Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа №348/738/15-ц

17 червня 2015 року м. Надвірна

Надвірнянський районний суд Івано-Франківської області

в складі головуючого судді Грещука Р.П.

секретаря Госедло Л.І.

з участю позивачки ОСОБА_1,

її представника ОСОБА_2,

відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, треті особи - Надвірнянська районна державна нотаріальна контора, КП «Івано-Франківське ОБТІ» про визнання недійсним свідоцтва про право власності на нерухоме майно та скасування державної реєстрації права власності на нерухоме майно,-

В С Т А Н О В И В:

06.04.2015 року ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_3 про визнання недійсним свідоцтва про право власності на нерухоме майно та скасування державної реєстрації права власності на нерухоме майно.

Ухвалою суду від 12.05.2015 року до розгляду даної справи в якості третіх осіб залучені - Надвірнянська районна державна нотаріальна контора, КП «Івано-Франківське ОБТІ».

В судовому засіданні позивачка уточнила та збільшила свої вимоги, підтримала їх з підстав, наведених в позовній заяві.

Просить суд її позов задоволити, постановити рішення, яким скасувати свідоцтво про право на спадщину за заповітом від 19.03.2009 року ВМС №668762 видане на імя ОСОБА_3, зареєстроване в реєстрі за №1128 (спадкова справа №20/08).

Скасувати свідоцтво про право на спадщину за заповітом від 19.03.2009 року ВМС №668763 видане на імя ОСОБА_3, зареєстроване в реєстрі за №1130 (спадкова справа №382/07).

Відповідач ОСОБА_3 в судовому засіданні позов ОСОБА_1 не визнав, подав письмове заперечення в якому зазначив, що вимоги позивачки є незаконними та необгрунтованими, оскільки вона без поважних причин пропустила строк для прийняття спадщини, як того вимагає ст.1270 ЦК України.

ОСОБА_1 заяву про прийняття спадщини не подавала, проживала окремо від спадкодавця. Тому, відповідно до ст.1272 ч.1 ЦК України вважається такою, що спадщини не прийняла.

Просить суд відмовити в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1

Представник третьої особи -Надвірнянської державної нотаріальної контори в судове засідання не прибув, натомість на адресу суду нотаріус надіслала повідомлення в якому зазначає, що виходячи з документів, які були подані для успадкування майна та встановлення кола спадкоємців, ОСОБА_1 згідно ст.1268,1270 ЦК України було пропущено термін для подачі заяви про прийняття спадщини, так як вона протягом шестимісячного терміну, встановленого для прийняття спадщини, не звернулася до нотаріальної контори для її прийняття. Також нею не було надане рішення суду про продовження терміну для подачі заяви про прийняття спадщини.

Крім того, прийняття спадщини є особистою волею спадкоємця і спадкоємцям ніхто не зобовязаний повідомляти про необхідність прийняття спадщини та питати їхньої згоди, оскільки прийняття спадщини не допускається з умовою чи застереженням.

Представник третьої особи- ОКП «Івано-Франківське ОБТІ» в судове засідання також не прибув, однак ОКП «Івано-Франківське ОБТІ» подало по справі пояснення з якого вбачається, що станом на 01.01.2013 року (момент передачі повноважень із державної реєстрації від БТІ до реєстраційної служби) власником домоволодіння по вул. Данилюка,3, що в с.Перерісль, Надвірнянського р-ну в цілому був ОСОБА_3 Документами, що підтверджують право власності є свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 19.03.2009 року.

Просить суд розглядати дану справу у відсутність свого представника.

Суд, вислухавши пояснення позивачки, її представника, відповідача, свідків ОСОБА_4, ОСОБА_5, дослідивши докази, надані сторонами на виконання вимог ст. 60 ЦПК України, і які сторони вважають достатніми для обгрунтування і заперечення своїх вимог, зясувавши фактичні обставини справи, та, за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні обставин справи, прийшов до висновку про необхідність відмовити ОСОБА_1 в задоволенні позову з наступних підстав.

Відповідно до ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому зазначеним кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

В судовому засіданні встановлено, що на домоволодіння по вул.Данилюка, З с.Перерісль первинна реєстрація права власності була здійснена 20.07.1990р. за членами колгоспного двору, головою якого був ОСОБА_6 на підставі свідоцтва про право власності від 20.07.1990р., виданого Переріслянською с/радою народних депутатів на підставі рішення Надвірнянської районної ради від 12.07.1989р. №111.

Зясовано також, що 15.07.2008р. було здійснено реєстрацію права власності на вказане домоволодіння за ОСОБА_7 та ОСОБА_6- батьками сторін по справі. Підстава для реєстрації права власності - свідоцтво про право власності, видане згідно рішення виконавчого комітету Переріслянської с/ради 22.06.2007р. №44 (а.с.98-99).

Крім того, в суді доведено, що 17.03.2003 року ОСОБА_7 зробила заповітне розпорядження, реєстровий №33, посвідчене секретарем виконкому ОСОБА_8, згідно якого все своє майно де б воно не було із чого б не складалося і взагалі все те, що їй буде належати на день смерті і те, на що вона згідно закону матиме право, заповіла сину ОСОБА_3, відповідачу по даній справі.

17.01.2007 року ОСОБА_7 померла, про що свідчить свідоцтво про її смерть від 11.06.2007 року серія 1-НМ №049943, копія якого долучена до матеріалів справи.

Як вбачається з матеріалів справи, 26.04.2007 року ОСОБА_6 також склав заповіт, посвідчений секретарем Переріслянської с/ради ОСОБА_8 та зареєстрований в реєстрі за №26, згідно якого все своє майно, де б воно не було із чого б не складалося і взагалі все те, що йому буде належати на день смерті і те, на що він згідно закону матиме право, заповів порівну дочці ОСОБА_1 та сину ОСОБА_3

08.07.2007 року ОСОБА_6 помирає, що підтверджується копією свідоцтва про його смерть від 25.03.2008 року серії І-НМ №068022.

З матеріалів справи видно також, що після смерті ОСОБА_6, на підставі заяв його сина ОСОБА_3 про прийняття спадщини, які подані в Надвірнянську РДНК 16.07.2007 року та 10.01.2008 року, заведені спадкові справи №382/07 та №20/08 рік.

22.05.2008 року ОСОБА_3 були подані заяви про видачу свідоцтва про право на спадщину, зареєстровані в реєстрі під №№813,814.

19.03.2009 року т.в.о державного нотаріуса Надвірнянської РДНК ОСОБА_3 видані свідоцтва про право на спадщину за заповітом.

05.10.2009р. було здійснено реєстрацію переходу права власності на належну

ОСОБА_6 ? ідеальну частку домоволодіння до ОСОБА_3

Підстава для реєстрації права власності - свідоцтво про право на

спадщину за заповітом від 19.03.2009р., посвідчене ОСОБА_9, т.в.о. державного

нотаріуса Надвірнянської районної державної нотаріальної контори (реєстровий №1129).

Також, 05.10.2009р. була здійснена реєстрація переходу права власності на належну ОСОБА_7 ? ідеальну частку домоволодіння до ОСОБА_3 Підстава для реєстрації права власності - свідоцтво про право на спадщину за заповітом від 19.03.2009 року, посвідчене ОСОБА_9, т.в.о. державного нотаріуса Надвірнянської РДНК.

Згідно ч.1 ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Як встановлено із документів, що подані для успадкування майна та визначення кола спадкоємців, які долучені до матеріалів справи, ОСОБА_1, згідно ст.ст.1268,1270 ЦК України було пропущено термін для подачі заяви про прийняття спадщини, оскільки вона протягом шестимісячного терміну для прийняття спадщини не звернулася в нотаріальну контору для її прийняття.

Статтею 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Пунктом 2 вказаної статті визначено, що не допускається прийняття спадщини за умовою чи із застереженням.

Зі змісту п.2 ст. 1269 ЦК України вбачається, що заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто.

