змісту цієї норми закону, ухвалене рішення суду про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням, є підставою дня зняття цієї особи з реєстрації. Тобто подальше зняття з реєстрації місця проживання такої особи рішенням суду не потрібно, оскільки це є компетенцією відповідних органів. Крім того, суд звертає увагу, що Малиновський РВ у м. Одесі Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області не є відповідачем по справі, у той час як рішення суду не може покладати зобовязання на осіб, які не є сторонами по справі.

На підставі викладеного, суд відмовляє у задоволенні позову в цій частині та вважає за необхідне визначити порядок виконання рішення, зазначивши, що воно є підставою для зняття особи з реєстраційного обліку з відповідною адресою, що передбачено ст. 217 ЦПК України.

Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 401, 405 ЦК України, ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», ст. ст. 10, 11, 60, 88, 212-215, 217 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Малиновського РВ Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням та зняття з реєстрації за місцем проживання задовольнити частково.

Визнати ОСОБА_2 такою, що втратила право користування квартирою № 4 у будинку № 26 по вул. Генерала Петрова в м. Одесі.

В іншій частині позову відмовити.

Встановити порядок виконання рішення суду, згідно з яким рішення є підставою для зняття ОСОБА_2 з реєстраційного обліку місця проживання за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 243 (двісті сорок три) грн. 60 коп.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня отримання його копії апеляційної скарги.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Ю.В. Тополева