Справа № 466/8424/13 Головуючий у 1 інстанції: Зима І.Є.
Провадження № 22-ц/783/3486/15 Доповідач в 2-й інстанції: Тропак О. В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 червня 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого Тропак О.В.,

суддів: Приколоти Т.І., Федоришина А.В.,

за участю секретаря Іванової О.О.,

з участю представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою позивача ОСОБА_3 на рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 18 березня 2015 року у справі за позовом Прокурора Шевченківського району м. Львова в інтересах ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, треті особи: Обласне комунальне підприємство Львівської обласної ради «Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки», Реєстраційна служба Львівського міського управління юстиції, Приватний нотаріус Львівського міського нотаріального округу Сагайдак О.П, Львівська міська рада про визнання неправомірною реєстрації права власності, визнання недійсним договору купівлі-продажу, витребування майна з чужого незаконного володіння,-

в с т а н о в и л а :

В квітні 2013 року прокурор Шевченківського району м. Львова звернувся в суд в інтересах ОСОБА_3 з позовом, в якому після уточнення позовних вимог, просив: визнати неправомірною реєстрацію права власності на квартиру АДРЕСА_1 за ОСОБА_4; визнати недійсним договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 від 01.11.2012 року зареєстрований в реєстрі за № 875 укладений між ОСОБА_5 та ОСОБА_6, згідно якого продаж здійснено за 92 900 грн.; витребувати з чужого незаконного володіння квартиру АДРЕСА_1, покликаючись на те, що прокуратурою Шевченківського району м. Львова проведено перевірку за зверненням ОСОБА_3 щодо законності набуття у власність ОСОБА_4, а згодом , ОСОБА_5 та в подальшому ОСОБА_6 квартири АДРЕСА_1. Проведеною перевіркою встановлено , що вищевказана квартира належала на праві приватної власності ОСОБА_8, на підставі свідоцтва про право власності на квартиру. ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_8 померла. Згідно довідки, виданої П'ятою Львівською державною нотаріальною конторою, єдиним спадкоємцем майна померлої ОСОБА_8 являється ОСОБА_3, яка спадкоємець четвертої черги ( особа , що понад 5 років проживала із спадкодавцем однією сім'єю). Поряд з цим встановлено, що на підставі рішення Залізничного районного суду м. Львова від 01.06.2012 року, право власності на спадкове майно - квартиру АДРЕСА_1 визнано за ОСОБА_4. Цим же рішенням суду зобов'язано ОКП ЛОР «БТІ та ЕО» зареєструвати за ОСОБА_4 право власності на квартиру АДРЕСА_1. Таким чином, встановлено, що ОСОБА_4 набув у власність вказану вище квартиру на підставі підробленого рішення суду. В подальшому ОСОБА_4 відчужив дану квартиру на підставі договору купівлі-продажу від 10.08.2012 року укладеного із ОСОБА_5. 01.11.2012 року між ОСОБА_5 та ОСОБА_6 укладено договір купівлі-продажу на дану квартиру, після чого 28.12.2012 року ОКП ЛОР «БТІ та ЕО» було прийнято рішення про державну реєстрацію прав на вказану квартиру за ОСОБА_6. Оскільки, відповідачі набули права власності на спірне майно на підставі підробленого рішення суду- спірне майно підлягає поверненню законним власникам та розпорядникам. Відтак , єдиним спадкоємцем майна померлої ОСОБА_8 являється ОСОБА_3, яка внаслідок використання невідомими особами підробленого рішення суду, протиправно позбавлена права власності та відповідно, можливості зареєструвати право власності на спірну квартиру в порядку спадкування.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Львова від 18 березня 2015 року в задоволені позову відмовлено.

