Справа № 216/2409/15-ц
Провадження № 2/216/1532/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09.09.2015 м.Кривий Ріг

Дніпропетровська область

Центрально-Міський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі головуючого - судді Онопченка Ю.В.,

за участю секретаря судового засідання Чижикової А.Є.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі Дніпропетровської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання майна спільною сумісною власністю подружжя та визначення його часток,

В С Т А Н О В И В:

У квітні 2015 року ОСОБА_1 звернувся до суду з указаним позовом, зазначаючи, що з 20 липня 1996 року він перебуває в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2 3 лютого 2010 року вони за спільні кошти придбали домоволодіння з господарчими побудовами та земельною ділянкою, а саме: житловий цегляний будинок А-1, житловою площею 29,5 кв. м, загальною площею 50,3 кв. м, літня кухня Б, сарай В, погріб Г п/д, вбиральня Д, гараж Е, душ Ж, огорожа 1-2, водоколонка 1, земельна ділянка площею 0,0618 га, що знаходяться за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Юних Комунарів, 16, загальною вартістю 104 109 грн. Договір купівлі-продажу було оформлено на його дружину. На цей час ринкова вартість спірного домоволодіння з господарськими побудовами та земельною ділянкою відповідно до висновку будівельно-технічного дослідження від 2 квітня 2015 року № 19-15 складає 849 927 грн. На даний час вони мешкають окремо із-за сварок у сімї, тому вирішили поділити спільне майно, але дійти взаємної згоди щодо вирішення цього питання їм не вдалося.

Посилаючись на викладене, позивач просив визнати спірне домоволодіння з господарчими побудовами та земельною ділянкою спільною сумісною власністю подружжя й визнати за ними право власності по 1/2 частці не це майно за кожним.

У судове засідання позивач та його представник не зявились, надавши суду заяву про розгляд справи за їхньої відсутності, позовні вимоги підтримують в повному обсязі.

У судове засідання відповідач ОСОБА_2 не зявилась, надавши суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги визнає в повному обсязі та не заперечує проти їх задоволення.

Дослідивши матеріали справи, давши відповідну правову оцінку зібраним у матеріалах справи доказам, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що з 20 липня 1996 року сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі.

3 лютого 2010 року вони за спільні кошти придбали житловий будинок з господарчими побудовами та земельною ділянкою, а саме: житловий цегляний будинок А-1, житловою площею 29,5 кв. м, загальною площею 50,3 кв. м, літня кухня Б, сарай В, погріб Г п/д, вбиральня Д, гараж Е, душ Ж, огорожа 1-2, водоколонка І, замощення ІІ, земельна ділянка площею 0,0618 га, що знаходяться за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Юних Комунарів, 16, загальною вартістю 104 109 грн. Договір купівлі-продажу було оформлено на ОСОБА_2

На цей час ринкова вартість спірного домоволодіння з господарчими побудовами та земельною ділянкою відповідно до висновку будівельно-технічного дослідження від 2 квітня 2015 року № 19-15 складає 849 927 грн.

Із-за сварок у сімї сторони мешкають окремо, тому вони вирішили поділити спільне майно, але дійти взаємної згоди щодо вирішення цього питання їм не вдалося.

Відповідно до ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є обєктом права спільної сумісної власності подружжя.

Згідно із ч. 1 ст. 69 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу.

Частиною 1 ст. 70 СК України передбачено, що у разі поділу майна, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

У пп. 22, 23, 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» розяснено, що поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими статтями 69-72 СК України та ст. 372 ЦК України. Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи.

Вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, зясовувати джерело і час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу (статті 60, 69 СК України, ч. 3 ст. 368 ЦК України), відповідно до частин 2, 3 ст. 325 ЦК України можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на імя кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом.

До складу майна, що підлягає поділу включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться у третіх осіб. При поділі майна враховуються також борги подружжя та правовідносини за зобовязаннями, що виникли в інтересах сімї (ч. 4 ст. 65 СК України).

Ураховуючи викладене, суд приходить до висновку про те, що спірний житловий будинок з господарчими побудовами та земельною ділянкою є обєктом спільної сумісної власності подружжя, оскільки майно придбано сторонами за спільні кошти під час перебування їх у шлюбі, спільного проживання та ведення господарства, тому вважає за необхідне позов задовольнити та визнати за сторонами право власності на це майно по 1/2 частці за кожним.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 60, 69, 70, 71 СК України, ст. ст. 10, 11, 60, 212-215 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання майна спільною сумісною власністю подружжя та визначення його часток задовольнити.

Визнати житловий будинок з господарчими побудовами та земельною ділянкою, а саме: житловий цегляний будинок А-1, житловою площею 29,5 кв. м, загальною площею 50,3 кв. м, літня кухня Б, сарай В, погріб Г п/д, вбиральня Д, гараж Е, душ Ж, огорожа 1-2, водоколонка І, замощення ІІ, земельна ділянка площею 0,0618 га, що знаходяться за адресою: Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Юних Комунарів, 16, спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_2.

В порядку поділу майна, що є спільною сумісною власністю, визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частку житлового будинку з господарчими побудовами та земельною ділянкою, що знаходяться за адресою: Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Юних Комунарів, 16.

В порядку поділу майна, що є спільною сумісною власністю, визнати за ОСОБА_2 право власності на 1/2 частку житлового будинку з господарчими побудовами та земельною ділянкою, що знаходяться за адресою: Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Юних Комунарів, 16.

Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їх права та обовязки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного суду Дніпропетровської області через Центрально-Міський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подачі апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подачі апеляційної скарги рішення суду, якщо його не було скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Ю.В. Онопченко