Справа № 183/719/15
№ 2/183/1315/15
26 травня 2015 року м. Новомосковськ
Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області, у складі:
головуючої судді Березюк В.В.,
при секретарі Тен І.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Новомосковського міськрайонного суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Головне управління державної міграційної служби України в Дніпропетровської області, про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, -
ОСОБА_1 звернулася до Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області з позовом до ОСОБА_2, третя особа: Головне управління державної міграційної служби України в Дніпропетровської області, про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, захист права власності шляхом виселення та зняття з реєстрації, в якому з урахуванням уточненої позовної заяви просить:
- визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме будинком розташованим в м.Новомосковськ, вул.Боженко, 126, Дніпропетровської області;
- виселити ОСОБА_2 з даного будинку як особу, яка систематичним порушенням правил спільного співжиття робить неможливим для позивачки проживання в одному будинку, а заходи запобігання і громадського впливу виявились безрезультатними, без надання йому іншого житлового приміщення;
- зобовязати Головне управління державної міграційної служби в Дніпропетровській області зняти з реєстрації ОСОБА_2 в будинку розташованому в м.Новомосковськ, вул.Боженко, 126, Дніпропетровської області;
В обґрунтування свого позову позивач зазначає, що їй на підставі свідоцтва на право власності, виданого 13 грудня 1999 року Новомосковською районною державною адміністрацією, належить житловий будинок №126, по вул. Боженко, м. Новомосковська Дніпропетровської області. В зазначеному будинку, крім неї та членів її сім'ї, з 29 липня 2013 року значиться зареєстрованим відповідач по справі - ОСОБА_3, колишній співмешканець її доньки. З початку січня 2014 року, коли її донька ОСОБА_4 перестала підтримувати з відповідачем стосунки, він виїхав з будинку позивачки на інше місце мешкання, при цьому відмовився зніматися з реєстраційного обліку. З того часу він в даному будинку не мешкає та його місцезнаходження позивачці не відоме.
Але, починаючи з січня 2015 року, відповідач ОСОБА_2, який зловживає наркотичними засобами та спиртними напоями, став в нетверезому стані зявлятися на території домоволодіння позивачки, при цьому проживаючи десь в іншому місці, створює їй та членам її родини умови, які є несумісні для подальшого спільного з ним проживання в будинку.
Так, 11 січня 2015 року, 12 січня 2015 року, 21 січня 2015 року, 16 березня 2015 року, 01 квітня 2015 року ОСОБА_2 приходить у вказаний будинок та перебуваючи в нетверезому стані безпричинно влаштував сварки, погрожував ОСОБА_1 фізичною розправою, при цьому спричиняв фізичний біль. З цього приводу позивачка зявлялася до міліції.
У звязку з тим, що ОСОБА_2 останнім часом систематично тероризує сім'ю позивачки, вони змушені були покинути домівку та до рішення суду переїхати на тимчасове проживання до знайомих, адресу яких він не знає.
Посилаючись на ч. 1 ст. 116 ЖК України позивачка звернулася з даним позовом до суду, у звязку з систематичним порушенням відповідачем правил соціалістичного співжиття в житловому будинку.
Крім того, ОСОБА_2 не знімаючись з реєстраційного обліку, порушує права позивачки як власника жилого приміщення, передбачені ст.319 ЦК України.
В судове засідання позивач не зявилася, її представник ОСОБА_5 надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав у частині визнання відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням. Інші позовні вимоги просить залишити без розгляду.
Відповідач в судове засідання не з'явився, повідомлена належним чином, причина неявки суду не відома, тому суд, з погодження позивача, відповідно до вимог ст. 224 ЦПК України, провів заочний розгляд справи.
Представник третьої особи ГУ ДМС України в Дніпропетровської області в судове засідання не зявився.
Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов до наступного висновку.
Згідно свідоцтва на право власності, виданого 13 грудня 1999 року Новомосковською районною державною адміністрацією, житловий будинок №126, по вул. Боженко, м. Новомосковська Дніпропетровської області належить на праві власності ОСОБА_1 (а.с.10).
Згідно відомостям адресно-довідкового підрозділу ГУДМС, УДМС України в Дніпропетровській області від 14.02.2015 року, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрований з 29.07.2013 року за адресою: Дніпропетровська область, м. Новомосковськ, вул. Боженко, 126 (а.с.10).
Згідно акта обстеження від 23.01.2015 року, складеного квартальним комітетом м. Новомосковськ № 25, ОСОБА_2 зареєстрований в житловому будинку №126, по вул. Боженко, м. Новомосковська Дніпропетровської області, однак в ньому не проживає з січня 2014 року (а.с.7).
У відповідності до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним прав користування та розпорядження майном.
Відповідно до ч.2 ст.405 ЦПК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Як встановлено судом, відповідач не проживає в спірному жилому приміщенні понад одного року, підстав для продовження терміну зберігання за ним права користування спірним жилим приміщенням, передбачених ст.405 ЦК України немає, його особистих речей в спірному жилому приміщенні немає, участі в оплаті комунальних послуг будинку відповідач не приймає, що свідчить про втрату ним інтересу до спірного жилого приміщення як до свого постійного місця проживання.
Крім того, реєстрація відповідача у будинку позивача є порушенням прав позивача як власника житлового приміщення на власний розсуд володіти, користуватися та розпоряджатися своїм майном, що є порушенням вимог ст.ст. 319, 321, 383, 391 ЦК України, а тому відповідно до ст.391 ЦК України позивач має право вимагати усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, адже відповідач не проживає у спірному будинку понад одного року, тобто понад встановлені ст.405 ЦК України строки.
У відповідності до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача належить стягнути судові витрати, що складаються з судового збору у розмірі 243 грн. 60 коп.
На підставі вищевикладеного та керуючись ст. ст. 10-12, 27, 30, 58-62, 209, 212-215, 224 ЦПК України, ст. ст. 71, 72 ЖК України, ст. ст. 319, 321, 383, 391, -
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Головне управління державної міграційної служби України в Дніпропетровської області, про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, задовольнити.
Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, таким, що втратив право користування житловим будинком, розташованим в м. Новомосковськ, вул.Боженко, 126, Дніпропетровської області.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1, РНОКПП НОМЕР_1, судовий збір у розмірі 243 грн. 60 коп.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою ним протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.
Рішення може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя В.В. Березюк