Справа № 441/2162/14 Головуючий у 1 інстанції: Малахова-Онуфер А.М.
Провадження № 22-ц/783/2751/15 Доповідач в 2-й інстанції: Савуляк Р. В.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 травня 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого судді Савуляка Р.В.,

суддів: Бермеса І.В., Мусіної Т.Г.,

за участі секретаря: Брикайло М.В.

з участю: представника ОСОБА_2 ОСОБА_3, представника ПАТ «УкрCиббанк» - Романової Ю.Л., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Городоцького районного суду Львівської області від 11 лютого 2015 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_5, ОСОБА_2, третя особа - Служба у справах дітей Городоцької районної державної адміністрації про стягнення заборгованості за кредитним договором, звернення стягнення на предмет іпотеки та за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк», третя особа -приватний нотаріус Городоцького районного нотаріального округу Тимофєєва Агнеса Матвіївна про визнання договору іпотеки недійсним, -

ВСТАНОВИЛА:

10 грудня 2014 року ПАТ «УкрСиббанк» звернувся з позовом до ОСОБА_5 та ОСОБА_2 у якому на підставі ст.ст.525, 526, 530, 553, 554, 589, ч.1 ст.1048, ст.1054 ЦК України просив:

стягнути з ОСОБА_5 на користь ПАТ «УкрСиббанк» заборгованість за кредитним договором №0 від 12 вересня 2007 року в сумі 40899,85 доларів США, що еквівалентно 1 045 400 гривень 17 коп. та 6 419 гривень 02 коп. пені, нарахованої за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом та процентами;

в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором №0 від 12 вересня 2007 року в сумі 40 899,85 доларів США, що еквівалентно 1 045 400 грн. та пені в сумі 6419 грн. 02 коп. звернути стягнення на предмет іпотеки - житловий будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, загальною площею 156,2 м.кв., житловою площею 71,6 м.кв., що належить на праві власності ОСОБА_2, шляхом проведення прилюдних торгів у межах процедури виконавчого провадження, з дотриманням закону України «Про іпотеку» за початковою ціною, встановленою на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, визначеною на підставі оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності / незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій;

стягнути з відповідачів судові витрати у розмірі 3654 грн. у рівних частках, з кожного по 1827 гривень;

відстрочити виконання рішення суду в частині звернення стягнення на предмет іпотеки до втрати чинності Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» (а.с.2-6, 110).

27 січня 2015 року ОСОБА_2 звернувся з позовом до ПАТ УкрСиббанк» у якому просив визнати недійним договір іпотеки нерухомого майна - будинку за адресою: АДРЕСА_1 від 12 вересня 2007 року, укладеного між ним та ПАТ «УкрСиббанк» з тих підстав, що у вказаному будинку проживала малолітня дитина ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, права якої порушуються зазначеним договором (а.с.147-150).

Оскаржуваним рішенням Городоцького районного суду Львівської області від 11 лютого 2015 року позов Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 (і.н. НОМЕР_1) в користь Публічного акціонерного товариства УкрСиббанк (р/р №0113 в АТ "УкрСиббанк" (МФО 351005, , м.Харків, просп.Московський, 60) 40 899,85 дол. США, що еквівалентно 1 045 400 грн. 17 коп. заборгованості за кредитним договором №0 (в системі обліку банку №1) від 12.09.2007 року та 6 419 грн. 02 коп. пені, нарахованої за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом та процентами.

В рахунок погашення заборгованості за кредитним договором №0 (в системі обліку банку №1) від 12.09.2007 року в сумі 40 899,85 дол. США, що еквівалентно 1 045 400 грн. 17 коп. та пені в сумі 6 419 грн. 02 коп., звернуто стягнення на предмет іпотеки житловий будинок АДРЕСА_1, загальною площею 156,2 м.кв., житловою площею 71,6 м.кв., що належить на праві приватної власності ОСОБА_2, шляхом проведення прилюдних торгів у межах процедури виконавчого провадження, з дотриманням вимог Закону України «Про іпотеку» за початковою ціною, встановленою на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, визначеною на підставі оцінки, проведеної субєктом оціночної діяльності/незалежним експертом на стадії оцінки майна на час проведення виконавчих дій.

Стягнуто з ОСОБА_5 (і.н. НОМЕР_1), ОСОБА_2 НОМЕР_2) в користь Публічного акціонерного товариства УкрСиббанк (р/р №0113 в АТ «УкрСиббанк», МФО 351005, , м.Харків, просп.Московський, 60) по 1827 грн. з кожного, понесених судових витрат.

