У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

9 листопада 2015 року м. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Хопта С.Ф., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2, подану представником - ОСОБА_3, на рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 17 серпня 2015 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 12 жовтня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_2 до публічного акціонерного товариства «ОТП Банк», товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» про визнання правочину недійсним,

в с т а н о в и в:

У січні 2015 року ОСОБА_2 звернувся до суду з указаним позовом, посилаючись на те, що 25 квітня 2008 року між ним та публічним акціонерним товариством «ОТП Банк» (далі - ПАТ «ОТП Банк») був укладений кредитний договір, за умовами якого ПАТ «ОТП Банк» надав йому кредит у розмірі

288 901,76 швейцарських франків зі сплатою плаваючої процентної ставки, яка складається з фіксованого відсотка в розмірі 4,49% річних та FIDR, строком до

25 квітня 2023 року.

Позивач зазначав, що 10 грудня 2010 року між ПАТ «ОТП Банк» та товариством з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» (далі - ТОВ «ОТП Факторинг Україна») був укладений договір купівлі-продажу кредитного портфелю, відповідно до умов якого до ТОВ «ОТП Факторинг Україна» перейшли всі права вимоги за вищевказаним кредитним договором.

Вказував на те, що йому відповідачами у справі не було направлено письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові, з визначенням грошової вимоги, яка підлягає виконанню, а також із зазначенням фактора, якому має бути здійснений платіж.

Крім того, умовами кредитного договору від 25 квітня 2008 року передбачено обов'язок позичальника вносити кошти в рахунок погашення кредиту та сплати відсотків за користування ним у валюті кредиту, якою є швейцарські франки, однак позивач вважав, що ТОВ «ОТП Факторинг України» не має генеральної ліценції Національного банку України на здійснення валютних операцій.

Ураховуючи викладене, позивач просив суд на підставі положень ст. ст. 203, 215 ЦК України визнати договір купівлі-продажу кредитного портфелю в частині включення до додатку № 1 кредитного договору від 25 квітня 2008 року недійсним.

Рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 17 серпня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду м. Києва від 12 жовтня 2015 року, у задоволенні позову ОСОБА_2 відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_2 в особі представника - ОСОБА_3, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права й порушення норм процесуального права, просить скасувати вказані судові рішення та ухвалити нове рішення, яким задовольнити його позов у повному обсязі.

У відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції, з висновками якого погодився й суд апеляційної інстанції, дійшов до правильного висновку про те, що указаний договір факторингу укладений з урахуванням вимог закону і підстав, передбачених чинним законодавством, для визнання його недійсним немає. Крім того, при ухваленні преюдиційного рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 12 січня 2015 року у справі за позовом ТОВ «ОТП Факторинг Україна» до ОСОБА_2 про стягнення суми заборгованості за кредитним договором від 25 квітня 2008 року, за яким позов задоволено та стягнуто з ОСОБА_2 на користь ТОВ «ОТП Факторинг Україна» заборгованість за кредитним договором (як належного позивача, до якого перейшло право вимоги за спірним договором), вказані обставини були предметом дослідження у цьому провадженні.

Доводи касаційної скарги, додані до неї матеріали, зміст оскаржуваних судових рішень, не дають підстав для висновку про неправильне застосування норм матеріального права і порушення норм процесуального права при їх ухваленні.

Керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України

у х в а л и в:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_2, поданою представником - ОСОБА_3, на рішення Голосіївського районного суду м. Києва від

17 серпня 2015 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 12 жовтня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_2 до публічного акціонерного товариства «ОТП Банк», товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» про визнання правочину недійсним.

Копію ухвали разом із доданими до касаційної скарги матеріалами направити заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних справ С.Ф. Хопта