Справа № 461/5800/15-ц
Провадження № 4-с/461/51/15
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.06.2015 року Галицький районний суд м. Львова в складі:

головуючого судді Стрельбицького В.В.,

при секретарі Кахнич С.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові справу за скаргою Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ Україна», заінтересована особа Шевченківський відділ державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції на дії державного виконавця,

в с т а н о в и в :

скаржник звернувся до суду зі скаргою, в якій просить визнати неправомірною та скасувати постанову головного державного виконавця Шевченківського ВДВС Львівського МУЮ №47462637 від 12.05.2015 року про відмову у відкритті виконавчого провадження, та зобовязати Шевченківський ВДВС Львівського МУЮ відкрити виконавче провадження за виконавчим листом, виданим Галицьким районним судом м.Львова 20.02.2015 року.

В обґрунтування заявленої скарги покликається на те, що 20.02.2015 року Галицьким районний судом м.Львова видано виконавчий лист про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПрАТ «Страхова компанія «ПЗУ Україна» боргу в розмірі 4 512,18 гривень. Однак, 12.05.2015 року головним державним виконавцем Шевченківського ВДВС ЛМУЮ винесено постанову про відмову у відкритті виконавчого провадження у звязку із невідповідністю виконавчого документа вимогам ст.18 Закону України «Про виконавче провадження», а саме: у виконавчому документі не вказано індивідуального ідентифікаційного номеру боржника. Скаржник вважає, що виконавчий лист відповідає усім вимогам, а тому оскаржувану постанову слід скасувати.

Представник скаржника в судовому засіданні скаргу підтримав з мотивів, викладених у ній. Просить скаргу задоволити.

Представник заінтересованої особи в судове засідання не зявився, подав до суду письмові заперечення, згідно який просить відмовити у задоволенні скарги.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що скаргу слід задоволити з наступних підстав.

Відповідно до ст.383 ЦПК України, учасники виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

З матеріалів справи вбачається, що 20.01.2015 року Галицьким районним судом м.Львова видано виконавчий лист про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПрАТ «Страхова компанія «ПЗУ Україна» боргу в розмірі 4 512,18 гривень.

Постановою від 12.05.2015 року головним державним виконавцем Шевченківського ВДВС ЛМУЮ ОСОБА_2 відмовлено у відкритті виконавчого провадження за виконавчим листом №461/12283/14-ц, виданим 12.05.2015р. Галицьким районним судом м.Львова, на підставі п.6 ч.1 ст.26 Закону України «Про виконавче провадження», з мотивів відсутності у виконавчому документі індивідуального ідентифікаційного номеру боржника.

Відповідно ч.5 ст.124 Конституції України, судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обовязковими для виконання на всій території України.

Згідно п.6 ч.1 ст.26 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець відмовляє у відкритті виконавчого провадження у разі невідповідності виконавчого документа вимогам, передбаченим статтею 18 цього Закону.

Пунктом 3 ч.1 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що виконавчому документі зазначаються, зокрема повне найменування (для юридичних осіб) або ім'я (прізвище, власне ім'я та по батькові) (для фізичних осіб) стягувача і боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), ідентифікаційний код суб'єкта господарської діяльності стягувача та боржника (для юридичних осіб), індивідуальний ідентифікаційний номер стягувача та боржника (для фізичних осіб - платників податків) або номер і серія паспорта стягувача та боржника для фізичних осіб - громадян України, які через свої релігійні або інші переконання відмовилися від прийняття ідентифікаційного номера, офіційно повідомили про це відповідні органи державної влади та мають відмітку в паспорті громадянина України, а також інші дані, якщо вони відомі суду чи іншому органу, що видав виконавчий документ, які ідентифікують стягувача та боржника чи можуть сприяти примусовому виконанню, зокрема, дата народження боржника та його місце роботи (для фізичних осіб), місцезнаходження майна боржника, рахунки стягувача та боржника тощо.

Частиною 1 ст.11 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до п.3 ч.3 ст.11 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право, з метою захисту інтересів стягувача, одержувати безоплатно від органів, установ, організацій, посадових осіб, сторін та учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, у тому числі конфіденційну.

З наведеного випливає, що державний виконавець вправі самостійно звернутися до відповідного державного органу державної податкової служби із запитом про витребування довідки про індивідуальний ідентифікаційний номер боржника.

Окрім того, суд бере до уваги правову позицію Верховного Суду України, викладену в постанові від 25 червня 2014 року у справі № 6-62цс14, про те, що відсутність у виконавчому листі ідентифікаційного номера боржника не є підставою для відмови державним виконавцем у відкритті виконавчого провадження.

Таким чином, судом встановлено, що старшим державним виконавцем Шевченківського відділу ДВС ЛМУЮ ОСОБА_2, безпідставно та всупереч ст.25 Закону України «Про виконавче провадження» відмовлено у відкритті виконавчого провадження, що є недопустимим з огляду на ч.5 ст.124 Конституції України.

За таких обставин, враховуючи вищенаведене, суд вважає, що державним виконавцем не було дотримано вимог Закону України «Про виконавче провадження», а тому скаргу слід задоволити.

Керуючись ст.ст.383-389 ЦПК України, Законом України «Про виконавче провадження», суд

у х в а л и в :

Скаргу задоволити.

Визнати неправомірною та скасувати постанову головного державного виконавця Шевченківського ВДВС Львівського МУЮ №47462637 від 12.05.2015 року про відмову у відкритті виконавчого провадження.

Зобовязати Шевченківський ВДВС ЛМУЮ вчинити дії щодо відкриття виконавчого провадження на підставі виконавчого листа, виданого Галицьким районним судом м.Львова 20.02.2015 року.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга протягом пяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом 5-ти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Стрельбицький В.В.