Провадження № 2/520/4671/15
Київський районний суд м. Одеси в складі:
головуючого-судді: Маломуж А.І.;
за участю секретарів: Месропянцевої О.В., Буланової А.С.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_1 «про визнання права власності на предмет іпотеки»,-
ВСТАНОВИВ:
В обґрунтування вказаної позовної заяви позивач посилався на те, що 04 квітня 2006 року між АКБ «ХБФ Банк Україна» та ОСОБА_1 укладено договір кредиту № 197-PBD, відповідно до якого ПАТ «Укрсоцбанк» надав у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання грошові кошти в сумі 190 000 доларів США, з порядком повернення заборгованості відповідно до п. 1.1. договору кредиту зі сплатою 15 % відсотків річних.
В якості забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором 04.04.2006 року між АКБ «Укрсоцбанк» та ОСОБА_1 було укладено іпотечний договір, відповідно до якого відповідач передав в іпотеку ПАТ «Укрсоцбанк» житловий будинок, що знаходиться за адресою: місто Одеса, вул. Дача Ковалевського, 102-а, земельну ділянку, цільове призначення якої: будівництво та обслуговування жилого будинку і господарських будівель, на якій розташована Будівля та прилегла до неї земельна ділянка розміром 0,0415 га. Свої зобовязання позивачем виконано належним чином в повному обсязі, втім, позичальником порушувались строки повернення кредиту та сплати процентів, що надало право банку звернутись до нього із вимогою про дострокове повернення суми кредиту.
Представник позивача надав до суду заяву, якою позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив розглянути позов за його відсутності.
Відповідач у судове засідання не зявився, про час та місце слухання справи повідомлявся належним чином.
При викладених обставинах суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідача, який сповіщений про розгляд справи належним чином, від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, ухваливши заочне рішення у справі, зі згодою представника позивача, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України, так як надані матеріали є повними і достатніми для розгляду справи у відсутності відповідача.
Відповідно до ст. 225 ЦПК України Київським районним судом м. Одеси була постановлена ухвала про заочний розгляд справи.
Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з огляду на таке.
04 квітня 2006 року між АКБ «ХБФ Банк Україна» та ОСОБА_1 укладено договір кредиту № 197-PBD, відповідно до якого ПАТ «Укрсоцбанк» надав у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання грошові кошти в сумі 190 000 доларів США, з порядком повернення заборгованості відповідно до п. 1.1. договору кредиту зі сплатою 15 % відсотків річних.
Пунктом 3.2, 4.1-4.2 договору кредиту встановлено, що позичальник сплачує відсотки у валюті Кредиту за отриманий та непогашений Кредит, погашення Кредиту здійснюється відповідно до п.3.2, п.4.3. Кредитного договору.
Позичальником не виконуються умови договору кредиту - порушуються строки повернення кредиту та сплати процентів.
Внаслідок порушення виконання зобовязань за кредитним договором станом на 24.06.2015 року заборгованість позичальника склала 409135,12 доларів США, яка складається з:
-сума заборгованості за кредитом 349318,76 доларів США;
-пеня за несвоєчасне погашення заборгованості 4761,49 доларів США;
Таким чином, оскільки грошове зобовязання виконано відповідачем не було, він порушив вимоги ст. 1054 ЦК України, за якою позичальник зобовязаний повернути банку суму кредиту в строки й у порядку, встановленому договором. При цьому, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання.
Відповідно до змісту ст. 526 ЦК України зобовязання повинно виконуватись належним чином згідно умов договору й вимог Цивільного кодексу.
За ст. 610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання).
Згідно п. п. 1 та 3 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; сплата неустойки.
Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
В силу ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.
За змістом ст. 12 Закону України «Про іпотеку» у разі порушення іпотекодавцем обовязків, встановлених іпотечним договором, іпотекодержатель має право вимагати дострокового виконання основного зобовязання, а в разі його невиконання звернути стягнення на предмет іпотеки.
Згідно зі ст. 33 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобовязання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобовязанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки.
Отже, враховуючи, що позичальник не виконав своє зобовязання з повернення кредиту, суд дійшов висновку про обґрунтованість звернення позивача із заявою про звернення стягнення на предмет іпотеки.
За правилом ч. 3 ст. 33 Закону України «Про іпотеку» звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя.
Як вбачається з п. 4.1. іпотечного договору, у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобовязання, іпотекодержатель має право задовольнити свої забезпечені іпотекою вимоги шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки.
За п.1.4 іпотечного договору сторони погодили, що вартість предмету іпотеки становить 1383700,00 гривень, що дорівнює 247000,00 доларів США.
Таким чином, звернувшись до суду із відповідною вимогою, позивачем обрано на свій розсуд спосіб та порядок звернення стягнення на предмет іпотеки, в судовому порядку, що не суперечить вимогам статей 37, 38 Закону України «Про іпотеку», у звязку із чим суд вважає за можливе звернути стягнення на предмет іпотеки шляхом визнання за позивачем права власності на спірне нерухоме майно.
Отже, враховуючи, що боржником за основним зобовязанням порушено договірні зобовязання перед позивачем, а вартість предмета застави не перевищує загальну суму заборгованості відповідача перед позивачем, суд вважає за можливе звернути стягнення на предмет іпотеки шляхом визнання за позивачем права власності на спірне нерухоме майно.
Згідно п.39 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ №5 від 30.03.2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» з урахуванням положень частини третьої статті 33, статті 36, частини першої статті 37 Закону України "Про іпотеку" іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. Правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, яке є предметом іпотеки, є договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками та передбачає передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов'язання.
У зв'язку з наведеним суди мають виходити з того, що з урахуванням цим норм права не виключається можливість звернення стягнення на предмет іпотеки в такий спосіб і набуття іпотекодержателем права власності на нього за рішенням суду, оскільки цими нормами передбачено задоволення вимог іпотекодержателя шляхом набуття права власності на предмет іпотеки, яке ототожнюється зі способом звернення стягнення, якщо його передбачено договором. Тому в разі встановлення такого способу звернення стягнення на предмет іпотеки в договорі іпотекодержатель на підставі частини другої статті 16 ЦК має право вимагати застосування його судом.
Згідно ч.3 ст.37 Закону України "Про іпотеку" іпотекодержатель набуває предмет іпотеки у власність за вартістю, визначеною на момент такого набуття на підставі оцінки предмета іпотеки суб'єктом оціночної діяльності. У разі набуття права власності на предмет іпотеки іпотекодержатель зобов'язаний відшкодувати іпотекодавцю перевищення 90 відсотків вартості предмета іпотеки над розміром забезпечених іпотекою вимог іпотекодержателя.
Згідно ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.
Згідно ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися в суд за захистом свого цивільного права у випадку його порушення з вимогою про примусове виконання зобовязання в натурі, а також іншим способом, встановленим договором або законом.
Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею судові витрати. Оскільки позовні вимоги задоволені в повному обсязі, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір у сумі 3654,0 гривень.
Керуючись ст. ст. 16, 526, 553, 554, 611, 1054 ЦК України, ст. ст. 11, 33, 37, 38 Закону України „Про іпотеку, ст.ст. 10, 11, 88, 209, 212,214-215, 224-226 Цивільного процесуального кодексу України, суд
ВИРІШИВ:
Позов Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_2 «про стягнення заборгованості шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки» - задовольнити.
Рішення може бути оскаржене позивачем до апеляційного суду Одеської області шляхом подання до Київського районного суду м. Одеси апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення. У разі якщо рішення було ухвалено без участі особи, яка його оскаржує, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача шляхом звернення із заявою про перегляд заочного рішення протягом десяти днів з дня отримання його копії.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Одеської області шляхом подання до Київського районного суду м. Одеси апеляційної скарги протягом десяти днів з дня оголошення ухвали про залишення заяви без задоволення.

Суддя Маломуж А. І.

КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ОДЕСИ

65080, м. Одеса, вул. Варненська, 3 «б»

телефон: 718-99-24

№ С-26

___________ 2015 року

вих..№____________

ПАТ "Укрсоцбанк"

м. Одеса, вул. Ю.Олеші, 6

ОСОБА_1

м. Одеса, вул. Дача Ковалевського, 102 А.

Київський районний суд м. Одеси надсилає на Вашу адресу заочне рішення суду від 08.12.2015 року.

Додаток: на ______ аркушах.

Суддя: А.І. Маломуж