Справа № 465/3247/13 Головуючий у 1 інстанції: Дячишин В.Ф.
Провадження № 22-ц/783/4034/15 Доповідач в 2-й інстанції: Копняк С. М.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 червня 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючої судді - Копняк С.М.,

суддів: Кабаля І.І., Монастирецького Д.І.,

секретаря - Матяш С.І.,

з участю представника апелянта - Заїкіна В.О.,

представників позивача - ОСОБА_3, ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою Служби автомобільних доріг у Львівській області на рішення Франківського районного суду м.Львова від 24 січня 2014 року у справі за позовом ОСОБА_5 до Дочірнього підприємства "Львівський облавтодор" ВАТ "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України", Служби автомобільних доріг у Львівській області, про відшкодування майнової та моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И Л А:

Рішенням Франківського районного суду м.Львова від 24 січня 2014 року задоволено частково позов ОСОБА_5 до ДП «Львівський облавтодор» ВАТ «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України», Служби автомобільних доріг у Львівській області про відшкодування майнової та моральної шкоди.

Стягнуто з Служби автомобільних доріг у Львівській області на користь ОСОБА_5 4048,92 грн. майнової шкоди та 230 грн. сплаченого судового збору.

В решті позовних вимог відмовлено за безпідставністю.

Ухвалою Апеляційного суду Львівської області від 16 червня 2014 року апеляційну скаргу Служби автомобільних доріг у Львівській області відхилено. Рішення Франківського районного суду м. Львова від 24 січня 2014 року залишено без змін.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 15 квітня 2015 року касаційну скаргу Служби автомобільних доріг у Львівській області задоволено частково. Ухвалу Апеляційного суду Львівської області від 16 червня 2014 року скасовано, справу направлено на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Рішення суду оскаржив відповідач - Служба автомобільних доріг у Львівській області.

В апеляційній скарзі зазначає, що оскаржуване рішення є необгрунтованим, ухваленим з порушенням норм матеріального та процесуального права. Посилається на Закон України "Про дорожній рух", "Положення про Службу автомобільних доріг у Львівській області", затвердженого наказом Державного агентства автомобільних доріг України від 02.11.2011 року № 12, згідно з якими служба автомобільних доріг у Львівській області виконує лише функції замовника з усього комплексу дорожніх робіт. Вказує на те, що відповідно договору № 03-02/12 від 15.02.2012 року експлуатаційне утримання даної ділянки дороги на момент скоєння ДТП здійснювалось ДП "Львівський облавтодор" ВАТ "ДАК "Автомобільні дороги України", а відтак Служба автомобільних доріг у Львівській області виконала свої функції по забезпеченню безпечних умов дорожнього руху шляхом укладення договору підряду, поклавши всю відповідальність щодо забезпечення безпеки дорожнього руху, ремонту доріг, належного їх утримання на підрядника - ДП "Львівський облавтодор". Вважає, що вина дорожньої організації у скоєнні ДТП не є доведеною і встановленою належними та допустимими доказами. Апелянт звертає увагу суду на те, що з матеріалів справи видно, що саме порушення позивачем Правил дорожнього руху спричинило попадання його автомобіля колесами у вибоїну, а тому суд першої інстанції повинен був застосувати положення ст.1193 ЦК України.

Просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову в повному обсязі.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення сторін, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів прийшла до висновку про часткове задоволення такої, з наступних підстав.

Згідно із ч. 1 ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку Апеляційний суд перевіряє законність і обгрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обгрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Колегія суддів вважає, що оскаржуване рішення лише частково відповідає зазначеним вимогам.

Відповідно до вимог ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусила зробити для відновлення свого порушеного права.

Суд першої інстанції, задовольняючи частково позов, виходив із того, що відповідальною за відшкодування збитків користувачам автомобільних доріг загального користування є Служба автомобільних доріг у Львівській області, оскільки саме вона, будучи зобов'язаною забезпечити (створити) безпечні умови дорожнього руху, цього обов'язку не виконала.

Апеляційний суд погодився з висновком суду першої інстанції, при цьому зазначив, що причиною дорожньо-транспортної пригоди було незадовільне експлуатаційне утримання автомобільної дороги Львів-Тернопіль, управління якою здійснює Державна служба автомобільних доріг України, що є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через керівника центрального органу виконавчої влади у галузі транспорту і який має свої органи у управління на місцях.

Згідно із ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Встановлено, що 10 лютого 2013 року близько 17 год. 00 хв. на 55 км. + 750 м автомобільної дороги "Львів-Тернопіль" у напрямку м.Львова ОСОБА_5, рухаючись зі швидкістю 50-60 км/год. на автомобілі НОМЕР_1, наїхав на яму (вибоїну) розміром 0,7м х 0,6м та глибиною 0,12 м, що знаходилася на правій смузі руху проїзної частини дороги, в результаті чого автомобіль зазнав технічних пошкоджень, зокрема, вийшли з ладу ліва передня та ліва задня шини автомобіля, які згідно акту огляду транспортного засобу та проведення шино-монтажних робіт №2905-1/10 від 10.02.2013р. не підлягають реставрації.