Виконання рішення суду на час дії Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» - відстрочено.

В задоволенні позову ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства ПАТ «УкрСиббанк», третя особа приватний нотаріус Городоцького районного нотаріального округу Тимофєєва А.М. про визнання недійсним договору іпотеки /нерухомого майна/ від 12.09.2007 р. за реєстр. №2471 відмовлено.

Рішення суду оскаржив ОСОБА_2

В апеляційній скарзі посилається на те, що суд не взяв до уваги заперечення відповідачів за первісним позовом про неправомірне зарахування оплат, проведених позичальником всупереч умовам Договору. Банком подано розрахунок, з якого випливало неправомірне зарахування банком коштів тільки на погашення процентів за користування кредитом, але жодним чином на погашення тіла кредиту, попри те, що погашення повинно було проходити з кожного платежу у пропорційності як процентів за користування кредитом так і тіла кредиту.

Суд безпідставно відмовив у задоволенні його позову не врахувавши те, що договором іпотеки від 12 вересня 2007 року порушуються права малолітньої ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, права якої підлягають захисту в силу ст.ст.17,18 Закону України «Про охорону дитинства», ст.12 Закону України «Про основи соціального захисту бездомних громадян і безпритульних дітей», Конвенції «Про права дитини».

Просить рішення Городоцького районного суду Львівської області від 11 лютого 2015 року скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову ПАТ "УкрСиббанк" - відмовити.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника ОСОБА_2 ОСОБА_3 на підтримання апеляційної скарги, представника ПАТ «УкрСиббанк» - Романової Ю.Л. на її заперечення, перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення у межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення, а рішення Городоцького районного суду Львівської області від 11 лютого 2015 року частковому скасуванню на підставі п.п.3,4 ч.1 ст.309 ЦПК України з ухваленням нового рішення.

Cудом та матеріалами справи установлено, що 12 вересня 2007 року між ПАТ «УкрСиббанк» та ОСОБА_5 було укладено договір про надання споживчого кредиту №0, згідно умов якого останньому було надано споживчий кредит в сумі 54 000 доларів США з терміном повернення не пізніше 12 вересня 2014 року.

Додатковою угодою від 30 січня 2009 року змінено кінцевий термін повернення кредиту не пізніше 12 вересня 2024 року та перенесено строки сплати процентів, нарахованих з 01 грудня 2008 року по 31 грудня 2008 року на період з 01 січня 2014 року по 12 січня 2014 року (а.с.13-26).

В забезпечення виконання кредитних зобов'язань ОСОБА_5 за кредитним договором №0, 12 вересня 2007 року між Банком та ОСОБА_2 (батько ОСОБА_5) було укладено договір іпотеки згідно якого ОСОБА_2 передав в іпотеку нерухоме майно житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1, який належить йому на праві власності на підставі Свідоцтва про право на спадщину за заповітом виданого Городоцькою державною нотаріальною конторою 29 березня 1999 року, зареєстрованим Самбірським міжміським бюро технічної інвентаризації 15 жовтня 1999 року.

Загальна вартість зазначеного будинку згідно Витягу з реєстру прав власності на нерухоме майно, виданого КП Городоцьке районне бюро технічної інвентаризації 31 серпня 2007 року становить 118 341 гривень.

За домовленістю сторін заставна вартість предмета іпотеки визначена сторонами в сумі 461 317 гривень (а.с.27).

Всупереч умов кредитного договору №0 від 12 вересня 2007 року ОСОБА_5 допустив заборгованість в сумі 40899,85 доларів США, та 6 419, 02 гривень пені, а саме:

36778,96 доларів США заборгованість за кредитом, у тому числі 1568,09 доларів США прострочена заборгованість за період з 12 лютого 2014 року по 17 листопада 2014 року;

4120,89 доларів США заборгованість за процентами, у тому числі прострочена заборгованість у розмірі 3217,08 доларів за період з 12 лютого 2014 року по 11 листопада 2014 року, та в розмірі 493,65 доларів США за період з 21 січня 2014 року по 11 листопада 2014 року;

1619,74 гривень пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом, за період з 16 березня 2014 року по 17 листопада 2014 року;

4799,28 гривень пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за процентами, за період з 14 лютого 2014 року по 17 листопада 2014 року.

Загальний розмір заборгованості ОСОБА_5 за кредитним договором №0 від 12 вересня 2007 року на день постановлення рішення суду першої інстанції, в еквіваленті за курсом НБУ, становив 1 045 400 гривень 17 коп. і суд першої інстанції обґрунтовано стягнув заборговані суми із боржника.

В тій частині рішення суду ОСОБА_5 не оспорюється.

Також суд першої інстанції в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором №0 (в системі обліку банку №1) від 12.09.2007 року в сумі 40 899,85 дол. США, що еквівалентно 1 045 400 грн. 17 коп. та пені в сумі 6 419 грн. 02 коп., звернув стягнення на предмет іпотеки житловий будинок АДРЕСА_1, загальною площею 156,2 м.кв., житловою площею 71,6 м.кв., що належить на праві приватної власності ОСОБА_2, шляхом проведення прилюдних торгів у межах процедури виконавчого провадження, з дотриманням вимог Закону України «Про іпотеку» за початковою ціною, встановленою на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, визначеною на підставі оцінки, проведеної субєктом оціночної діяльності/незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій.

Як зазначено у п.42 Постанови №5 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», суд не може одночасно звернути стягнення на предмет іпотеки та стягнути суму заборгованості за кредитним договором. У такому випадку суд має зазначити в резолютивній частині рішення лише про звернення стягнення на предмет іпотеки із зазначенням суми заборгованості за кредитним договором, а сам розрахунок заборгованості має наводитись у мотивувальній частині рішення. Винятком є ситуація, коли особа позичальника є відмінною від особи іпотекодавця з урахуванням положення ст.11 Закону України «Про іпотеку» (або ст.589 ЦК щодо заставодавця).

Однак, зміст резолютивної частини рішення суду першої інстанції про стягнення заборгованості за кредитним договором та звернення стягнення на предмет іпотеки не відповідає вимогам закону та свідчить про подвійну відповідальність відповідачів.

Відповідно до частини першої статті 546 ЦК України виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, притриманням, завдатком.

Згідно із частиною першою статті 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку.

Частиною першою статті 554 ЦК України передбачено, що боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники.

Відповідно до статті 572 ЦК України в силу застави кредитор (заставодержатель) має право в разі невиконання боржником (заставодавцем) забезпеченою заставою зобов'язання одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами.

Аналогічні положення містять частина перша статті 20 Закону України «Про заставу» та частина перша статті 33 закону України «Про іпотеку».

Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що застава (іпотека) і порука є різними видами забезпечення зобов'язань, тому норми, які регулюють поруку (статті 553-559 ЦК України) не застосовуються до правовідносин кредитора з майновим поручителем, оскільки він відповідає перед заставо/іпотекодержателем за виконання боржником основного зобов'язання, винятково в межах вартості предмета застави/іпотеки.

Такого висновку дійшов Верховний Суд України у постанові від 17 вересня 2014 року у справі №6-109 цс -14, яка в силу ст.360-7 ЦПК України є обов'язковою для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначену норму права, та для всіх судів України; суди зобов'язані привести свою судову практику у відповідність із рішенням Верховного Суду України.

Таким чином, висновок суду першої інстанції про солідарну відповідальність боржника ОСОБА_5 та майнового поручителя ОСОБА_2 (стягнення заборгованості за кредитним договором та звернення стягнення на предмет іпотеки) не ґрунтується на вимогах закону.

З урахуванням зазначених обставин, рішення суду першої інстанції в частині звернення стягнення на предмет іпотеки житловий будинок АДРЕСА_1, загальною площею 156,2 м.кв., житловою площею 71,6 м.кв., що належить на праві приватної власності ОСОБА_2, шляхом проведення прилюдних торгів у межах процедури виконавчого провадження, з дотриманням вимог Закону України «Про іпотеку» за початковою ціною, встановленою на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, визначеною на підставі оцінки, проведеної субєктом оціночної діяльності/незалежним експертом на стадії оцінки майна час проведення виконавчих дій, в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором №0 (в системі обліку банку №1) від 12.09.2007 року в сумі 40 899,85 дол. США, що еквівалентно 1 045 400 грн. 17 коп. та пені в сумі 6 419 грн. 02 коп.,та стягнення з ОСОБА_2 1827 грн. судових витрат підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення в цій частині про відмову у задоволенні таких вимог Банку.

У той же час, не знайшли свого підтвердження доводи апеляційної скарги ОСОБА_2 про порушення прав малолітньої ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1 при передачі ним в іпотеку 12 вересня 2007 року житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1.

За положенням ст.203 ЦК України правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей.

Відповідно до ч.4 ст.12 Закону України «Про основи соціального захисту бездомних осіб і безпритульних дітей» (в редакції на час виникнення спірних правовідносин), для здійснення будь-яких правочинів стосовно нерухомого майна, право власності на яке або право на користування якими мають діти, потрібна попередня згода органів опіки та піклування.

Відповідно до ч.3 ст.6 Закону України «Про іпотеку» ( в редакції на час укладення договору іпотеки станом на 12.09.2007 року) іпотекодавець зобов'язаний до укладення іпотечного договору попередити іпотекодержателя про всі відомі йому права та вимоги інших осіб на предмет іпотеки, в тому числі ті, що не зареєстровані у встановленому законом порядку. У разі порушення цього обов'язку іпотекодержатель має право вимагати дострокового виконання основного зобов'язання та відшкодування іпотекодавцем завданих збитків.

При оформленні договору іпотеки від 12 вересня 2007 року (п.1.3.) іпотекодавець ОСОБА_2 засвідчив, що укладенням цього договору не порушуються права та/або інтереси третіх осіб, в тому числі і дітей чи його онуки ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.28).

Сама ОСОБА_7 як і її батько ОСОБА_5 права на частку у зазначеній квартирі не мала.

При оформленні Договору про надання споживчого кредиту №0 від 12 вересня 2007 року та договору іпотеки від 12 вересня 2007 року ОСОБА_5 та ОСОБА_2 Великолюбінською селищною радою були видані довідки про те, що у спірному будинку за адресою: АДРЕСА_1, малолітня ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1 не зареєстрована, відтак іпотека вказаної квартири була оформлена без дозволу органу опіки та піклування (а.с.31-32).

Таким чином, при укладенні договору іпотеки від 12 вересня 2007 року права малодітної ОСОБА_7 не порушувалися, оскільки на той момент вона не була зареєстрована у даній квартирі і не мала права власності у ній.

Те, що у подальшому ОСОБА_7 знову була зареєстрована у спірній квартирі (а.с.275, 276) не може бути підставою для визнання недійсним договору іпотеки від 12 вересня 2007 року зв'язку з невиконанням вимог закону про отримання згоди органу опіки та піклування.

Тому суд першої інстанції обґрунтовано відмовив у задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2

Доводи апеляційної скарги, в тій частині, висновків суду не спростовують.

З урахуванням наведеного, апеляційна скарга ОСОБА_2 підлягає до задоволення частково, рішення Городоцького районного суду Львівської області від 11 лютого 2015 року скасуванню частково на підставі п.п.3,4 ч.1 ст.309 ЦПК України з ухваленням нового рішення про задоволення позову ПАТ «УкрСиббанк» частково, а в решті рішення суду слід залишити без змін.

Керуючись ст.303, п.2 ч.1 ст.307, п.3 ч.1 ст. 309, ст.313, ч.2 ст.314, ст.ст.316,317,319 ЦПК України, колегія суддів,-

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Городоцького районного суду Львівської області від 11 лютого 2015 року в частині звернення стягнення на предмет іпотеки житлового будинку АДРЕСА_1, загальною площею 156,2 м.кв., житловою площею 71,6 м.кв., що належить на праві приватної власності ОСОБА_2, шляхом проведення прилюдних торгів у межах процедури виконавчого провадження, з дотриманням вимог Закону України «Про іпотеку» за початковою ціною, встановленою на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, визначеною на підставі оцінки, проведеної субєктом оціночної діяльності/незалежним експертом на стадії оцінки майна час проведення виконавчих дій, в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором №0 (в системі обліку банку №1) від 12.09.2007 року в сумі 40 899,85 дол. США, що еквівалентно 1 045 400 грн. 17 коп., пені в сумі 6 419 грн. 02 коп. та стягнення з ОСОБА_2 1827 грн. судових витрат скасувати та ухвалити в цій частині нове рішення, яким у задоволенні звернення стягнення на предмет іпотеки та стягнення з ОСОБА_2 1827 гривень судових витрат відмовити.

В решті рішення суду залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, але може бути оскаржене в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили шляхом подачі касаційної скарги.

Головуючий : Савуляк Р.В.

Судді: Бермес І.В.

Мусіна Т.Г.