ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/5883/15-ц
провадження № 2/753/3820/15
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" червня 2015 р. Дарницький районний суд м. Києва у складі головуючого судді Трусової Т.О., за участі секретаря Мінасян С.Г., розглянувши в судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визначення частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно з іншими особами,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 про визначення його частки у квартирі АДРЕСА_1, якою він володіє спільно з дружиною ОСОБА_4

ОСОБА_2 просив визначити частку ОСОБА_3 у квартирі АДРЕСА_1, визнавши за останнім право власності на ? частину вказаної квартири, та зобовязати ОСОБА_3 здійснити державну реєстрацію свого права власності.

В обґрунтування вимог позивач послався на те, що на виконанні у відділі державної виконавчої служби Дарницького РУЮ у м. Києві перебувають два виконавчі листи Дарницького районного суду м. Києва про стягнення на його користь з ОСОБА_3 грошових коштів в загальному розмірі 95800 грн. Борг ОСОБА_3 не сплачує, нерухомого та рухомого майна за ним не зареєстровано, і в Державній податковій службі як платник податків він не зареєстрований. Відсутність у боржника майна робить неможливим виконання рішення суду, а тому необхідно визначити належну йому частку у вищевказаній квартирі, яка придбана в період перебування відповідачів у шлюбі і є спільною сумісною власністю подружжя. Виходячи з положень сімейного законодавства про рівність часток майна дружини та чоловіка, боржнику ОСОБА_3 належить ? частина квартири АДРЕСА_1.

Під час розгляду справи до участі у ній за клопотанням позивача було залучено співвідповідача - дружину боржника ОСОБА_4

Від позивача ОСОБА_2 надійшло письмове клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Відповідачі ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про розгляд справи повідомлені у встановленому законом порядку, проте в судове засідання вони повторно не з'явилися, письмові заперечення на позов не подали.

Враховуючи неявку відповідачів в судове засідання, суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Нез'явлення сторін є підставою для розгляду справи без фіксування судового засідання технічними засобами.

Вивчивши наявні у справі докази, суд вважає встановленими наступні обставини і визначені відповідно до них правовідносини.

У відділі державної виконавчої служби Дарницького РУЮ у м. Києві на виконанні знаходиться два виконавчі листи Дарницького районного суду м. Києва про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 грошових коштів, а саме: виконавчий лист від 17 січня 2011 на суму 39800 грн. та виконавчий лист на суму 56000 грн. (а.с. 8, 9, 10, 11).

Постановою державного виконавця від 09.04.2012 накладено арешт на усе майно боржника ОСОБА_3 в межах суми 39800 грн. та оголошено заборону на його відчуження (а.с. 10).

Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 12.12.2012 в порядку забезпечення позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості накладено арешт на ? частину квартири АДРЕСА_1, що зареєстрована за ОСОБА_4 (а.с. 12, 13).

Під час примусового виконання рішень судів державний виконавець встановив, що нерухомого майна за ОСОБА_3 не зареєстровано, дані щодо його місця роботи відсутні, у Державній податковій службі як платник податків він не зареєстрований (а.с. 18-19, 20, 21).

Доказів наявності у ОСОБА_3 іншого особистого майна (рухомого майна, цінностей, рахунків в банківських установах тощо), за рахунок якого можливо стягнути борг в загальному розмірі 95800 грн., суду не надано.

Згідно з повідомленням відділу державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Коростишівського районного управління юстиції у Житомирській області з 24 червня 1996 ОСОБА_3 перебуває у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_4 (а.с. 16).

В 2000 р. відповідачами було набуто у власність двокімнатну квартиру АДРЕСА_1, правовстановлюючі документи на яку оформлені на дружину ОСОБА_4(а.с. 14, 17).

Враховуючи, що набуття майна за час шлюбу створює презумпцію права спільної сумісної власності подружжя, яка знайшла своє вираження у ст. 22 Кодексу про шлюб та сім'ю України, який діяв на час набуття нерухомого майна, суд приходить до висновку, що вищевказана квартира є спільною сумісною власністю ОСОБА_3 та ОСОБА_4

Позов ОСОБА_2 ґрунтується на положенні ч. 1 ст. 371 ЦК України, яка надає право кредитору співвласника спільного сумісного майна у разі недостатності у нього іншого майна для звернення стягнення пред'явити позов про виділ частки із спільного майна в натурі для звернення стягнення на неї. Це право ґрунтується законі, а саме на положенні ст. 346 ЦК України, яка визначає звернення стягнення на майно боржника як одну з підстав припинення права власності.

Оскільки у праві спільної сумісної власності на квартиру АДРЕСА_1 частки подружжя не визначені, суд повинен встановити розмір частки боржника ОСОБА_3

Розмір часток майна, що є у спільній сумісній власності подружжя, визначається судом за правилами ч. 2 ст. 28 Кодексу про шлюб та сім'ю України, яка проголошувала рівність часток кожного з подружжя у спільній сумісній власності.

Аналогічна норма міститься і в ст. 70 чинного на цей час Сімейного кодексу України, згідно з якою частки майна дружини та чоловіка у спільній сумісній власності є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Суду не надано доказів наявності між ОСОБА_3 та ОСОБА_4домовленості або шлюбного договору, які б визначали нерівність їх часток у спільному сумісному майні подружжя, а отже слід виходити з того, що частки відповідачів у квартирі є рівними.

Враховуючи встановлені обставини, суд вважає позов ОСОБА_2 про визначення частки боржника ОСОБА_3 у квартирі АДРЕСА_1 обґрунтованим і задовольняє його.

З огляду на положення ст. 21 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» вимога про визнання за ОСОБА_3 права власності на 1/2 частину квартири є зайвою, а підстав зобов'язувати відповідача здійснити державну реєстрацію права власності суд не вбачає, оскільки така вимога не ґрунтуються на законі.

Відповідно до положень ст. 88 ЦПК України суд присуджує до стягнення з відповідача ОСОБА_3 на користь позивача судовий збір в розмірі 243,60 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 11, 27, 60, 212, 213, 214, 215, 225, 226 ЦПК України суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_2 задовольнити частково.

Визначити, що часткаОСОБА_3 у квартирі АДРЕСА_1 становить ? частину цієї квартири.

В решті вимог ОСОБА_2 відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 судові витрати в розмірі 243 гривні 60 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги та строку для подання заяви про перегляд заочного рішення, якщо скаргу та заяву не було подано.

Рішення може бути оскаржене позивачем до Апеляційного суду м. Києва через Дарницький районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, рішення може бути оскаржене відповідачем до Апеляційного суду м. Києва через Дарницький районний суд м. Києва протягом десяти днів з дати постановлення ухвали.

Суддя: