Справа № 569/4462/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 червня 2015 року Рівненський міський суд

під головуванням судді Ковальова І.М.

при секретарі Якимець О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Рівне цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, визначення місця проживання неповнолітньої дитини, стягнення аліментів,-

в с т а н о в и в :

В Рівненський міський суд з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, визначення місця проживання неповнолітньої дитини, стягнення аліментів звернулась ОСОБА_1

В судовому засіданні позивач та представник позивача заявлені позовні вимоги зменшила. Суду позивач пояснила, що з відповідачем по справі вони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 02 жовтня 2010 року, від якого мають неповнолітню доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Сімейне життя між ним не склалось, між ними немає взаєморозуміння та всіх життєвих питаннях, вони не підтримують подружніх стосунків, не ведуть спільного господарства з грудня 2014 року проживають окремо.

Крім того пояснила суду, що відповідач у добровільному порядку не надає матеріальної допомоги на утримання неповнолітньої доньки, хоча працездатний, працює та отримує заробітну плату.

Тому просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем, визначити місце проживання неповнолітньої доньки з нею та стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання доньки в твердій грошовій сумі в розмірі по 2000 (дві) тисячі гривень щомісячно, до досягнення дитиною повноліття.

Відповідач в судове засідання повторно не з»явився. Про день та час розгляду справи повідомлявся завчасно судовою повісткою. Причин своєї неявки суду не повідомив заяв чи клопотань про перенесення розгляду справи до суду не подавав.

Заслухавши учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають до часткового задоволення.

Судом встановлено, що сторони по справі перебувають у зареєстрованому шлюбі з 02 жовтня 2010 року.

Дана обставина стверджується дослідженим в судовому засіданні свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 виданим 02 жовтня 2010 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Рівненського міського управління юстиції з якого вбачається, що ОСОБА_2 та ОСОБА_1 зареєстрували шлюб 02 жовтня 2010 року, про що в Книзі реєстрації шлюбів 2010 року жовтня місяця 02 числа зроблено відповідний актовий запис за №1466. Прізвище після реєстрації шлюбу: чоловіка ОСОБА_2, дружини ОСОБА_1.

Від даного шлюбу сторони мають одного неповнолітню доньку ОСОБА_3.

Дана обставина підтверджується дослідженим в судовому засіданні свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 виданим 26 травня 2011 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Рівненського міського управління юстиції з якого вбачається, що ОСОБА_3 народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 в м.Рівне, про що в Книзі реєстрації народжень 2011 року травня місяця 26 числа зроблено відповідний актовий запис за №1287. Батьками записані ОСОБА_2 та ОСОБА_1.

Протягом тривалого часу сторони проживають окремо, не ведуть спільного господарства та бюджету, не підтримують подружніх стосунків, втратили один до одного почуття любові та поваги. Від надання терміну для примирення позивач в судовому засіданні відмовилась, перспектив для збереження сімї не вбачається.

Відповідно до ч.1 ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя.

Тому суд вважає, що позовні вимоги в частині розірвання шлюбу підлягають до повного задоволення.

Відповідно до ст.160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків.

Враховуючи, що в судовому засіданні відповідач не подав заперечень проти того, що неповнолітня донька після розірвання шлюбу буде проживати з матірю, тому в цій частині позовні вимоги підлягають до задоволення.

Відповідно до ст.180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Відповідно до ч.2 ст.182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до Закону України Про державний бюджет України на 2015 рік прожитковий мінімум для дитини віком до 6 років на день прийняття рішення судом становить 1032,00 грн.

Враховуючи вищевикладені обставини у їх сукупності та те, що відповідач у добровільному порядку у належному розмірі коштів на утримання неповнолітньої доньки позивачу не надає, працездатний, працює, тому суд вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення. Однак, з врахуванням вимог розумності та справедливості, суд вважає, що до стягнення з відповідача на користь позивача підлягають аліменти в розмірі 1500,00 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.10,60,212,213,215,228,294 ЦПК України, ст.ст.110, 112,160,180,181,182,184 СК України, суд,-

в и р і ш и в :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, визначення місця проживання неповнолітньої дитини, стягнення аліментів задоволити частково.

Шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1, зареєстрований 02 жовтня 2010 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Рівненського міського управління юстиції, актовий запис №1466 розірвати.

Визначити місце проживання неповнолітньої ОСОБА_3 з матір»ю.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 в твердій грошовій сумі в розмірі по 1500,00 грн. (одній тисячі пятсот гривень) щомісячно, починаючи з дня подачі позову до суду 23 березня 2015 року до досягнення донькою повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір в розмірі 243 грн. 60 коп. та зарахувати до спеціального фонду Державного бюджету України.

Заяву про перегляд заочного рішення суду може бути подано протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий