Справа № 333/2876/15-ц
Провадження № 2/333/1635/15
11 червня 2015 року м. Запоріжжя
Комунарський районний суд м. Запоріжжя у складі:
головуючого судді Дмитрієвої М.М.,
при секретарі Пасюті К.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі Комунарського районного суду м.Запоріжжя, цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до територіальної громади м. Запоріжжя в особі Запорізької міської ради, треті особи: Житлово будівельний кооператив № 340 «Весна-9», Шоста Запорізька державна нотаріальна контора, Реєстраційна служба Запорізького міського управління юстиції у Запорізькій області, про визнання права власності в порядку спадкування за законом, -
Позивач ОСОБА_1, ОСОБА_2 звернулись до Комунарського районного суду м. Запоріжжя із позовом до територіальної громади м. Запоріжжя в особі Запорізької міської ради, треті особи: Житлово будівельний кооператив № 340 «Весна-9», Шоста Запорізька державна нотаріальна контора, Реєстраційна служба Запорізького міського управління юстиції у Запорізькій області, про визнання права власності в порядку спадкування за законом.
В обґрунтування позовних вимог зазначили наступне.
13.01.2011 року помер чоловік та батько позивачів ОСОБА_3. Після його смерті залишалось спадкове майно у вигляді квартири №133 у будинку № 65а по проспекту 40-річчя Перемоги у м. Запоріжжі. Згідно ордеру від 05.04.1991 року за № 1740 ОСОБА_3 та його сімї: дружині ОСОБА_1, доньці ОСОБА_2 була виділена двокімнатна квартира №133 у будинку №65а по пр. 40-річчя Перемоги у м. Запоріжжі, як члену житлово-будівельного кооперативу № 340 «Весна-9», з того часу він разом із позивачами постійно мешкав в даній квартирі. Відповідно довідки ЖБК № 340 «Весна-9» від 23.03.2015 р. за №15, ОСОБА_3 являється членом ЖБК № 340 «Весна-9» та йому належить на праві приватній власності вищезазначена двокімнатна квартира, ордер № 1740, виданий Запорізьким міськвиконкомом від 05.04.1991 року, вартість квартири становить 7232,30 руб. Зазначена сума виплачена повністю 24.06.1992 року. Однак за час свого життя спадкодавець ОСОБА_3, не оформив документи, які б вказували його, як власника квартири в будинку ЖБК, не одержав свідоцтво про право власності на квартиру та не здійснив державної реєстрації нерухомого майна. Спадкоємцями першої черги є дружина померлого ОСОБА_1 та його донька ОСОБА_2, які фактично прийняли спадщину, так як проживали та були зареєстровані на момент смерті ОСОБА_3 у спірній квартирі. Після смерті ОСОБА_3, членом кооперативу на підставі протоколу правління № 1 від 30.11.2011 року стала ОСОБА_1 24.03.2015 року позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулись до нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після померлого 13.01.2011 року ОСОБА_3, але через відсутность правовстановлюючого документу на вищевказану квартиру, їм було відмовлено у видачі свідоцтва про право власності на квартиру у порядку спадкування за законом. Позивачі просять визнати за ними право власності, за кожною, по 1/2 частині квартири № 133 у будинку №65а по проспекту 40-річчя Перемоги у м. Запоріжжі в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3, померлого 13.01.2011 року.
Позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в судове засідання не з'явились, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлялися своєчасно та належним чином, причини неявки суду не повідомили.
Представник позивачів ОСОБА_4 в судове засідання не з'явилась, про дату, час, та місце проведення судового засідання повідомлялась своєчасно та належним чином, надала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, на фіксації судового процесу не наполягає, проти винесення заочного рішення не заперечує.
Відповідач ОСОБА_5 громада м. Запоріжжя, в особі Запорізької міської ради повідомлений судом про дату, час та місце розгляду справи належним чином, у судове засідання не з'явився, причину неявки суду не повідомив. Оскільки суд не має відомостей про причину неявки відповідача, повідомленого належним чином, відповідно до вимог ч. 4 ст. 169 ЦПК України суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (ухвалює заочне рішення). Представник позивачів згідно наданої заяви не заперечує проти такого вирішення справи.
Третя особа Житлово-будівельний кооператив №340 «Весна-9» у судове засідання не зявився, про час, день та місце слухання справи повідомлявся своєчасно та належним чином, надали суду заяву, у якій просить суд розглянути справу за його відсутності, проти задоволення позову в повному обсязі не заперечував.
Третя особа Шоста Запорізької державна нотаріальна контора в судове засідання не з'явилась, про день, час та місце розгляду справи повідомлена своєчасно та належним чином, до суду надійшла заява про розгляд справи у її відсутність.
Третя особа Реєстраційна служба Запорізького міського управління юстиції у Запорізькій області в судове засідання не з'явилась, причину неявки суду не повідомила, про день, час та місце розгляду справи повідомлена своєчасно та належним чином.
Відповідно до ч. 5 ст. 74 ЦПК України, у разі відсутності осіб, які беруть участь у справі за адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином.
Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється.
У зв'язку вищевикладеним, на підставі ст.ст. 197, 224 ЦПК України суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності позивача та відповідача в порядку заочного розгляду на підставі наявних у справі доказів, без фіксації судового процесу.
Встановивши обставини справи і перевіривши їх доказами, суд дійшов до висновку про задоволення позову з наступних підстав.
Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції України, юрисдикція судів поширюється на всі правовідносин, що виникають у державі.
У відповідності з п. 1 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною, Законом України №475/97-ВР від 17.07.1997 року, яка відповідно до ст. 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав та обов'язків має право на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом.