Як було встановлено в судових засіданнях під час розгляду справи та не спростовано позивачкою ОСОБА_1, вона спадщину не приймала, оскільки на час відкриття спадщини після смерті 08.07.2007 року свого батька ОСОБА_6 в нотаріальну контору заяву про прийняття спадщини не писала.

Відповідно до п.1 ст. 1272 ЦК України якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст.1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її.

Суд критично оцінює доводи позивачки та її представника та показання допитаних в судовому засіданні свідків ОСОБА_4, ОСОБА_5, про те, що вона (ОСОБА_1І.) проживала разом з своїми батьками - ОСОБА_6 та ОСОБА_7, вела з ними спільне господарство до моменту їхньої смерті, а це є підставою вважати її, відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України такою, що прийняла спадщину, а також не бере до уваги подану позивачкою копію акту обстеження матеріально -побутових умов сімї (а.с.116), виходячи з наступного:

Як вбачається з позовної заяви та копії паспорта ОСОБА_1, вона проживає та зареєстрована в ІНФОРМАЦІЯ_1.

З довідки Переріслянської с/ради від 11.06.2007 року за №904 встановлено, що ОСОБА_7, мати позивачки та відповідача, проживала з чоловіком ОСОБА_6 у с.Перерісль по вул. Данилюка,3, Надвірнянського р-ну з 1952 року до дня своєї смерті (а.с.77).

Довідка Переріслянської с/ради від 25.03.2008 року №355 підтверджує, що ОСОБА_6, батько позивачки та відповідача, також з 1952 року проживав з дружиною- Яворською Г.М. в с.Перерісль по вул. Данилюка,3, Надвірнянського р-ну. Окрім того, на день смерті ОСОБА_6 проживав та був зареєстрований один ( а.с.52).

Вказані довідки спростовують обставини, викладені в долученій позивачкою копії акту обстеження матеріально-побутових умов проживання, який належним чином не завірений та в якому не зазначена дата його складання (а.с.116-117).

Беручи до уваги наведене, суд прийшов до висновку, що посилання позивачки ОСОБА_1 про те, що свідоцтво про право на спадщину за заповітом від 19.03.2009 року ВМС №668762 видане на імя ОСОБА_3, зареєстроване в реєстрі за №1128 та свідоцтво про право на спадщину за заповітом від 19.03.2009 року ВМС №668763 видане на імя ОСОБА_3, зареєстроване в реєстрі за №1130 підлягають скасуванню, не заслуговують на увагу, оскільки спростовуються іншими доказами в їх сукупності.

Відповідно до вимог ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Згідно ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підстав наданих сторонами та іншими учасниками процесу доказів.

Зі змісту ст. 60 ЦПК України випливає, що кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, а також доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Таким чином, оцінюючи надані сторонами та здобуті в судовому засіданні докази, суд прийшов до переконання, що оскаржувані свідоцтва про право на спадщину за заповітом видані законно, державний нотаріус діяла в межах своїх повноважень і компетенції, відповідно до вимог чинного законодавства, жодним чином при цьому права позивачки не порушуючи.

За вказаних обставин, суд не вбачає підстав для скасування свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 19.03.2009 року ВМС №668762 видане на імя ОСОБА_3, зареєстроване в реєстрі за №1128 (спадкова справа №20/08) та свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 19.03.2009 року ВМС №668763, видане на імя ОСОБА_3, зареєстроване в реєстрі за №1130 (спадкова справа №382/07), а тому в задоволенні позову ОСОБА_1 слід відмовити.

На підставі наведеного, ст. 1268, п.2 ст.1269, 1270, п.1 ст.1272 ЦК України, керуючись ст.ст.88, 209, 213- 217, 218, 223 ЦПК України , суд, -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову ОСОБА_1 - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 10 днів з дня його проголошення до апеляційного суду Івано-Франківської області через Надвірнянський районний суд.

Суддя Грещук Р.П.

Повний текст рішення виготовлено 22.06.2015 року