Згідно акту огляду транспортного засобу та проведення шино-монтажних робіт №2905-1/10 від 10.02.2013р. причиною ДТП могла стати глибока вибоїна на дорожньому полотні, або інші сторонні предмети, що могли бути на дорожньому полотні. Із цього ж акту вбачається, що попереджувальних дорожніх знаків, які б обмежували швидкість руху транспортних засобів на цьому відрізку автотраси не було, станом на момент огляду автомобіля дорога не була освітлена.

Також встановлено, що автомобільна дорога Н-02 «Львів-Тернопіль» включена до Переліку автомобільних доріг загального користування державного значення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 24 червня 2006 року № 865, як національна автомобільна дорога і належить до сфери управління Державної служби автомобільних доріг України (Укравтодор). Ділянка даної дороги від 55 км + 750 м знаходиться на балансі Служби автомобільних доріг.

Отже, власником дороги Н-02 «Львів-Тернопіль» є держава, яка уповноважила Державну службу автомобільних доріг України (Укравтодор) в особі Служби автомобільних доріг здійснювати управління ділянкою дороги від 55 км + 750 м.

Між Службою автомобільних доріг (замовник) і ДП «Львівський облавтодор» ВАТ «ДАК «Автомобільні дороги України» (підрядник) було укладено договір №03-02/12, за умовами якого Служба автомобільних доріг доручила підряднику і зобов'язалася прийняти і оплатити виконання робіт з поточного (планово-попереджувального) ремонту та експлуатаційного утримання автомобільних доріг загального користування державного та місцевого значення Львівської області протяжністю 8 378,7 км у межах виділених фінансових ресурсів (57 915 793 грн. з урахуванням ПДВ) згідно з вимогами діючих нормативно-правових актів, зокрема «Технічних правил ремонту та утримання автомобільних доріг загального користування України», «Класифікації робіт з ремонтів автомобільних доріг загального користування», «Класифікацій робіт з експлуатаційного утримання автомобільних доріг загального користування». У свою чергу, ДП «Львівський облавтодор» ВАТ «ДАК «Автомобільні дороги України» зобов'язалось на свій власний ризик виконати роботи, доручені йому замовником.

Також сторони передбачили, що відповідальність за відшкодування збитків, заподіяних фізичним або юридичним особам при виникненні дорожньо-транспортних пригод, пов'язаних з незадовільними дорожніми умовами, визначається згідно з чинним законодавством. При цьому ДП «Львівський облавтодор» ВАТ «ДАК «Автомобільні дороги України» несе відповідальність за: незабезпечення безпеки дорожнього руху згідно діючих нормативів при виконанні підрядних робіт (послуг), якщо ці порушення виникли з вини підрядника та призвели до дорожньо-транспортної пригоди; неналежне надання послуг (невиконання робіт), в межах виділених коштів на фінансування. У цьому випадку підрядник бере на себе зобов'язання з врегулювання спорів при виникненні дорожньо-транспортних пригод, розгляд справ у судових органах, відшкодування завданих збитків, які виникли на автомобільних дорогах, що знаходяться на експлуатаційному утриманні у підрядника.

Частиною 3 статті 14 і частиною 1 статті 16 Закону України «Про дорожній рух» визначено, що учасники дорожнього руху мають права на безпечні умови дорожнього руху, на відшкодування збитків, завданих внаслідок невідповідності стану автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів вимогам безпеки руху. Водій має право на відшкодування збитків, завданих внаслідок невідповідності стану автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів вимогам безпеки руху.

Згідно з ст. 9 Закону України «Про дорожній рух» до компетенції власників автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів або уповноважених ним органів у сфері дорожнього руху належить: розробка програм та здійснення заходів щодо розвитку, удосконалення, ремонту та утримання у безпечному для дорожнього руху стані доріг, вулиць та залізничних переїздів, зон відчуження; компенсація витрат власникам транспортних засобів, якщо дорожньо-транспортні пригоди сталися з причин незадовільного експлуатаційного утримання автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів, за рішенням судових органів; забезпечення безпечних, економічних та комфортних умов дорожнього руху; забезпечення учасників дорожнього руху інформацією з питань стану аварійності та дорожнього покриття, гідрометеорологічних та інших умов; вирішення питань експлуатації автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів у надзвичайних ситуаціях; термінове усунення пошкоджень на автомобільних дорогах, вулицях та залізничних переїздах; своєчасне виявлення перешкод дорожньому руху та їх усунення, а у разі неможливості - невідкладне позначення дорожніми знаками, огороджувальними і направляючими засобами; організація виконання встановлених вимог щодо забезпечення безпеки дорожнього руху.

