АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 червня 2015 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Полтавської області в складі:

Головуючого судді: Бутенко С.Б.

Суддів: Панченка О.О., Пікуля В.П.

при секретарі: Кальник А.М.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2

на рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 11 березня 2015 року

по справі за позовом ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Нова Пошта» про зобовязання видати посилку.

Заслухавши суддю-доповідача апеляційного суду, дослідивши матеріали справи, колегія суддів,-

В С Т А Н О В И Л А:

У вересні 2014 року позивач ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ТОВ «Нова Пошта», в обґрунтування якого вказував, що 10.12.2012 року перевізником ТОВ «Нова Пошта» на його імя з м. Києва була направлена посилка, в якій знаходилися ручка «Шифер» вартістю 5000 грн. та особисті речі на суму 200 грн. Отримавши 18.12.2012 року смс повідомлення на мобільний телефон про те, що посилка на його імя за № 74141 доставлена на відділення ТОВ «Нова Пошта» за адресою: площа Перемоги, 16, м. Костянтинівка Донецької області, 20.12.2012 року позивач звернувся у вказане відділення для отримання посилки, предявивши для встановлення особи посвідчення співробітника МВС. Оскільки посилку йому видано не було за відсутності паспорта громадянина України, через декілька днів він звернувся до відділення з паспортом, проте співробітник пошти повідомила йому, що посилку було направлено до м. Донецьк. Коли ОСОБА_2 звернувся до відділення пошти у м. Донецьк, йому повідомили, що посилка направлена до м. Полтави, після чого він написав скаргу з вимогою повернути посилку в м. Донецьк або м. Костянтинівку, проте посилку він так і не отримав.

Посилаючись на вказані обставини, просив суд зобовязати відповідача видати посилку та стягнути на його користь 500 грн. матеріальної та 10000 грн. моральної шкоди.

Рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 11 березня 2015 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до ТОВ «Нова Пошта» відмовлено за спливом позовної давності.

Не погодившись з даним рішенням, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в який посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити його позовні вимоги в повному обсязі.

Колегія суддів, розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, заслухавши доповідь судді-доповідача апеляційного суду, пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши матеріали справи, дійшла висновку про відхилення апеляційної скарги з огляду на наступне.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 307, ст. 308 ЦПК України за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право постановити ухвалу про відхилення апеляційної скарги і залишення рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Судом першої інстанції встановлено, доводиться доказами по справі та не заперечується сторонами, що 19 грудня 2012 року згідно товарно-транспортної накладної № 56 0010 0167 4141 від 16 грудня 2012 року з м. Києва від ОСОБА_3 на імя ОСОБА_2 до відділення № 1 ТОВ «Нова Пошта» в м. Костянтинівка Донецької області прибув вантаж оголошеною вартістю 400 грн. та вагою 2 кг.

20 грудня 2012 року позивач звернувся до відділення № 1 ТОВ «Нова Пошта» в м. Костянтинівка для одержання відправлення, яке йому видано не було у звязку з ненаданням паспорта громадянина України, що посвідчує особу одержувача.

07 січня 2013 року ОСОБА_2 звернувся до відповідача зі вимогою щодо зобовязання працівників відділення № 3 Донецької філії ТОВ «Нова Пошта» видати йому посилку, відповідь на яку йому надіслана за вих. № 293-13 від 02 липня 2013 року.

22 січня 2013 року відправлення надійшло на склад НП в м. Полтава, де його було втрачено.

Ухвалюючи рішення по справі, суд першої інстанції виходив з того, що всупереч положень п. 12.5. Умов надання послуг ТОВ «Нова Пошта», що затверджені наказом № 87-В від 11.06.2012 року, відповідачем не було дотримано строки зберігання відправлення на відділенні ТОВ «Нова Пошта» до його витребування відправником або одержувачем 33 календарних дні з моменту його приймання до перевезення, що призвело до порушення прав позивача на одержання вантажу. Таких висновків суд дійшов на підставі оцінки наданих по справі доказів і в цій частині судове рішення сторонами не оскаржується, тому в силу ст. 303 ЦПК України колегією суддів не переглядається.

Відмовляючи у задоволенні позову ОСОБА_2 до ТОВ «Нова Пошта» про зобовязання видати посилку, суд першої інстанції застосував правові наслідки спливу позовної давності, що відповідає фактичним обставинам справи та нормам матеріального права, які регулюють спірні правовідносини.

Місцевим судом вірно визначено, що позовні вимоги ОСОБА_2 до ТОВ «Нова Пошта» випливають із договору перевезення вантажу, до яких застосовується спеціальна позовна давність в один рік (п. 6 ч. 2 ст. 258 ЦК України).

За правилами ч. 1 ст. 261, ч.ч. 2, 3 ст. 925 ЦК України момент виникнення у одержувача вантажу права на позов до перевізника та відповідно початок перебігу позовної давності у спірних правовідносинах починається від дня одержання повної або часткової відмови перевізника задовольнити претензію або неодержання від перевізника відповіді на претензію у місячний строк.

Як вбачається з матеріалів справи, перебіг позовної давності у спорі ОСОБА_2 із ТОВ «Нова Пошта» почався у лютому 2013 року після спливу місячного строку для відповіді на його претензію від 07 січня 2013 року, коли позивач міг довідатися про порушення свого права, із вказаним позовом до суду ОСОБА_2 звернувся лише 01 вересня 2014 року за межами строку спеціальної позовної давності і поважних причин пропущення позовної давності суду не навів.

Відповідно до ч. 4 ст. 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_2 щодо відрахування позовної давності з вересня 2013 року, коли ним було одержано відповідь на претензію від 07 січня 2013 року та відповідно він дізнався про порушення свого права, та відсутності заяви відповідача про застосування позовної давності не ґрунтуються на вказаних фактичних обставинах справи та нормах права і висновків суду першої інстанції не спростовують.

Зважаючи на викладене, з урахуванням письмової заяви ТОВ «Нова Пошта» про застосування позовної давності від 26.12.2014 р., яка міститься в матеріалах справи (а.с. 85-86), колегія суддів дійшла висновку, що оскаржуване рішення постановлено судом першої інстанції з додержанням вимог закону і підстав для його скасування не вбачає.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 314, 315, 319 ЦПК України колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 11 березня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом 20 днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий: С.Б. Бутенко

Судді: /підписи/ ОСОБА_4

ОСОБА_5

З ОРИГІНАЛОМ ЗГІДНО:

Суддя Апеляційного суду

Полтавської області ОСОБА_1