Провадження № 22-ц/783/2689/14 Доповідач в 2-й інстанції: Павлишин О. Ф.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 травня 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого судді: Павлишина О.Ф.,

суддів: Мікуш Ю.Р., Ніткевича А.В.

при секретарі: Гацій І.І.,

з участю: ОСОБА_2, ОСОБА_3, представника ЛМКП "Львівводоканал" - Урбанської Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові заяву ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про роз'яснення рішення Апеляційного суду Львівської області від 30 квітня 2014 року в справі за позовом ОСОБА_5, ОСОБА_3 до Львівського міського комунального підприємства "Львівводоканал" про виконання прямої вимоги ст.19 Закону України від 10.02.2002 року №2918-Ш "Про питну воду та питне водопостачання", ст.ст. 20, 21 Закону України від 24.06.2004 року №1875-1У "Про житлово-комунальні послуги", Закону України від 20.04.2000 року №1682 "Про природні монополії" в примусовому порядку,-

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням Галицького районного суду м.Львова від 11 лютого 2014 року відмовлено в задоволенні позову ОСОБА_5, ОСОБА_3 до Львівського міського комунального підприємства "Львівводоканал" про виконання прямої вимоги ст.19 Закону України від 10.02.2002 року №2918-Ш "Про питну воду та питне водопостачання", ст.ст. 20, 21 Закону України від 24.06.2004 року №1875-1У "Про житлово-комунальні послуги", Закону України від 20.04.2000 року №1682 "Про природні монополії" в примусовому порядку. (т.1, а.с.236-237)

Рішенням колегії суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області від 30 квітня 20014 року апеляційну скаргу ОСОБА_5, ОСОБА_3 задоволено частково.

Рішення Галицького районного суду м.Львова від 11 лютого 2014 року в частині відмови в задоволенні позову ОСОБА_5, ОСОБА_3 до Львівського міського комунального підприємства "Львівводоканал" про виконання прямої вимоги ст. 19 Закону України від 10.02.2002 року №2918-Ш "Про питну воду та питне водопостачання", ст.ст. 20, 21 Закону України від 24.06.2004 року №1875-1У "Про житлово-комунальні послуги" в примусовому порядку змінено та вирішено вважати вирішеним спір також на підставі ст.ст. 16, 627 ЦК України. В решті рішення суду залишено без змін. (т.2, а.с.62-64)

ОСОБА_2 та ОСОБА_3 звернулись із заявою про роз'яснення вказаного рішення суду апеляційної інстанції. На думку заявників, рішення суду є не повністю зрозумілим в резолютивній частині стосовно того, які саме дії мають здійснити сторони для виконання рішення суду та які норми законодавства мають бути виконані, що і як саме задоволено. Також вказують, що зміст рішення викладено не досить чітко та містить протиріччя. Просять постановити ухвалу, якою роз'яснити описову та резолютивну частини рішення Апеляційного суду від 30 квітня 2014 року та викласти більш повно , ясно чітко, зрозуміло в цих частинах рішення всі ті обставини, які були предметом розгляду , і в тому числі об"активно викласти всі ті питання, які були предметом розгляду поза межами позовної вимоги.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення ОСОБА_2, ОСОБА_3 про підтримання вимог заяви, пояснення представника ЛМКП "Львівводоканал" - Урбанської Т.В. про безпідставність заяви, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що в задоволенні заяви слід відмовити з наступних підстав.

Відповідно до вимог частини 1 ст. 221 ЦПК України якщо рішення є незрозумілим для осіб, які брали участь у справі, або для державного виконавця, суд за їхньою заявою постановляє ухвалу, в якій роз'яснює своє рішення, не змінюючи при цьому його змісту.

Згідно з роз`ясненнями, викладеними у п. 21 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 18.12.2009 року "Про судове рішення в цивільній справі", відповідно до ст.221 ЦПК України роз'яснення рішення суду можливе тоді, коли воно не містить недоліків, що можуть бути усунені лише ухваленням додаткового рішення, а є незрозумілим, що ускладнює його реалізацію. Зазначене питання розглядається судом, що ухвалив рішення, і в ухвалі суд викладає більш повно та ясно ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не вносячи змін у суть рішення і не торкаючись питань, які не були предметом судового розгляду. Роз'яснення рішення не допускається, якщо воно виконане або закінчився установлений законом строк, протягом якого рішення може бути пред'явлене до виконання. Якщо фактично порушено питання про зміну рішення або внесення в нього нових даних, у тому числі й роз'яснення мотивів ухваленого рішення, суд ухвалою відмовляє в роз'ясненні рішення.

Таким чином, законодавець вказує на те, що суд може роз'яснити своє рішення, якщо воно містить в собі незрозумілості або ускладнює його реалізацію, при цьому, не вносячи змін у суть рішення і не торкаючись питань, які не були предметом судового розгляду.

За змістом зазначеної статті незрозумілим є рішення суду, в якому припускається кілька варіантів тлумачення; роз'яснюються не висновки, яких дійшов суд, а ухвалене судове рішення; підставою для роз'яснення рішення суду є утруднення чи неможливість його виконання. Зрозумілість судового рішення полягає у тому, що його резолютивна частина не припускає кілька варіантів тлумачення. Роз'яснення інших частин рішення (крім резолютивної) не має правового значення, оскільки вони не мають обов'язкового характеру.

Оскільки рішення Апеляційного суду Львівської області від 30 квітня 2014 року викладено повно і чітко, в резолютивній частині не зазначено жодної обставини, яка стверджує наявність підстав для його виконання, в поданій заяві фактично ставиться питання про роз'яснення мотивувальної частини рішення, а обставин, що підтверджують наявність труднощів розуміння резолютивної частини рішення не наведено, колегія суддів приходить до переконання, що посилання заявників не стверджують наявність недоліків рішення, що підлягають усуненню в порядку, визначеному ст.221 ЦПК України.

А тому колегія суддів вважає, що підстав для роз"яснення рішення немає.

Керуючись ст.ст.221, 304 ЦПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА :

Заяву ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про роз'яснення рішення Апеляційного суду Львівської області від 30 квітня 2014 року залишити без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили ухвалою апеляційного суду.

Головуючий : Павлишин О.Ф.

Судді : Мікуш Ю.Р.

Ніткевич А.В.