Відповідно до ч. 1 ст. 24 Закону України «Про дорожній рух» власники доріг, вулиць та залізничних переїздів або уповноважені ними органи несуть відповідальність за створення безпечних умов руху на дорогах, вулицях та залізничних переїздах, що знаходяться у їх віданні.

У п. 11 Єдиних правил ремонту і утримання автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, правил користування ними та охорони, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 30 березня 1994 року № 198 (далі - Правила) встановлено, що власники дорожніх об'єктів або уповноважені ними органи, дорожньо-експлуатаційні організації зобов'язані: своєчасно і якісно виконувати експлуатаційні роботи відповідно до технічних правил з дотриманням норм і стандартів з безпеки руху; постійно контролювати експлуатаційний стан усіх елементів дорожніх об'єктів та негайно усувати виявлені пошкодження чи інші перешкоди в дорожньому русі, а за неможливості це зробити - невідкладно позначити їх дорожніми знаками, сигнальними, огороджувальними і направляючими пристроями відповідно до діючих нормативів або припинити (обмежити) рух; вирішувати питання забезпечення експлуатації дорожніх об'єктів у надзвичайних ситуаціях, за несприятливих погодно-кліматичних умов, у разі деформації та пошкодження елементів дорожніх об'єктів, аварії на підземних комунікаціях і виникнення інших перешкод у дорожньому русі й разом із спеціалізованими службами організації дорожнього руху і за погодженням з Державтоінспекцією оперативно вносити зміни до порядку організації дорожнього руху; відшкодовувати в установленому законодавством порядку збитки власникам транспортних засобів, якщо дорожньо-транспортна пригода сталася внаслідок незадовільного утримання доріг, вулиць, залізних переїздів.

Указані правила є обов'язковими для їх власників або уповноважених ними органів, організацій, що здійснюють ремонт і утримання дорожніх об'єктів і користувачів (п. 1).

За таких обставин, суд першої інстанції прийшов до помилкового висновку про покладення відповідальності за заподіяну позивачу шкоду саме на Службу автомобільних доріг у Львівській області.

Відповідно до ч. 1 і ч. 2 ст. 1166, ч. 1 ст. 1167 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

За приписами ст. 1166 ЦК України єдиною підставою для цивільно-правової відповідальності за завдання шкоди є правопорушення, що включає як складові елементи шкоду, протиправне діяння особи, котра її завдала, причинний зв'язок, а також вину заподіювача.

За таких обставин, суд першої інстанції неправильно застосував норми матеріального права, в порушення норм процесуального права не встановив всіх фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи.

Враховуючи наведене, колегія суддів приходить до висновку, що оскаржуване рішення не відповідає вимогам ст. 213 ЦПК України щодо законності й обґрунтованості, судом першої інстанції порушено норми матеріального права, що відповідно до вимог ст.309 ЦПК України є безумовною підставою для скасування судового рішення та ухвалення нового рішення про стягнення шкоди з Дочірнього підприємства "Львівський облавтодор" на користь ОСОБА_5.

На підставі ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню з Дочірнього підприємства "Львівський облавтодор" на користь ОСОБА_5 4048 грн. 92 коп. матеріальної шкоди та 230 грн. 00 коп. судового збору за подання позовної заяви до суду першої інстанції та 243 грн. 60 коп. за подання апеляційної скарги.

Керуючись ст. ст. 88, 209 ч.3, 303, 304, 307 ч. 1 п. 3, 309 ч.1 п. п. 3,4, 313, 314 ч. 2, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,-

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу Служби автомобільних доріг у Львівській області - задовольнити частково.

Рішення Франківського районного суду м.Львова від 24 січня 2014 року скасувати та ухвалити нове рішення, яким позов ОСОБА_5 до Дочірнього підприємства "Львівський облавтодор" ВАТ "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України", Служби автомобільних доріг у Львівській області, про відшкодування майнової та моральної шкоди задовольнити частково.

Стягнути з Дочірнього підприємства "Львівський облавтодор" на користь ОСОБА_5 4048 грн. 92 коп. майнової шкоди та 230 грн. 00 коп. судового збору за подання позовної заяви до суду першої інстанції та 243 грн. 60 коп. за подання апеляційної скарги.

В задоволенні позову ОСОБА_5 до Служби автомобільних доріг у Львівській області про стягнення майнової та моральної шкоди відмовити.

В решті рішення суду залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, може бути оскаржене в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ шляхом подачі касаційної скарги протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуюча Копняк С.М.

Судді: Кабаль І.І.

Монастирецький Д.І.