Рішення суду в апеляційному порядку оскаржено позивачем ОСОБА_3. В обгрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що згідно ст. 1264 ЦК України, та згідно довідки П»ятої Львівської нотаріальної контори, має право успадкувати належне їй майно, як спадкоємець 4-ї черги за законом. Вважає, що суду першої інстанції було достеменно відомо про наявність кримінальної справи за фактом підробки судового рішення, проте суд не з'ясував на якій стадії перебуває дана кримінальна справа, які обставини в ході слідства з'ясовано, кому пред'явлено обвинувачення, які взаємозв'язки між ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_6, та чи знайомі вказані особи між собою, чи притягнуто винних осіб до кримінальної відповідальності. Крім того, позивач зазначає, що запис у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про право власності відчужувача не є безспірним доказом добросовісності набувача. В апеляційній скарзі позивач покликається на те, що суд першої інстанції в порушення норм процесуального права неповно з'ясував обставини справи та надав невірну оцінку наявним у справі доказам, що в сукупності призвело до неправильного застосування норм матеріального права, а тому просить рішення скасувати та прийняти нове рішення, яким позов задоволити в повному обсязі.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення, перевіривши матеріали справи в межах доводів апеляційної скарги та вимог , заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні, з наступних мотивів.

Оскарженим рішенням було встановлено, що рішенням Шевченківського районного суду м. Львова від 03.04.2014 року, яке набрало законної сили, було відмовлено в задоволенні позову ОСОБА_3 до Львівської міської ради про визнання права на прийняття спадщини. Із вищезазначеного рішення вбачається, що ОСОБА_3 не надала доказів на підтвердження спільного проживання зі спадкодавцем ОСОБА_8 однією сім»ю не менш як п»ять років до часу відкриття спадщини , відтак не має права на спадкування майна останньої. Посилаючись на положення ч. 3 ст. 61 ЦПК України у відповідності до яких, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, суд першої інстанції визнав безпідставними твердження позивача про порушення будь-яких її прав та дійшов висновку, що позивач не набула права власності на спірну квартиру, тому у неї відсутні підстави для оскарження договору купівлі продажу від 01.11.2012 р та для витребування спірної квартири.

Колегія суддів вважає, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини у справі і правовідносини , які випливали із встановлених обставини, та їм дана вірна правова оцінка.

Із копії спадкової справи № 894/2012 до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_8, розпочатої 11 жовтня 2012 року, яка витребувана апеляційним судом, вбачається, що ОСОБА_3 11 жовтня 2012 року, тобто по збігу шести місяців з часу відкриття спадщини, подала заяву про прийняття спадщини, а також подала акт № 70 від 17 квітня , складений комісією ЛКП «Тополя-406» , згідно з яким ОСОБА_3, проживаюча по АДРЕСА_2 на протязі п»яти років з 2007 року - здійснювала догляд та вела спільне господарство, проживаючи однією сім»єю з ОСОБА_8 до дня її смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 р, яка проживала АДРЕСА_1

Рішенням Шевченківського районного суду м. Львова від 03 квітня 2014 року у справі № 466/9017/13 за позовом ОСОБА_3 до Львівської міської ради, треті особи: ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 про визнання права на прийняття спадщини, копія якого витребувана апеляційним судом, було встановлено, що ОСОБА_3 не надала переконливих доказів на підтвердження позовних вимог, а саме проживання з ОСОБА_8 однією сім»єю не менш як п»ять років до часу відкриття спадщини , виходячи з наведеного , суд першої інстанції дійшов висновку , що позов є безпідставний та не обґрунтований і не підлягає до задоволення.

Отже, за обставин встановлення судовим рішенням (яке набрало законної сили 19 листопада 2014 року), того факту , що ОСОБА_3 не була спадкоємцем четвертої черги за законом спадкодавця ОСОБА_8 та не набула права на спадкування майна ОСОБА_8, довідка П»ятої Львівської державної нотаріальної контори від 16.11.2012 року № 3416/02-14 не могла мати правового значення для вирішення цього спору, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що жодні права ОСОБА_3 щодо предмета спору не порушені, і, що в задоволенні позову слід відмовити за безпідставністю.

Відтак , оскільки неіснуюче право не може бути порушено, колегія суддів дійшла висновку про те, що оскаржене рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги законності і обґрунтованості оскарженого рішення не спростовують, тому апеляційну скаргу належить відхилити, оскаржене рішення залишити без змін.

Керуючись п. 1 ч. 1 ст. 307, ст. 308, ст. 313, п. 1 ч. 1 ст. 314, ч. ч. 1, 2 ст. 315, ст. ст. 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,-

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу позивача ОСОБА_3 - відхилити.

Рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 18 березня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили ухвалою апеляційного суду.

Головуючий Тропак О.В.

Судді Приколота Т.І.

Федоришин А.В.