Справа № 667/9263/15-ц
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 грудня 2015 р. м. Херсон

Комсомольський районний суд м. Херсона у складі:

головуючого судді Черниш О.Л.

при секретарі Зваді О.М.

за участю державного виконавця Швагер Марини Василівни, представника боржника ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні подання старшого державного виконавця відділу державної виконавчої служби Комсомольського районного управління юстиції у м.Херсоні ОСОБА_2 про тимчасове обмеження боржника ОСОБА_3 у праві виїзду за межі України, -

в с т а н о в и в

Старший державний виконавець відділу державної виконавчої служби Комсомольського районного управління юстиції у м. Херсоні ОСОБА_2звернулася до суду із поданням про тимчасове обмеження боржника ОСОБА_3 у праві виїзду за межі України без вилучення паспорту до моменту виконання вимог виконавчих документів, які перебувають на виконанні.

На обґрунтування подання зазначила, що:

На виконанні у відділі держаної виконавчої служби Комсомольського районного управління юстиції у м. Херсоні перебуває зведене виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа №667/4742/13 ц виданого 16.07.2014 року Комсомольським районним судом м. Херсона про стягнення з ОСОБА_3 на користь АТ «Дельта Банк» боргу у розмірі 2933329,34 грн. та виконавчого листа №667/2172/14ц виданого 28.10.2014 року Комсомольським районним судом м. Херсона пор стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 боргу у розмірі 1795766,25 грн.

21.08.2014 року державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа №667/4743/13ц виданого 16.07.2014 року Комсомольським районним судом м. Херсона про стягнення з ОСОБА_3 на користь АТ «Дельта Банк» боргу у розмірі 2933329,34 грн.

14.11.2014 року державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа №667/2172/14ц виданого 28.10.2014 року Комсомольським районним судом м. Херсона пор стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 боргу у розмірі 1795766,25 грн.

Боржником ОСОБА_3 у строк для самостійного виконання вимоги виконавчих документів не виконані, сплата зазначеної заборгованості боржником не здійснена, боржник систематично ухиляється від виконання грошового зобовязання та не надає жодних відомостей щодо свого матеріального стану, грошових коштів та майна, що належить йому на праві власності і на яке може бути звернути стягнення, виконання рішення суду значною мірою ускладнюються.

Державним виконавцем було вжито усіх, передбачених чинним законодавством заходів примусового виконання рішення, боржник ухиляється від виконання зобовязань, покладених на нього рішенням.

Державний виконавець зазначив, що наявність у особи невиконаних зобовязань, покладених на нього судовим рішенням, є підставою для обмеження його у праві виїзду за кордон.

У поданні державного виконавця не було зазначено, що ОСОБА_3 терміново виїжджає на постійне місце проживання за межі України. а тому суд призначив судове засідання для розгляду подання з викликом державного виконавця та боржника.

У судовому засіданні державний виконавець підтримав подання, просив суд його задовільнити.

Представник боржника вважав подання необґрунтованим, таким, що не підлягає задоволенню. Пояснив, що його довіритель не ухиляється від виконання рішення суду, і доказів такого ухиляння державним виконавцем не додано.

Дослідивши надані суду матеріали виконавчого провадження суд прийшов до висновку, що подання задоволенню не підлягає.

До такого висновку суд прийшов з наступних підстав.

Право звернення державного виконавця до суду із поданням за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника фізичної особи, або керівника - боржника юридичної особи за межі України до виконання зобов'язання за рішенням передбачено п.18 ст.11 Закону України «Про виконавче провадження».

Суд вважає, що таке у право у державного виконавця виникає за наявності кількох умов, а саме:

1. коли боржник ухиляється від виконання зобовязань, покладених на нього рішенням суду;

2. є дані, що боржник має намір виїхати за межі України на постійне місце проживання;

3. державний виконавець вчинив всі визначені Законом України «Про виконавче провадження» виконавчі дії для примусового виконання виконавчого листа, але рішення суду не може бути виконано.

Державним виконавцем не надано доказів ухиляння боржника від виконання боржником, покладених на нього обов'язків. Наявність невиконаного зобов'язання не свідчить про ухиляння від його виконання, а заборона виїзду за межі України передбачена саме за ухиляння від виконання покладених на нього обовязків, а не за наявність невиконаного рішення суду.

Відповідно до п. п. 11.1 Інструкції з організації примусового виконання рішень державний виконавець може звернутись з поданням до суду про обмеження виїзду тільки у разі ухилення боржника від виконання зобовязань.

Згідно п. «ґ» п. п. 11.1 Інструкції з організації примусового виконання рішень та положень, викладених у розясненнях Верховного Суду України від 1 лютого 2013 року про «Судову практику щодо вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України», до подання обовязково подається документи, що підтверджують факт ухилення боржника від виконання своїх зобовязань.

Ухилення від виконання рішення суду розуміється як навмисне, свідоме невиконання рішення суду, а фактів, які б свідчили про наявність навмисного, свідомого ухиляння боржника від виконання рішення суду не надано. Зокрема, державним виконавцем не зазначено, що боржник приховував чи переоформив майно на інших осіб під час виконавчого провадження, чи вчинив інші дії з метою уникнення повернення коштів стягувачу.

Виїзд за межі України розуміється як виїзд на постійне місце проживання, щоб запобігти неможливості виконання рішення суду в Україні.

До подання не додано жодних доказів того, що боржник має намір виїхати на постійне місце проживання за межі України.

Доказом того, що обмеження у праві виїзду за межі України повинно застосовуватися лише в разі виїзду боржника на постійне місце проживання, є терміновість розгляду такого подання, визначеного негайно. Але при тимчасовому виїзді особи за межі України така негайність не потребується, оскільки особа з часом повернеться.

Статтею 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлені законом.

У поданні державний виконавець посилався на ст.6 Закону України «Про порядок виїзду з України та вїзду в Україну громадян України».

Вказаним законом визначено порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і вїзд в Україну. Визначено випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України та встановлено порядок розв'язання спорів у цій сфері.

Законом України «Про порядок виїзду з України та вїзду в Україну громадян України» не передбачено тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон боржника у виконавчому провадженні до виконання рішення суду за ухвалою суду, а тому посилання на вказаний Закон є безпідставним.

Керуючись п.1 ч.1 ст.208, ст.ст.377-1, 209, 293 ЦПК України, суд

у х в а л и в

Відмовити головному державному виконавцю відділу державної виконавчої служби Комсомольського районного управління юстиції у м. Херсоні ОСОБА_2 у задоволенні подання в тимчасовому обмеженні боржника ОСОБА_3 у праві виїзду за межі України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя О.Л. Черниш