Відповідно до ст. 55 Конституції України, кожному гарантується судовий захист його прав і свобод.
Згідно зі ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Відповідно до ст. 10 ЦПК України, суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності.
Згідно зі ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних та юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.
Відповідно до ст.ст. 57, 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.
Згідно ордеру виданого виконавчим комітетом Запорізької міської Ради народних депутатів від 05.04.1991 року за № 1740, ОСОБА_3 та його сімї дружині ОСОБА_1, доньці ОСОБА_2 була виділена двокімнатна квартира №133 у будинку №65а по пр. 40-річчя Перемоги у м. Запоріжжі, як члену житлово-будівельного кооперативу №340 «Весна-9».
Факт перебування у шлюбних відносинах ОСОБА_3 та ОСОБА_1, підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії II ЖС №273689, виданого Новоіванківською сільською радою народних депутатів Новомиколаївського району Запорізької області від 20.07.1984 року, актовий запис №07.
Факт родинних відносин між ОСОБА_3 та позивачем ОСОБА_2, підтверджується копією свідоцтва про народження серії III ЖС №305431, виданого відділом ЗАГС Комунарського райвиконкому м. Запоріжжя від 22.11.1984 р, актовий запис №1587.
Відповідно до довідки Житлово-будівельного кооперативу №340 «Весна-9» від 23.03.2015 р. за №15, ОСОБА_3 являється членом ЖБК №340 «Весна-9» та йому належить на праві приватної власності двокімнатна квартира №133 у будинку №65а по пр. 40-річчя Перемоги у м. Запоріжжі, ордер №1740, виданий Запорізьким міськвиконкомом від 05.04.1991 року, вартість квартири становить 7232,30 руб. Зазначена сума виплачена повністю 24.06.1992 року.
Згідно свідоцтва про смерть, серії I ЖС №197259, виданого 15.01.2011 року Запорізьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Запорізькій області, ОСОБА_3 помер 13.01.2011 року, про що в книзі реєстрації смертей зроблено відповідний актовий запис за № 340.
Після його смерті залишалося спадкове майно у вигляді квартири №133 у будинку №65а по проспекту 40-річчя Перемоги у м. Запоріжжі.
За змістом п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування», особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження в разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину.
Згідно зі ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом.
Відповідно до п.11 ч.1 ст.346 ЦК України, право власності припиняється у разі смерті власника.
На підставі ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).
Відповідно до вимог ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.
Статтею 1218 ЦК України встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Згідно зі ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив.
Відповідно до технічного паспорту на квартиру №133 у будинку №65а по проспекту 40-річчя Перемоги у м. Запоріжжі, виготовленого 05.06.2015 року ФОП ОСОБА_6 на замовлення ОСОБА_1, вказана квартира складається з 2 кімнат житловою площею 30,2 кв.м., 1-а кімната -12,6 кв.м, 2-а кімната -17,6 кв.м, загальна площею 51,75 кв.м.
На підставі протоколу правління Житлово-будівельного кооперативу №340 «Весна-9», після смерті ОСОБА_3 членом ЖБК № 340 «Весна-9» стала ОСОБА_1
Згідної спадкової справи №158/2015, відкритої Шостою Запорізькою державною нотаріальною конторою після смерті померлого ОСОБА_3 від 13 січня 2011 року, до нотаріуса звернулись ОСОБА_1 та ОСОБА_2, інші спадкоємці відсутні. Спадкодавець ОСОБА_3 заповіту не залишав.
Відповідно до довідки Житлово-будівельного кооперативу №340 «Весна-9» від 23.03.2015 р. за №16, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 проживали та були зареєстровані на із померлим, за однією адресою: м. Запоріжжя, пр. 40-річчя ПеремогиАДРЕСА_1.
Відповідно до ст. 15 Закону України «Про власність» від 07.02.1991року (введеного в дію з 15 квітня 1991 року) член житлового, житлово-будівельного, дачного, гаражного чи іншого кооперативу або товариства, який повністю зробив свій внесок за квартиру, дачу, гараж, іншу будівлю або приміщення, надані йому у користування, набуває права власності на це майно.
Згідно з ч. 3 ст. 384 ЦК України, у разі викупу квартири член житлово-будівельного (житлового) кооперативу стає її власником.
У відповідності до п. 8 Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30.05.2008 р., у разі смерті члена житлово-будівельного кооперативу, який повністю вніс пайовий внесок за квартиру, вона включається до складу спадщини.
На запит Шостої Запорізької державної нотаріальної контори надана довідка ТОВ «ЗМБТІ» №2645 від 26.03.2015 року, про те, що в матеріалах інвентаризаційної справи на квартиру №133 за адресою проспект 40-річчя Перемоги, 65а у м. Запоріжжя відсутні документи, що посвідчують право власності на вищевказаний обєкт нерухомого майна.
Із постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії державного нотаріуса Шостої Запорізької державної нотаріальної контори ОСОБА_7 №708/02-31 від 30.03.2015 року встановлено, що ОСОБА_2 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після померлого 13.01.2011 року батька гр. ОСОБА_3, у зв'язку з тим, що спадкоємцем не було надано правовстановлюючого документа на спадкову квартиру.
Із постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії державного нотаріуса Шостої Запорізької державної нотаріальної контори ОСОБА_7 №709/02-31 від 30.03.2015 року встановлено, що ОСОБА_1 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після померлого 13.01.2011 року чоловіка гр. ОСОБА_3, у зв'язку з тим, що спадкоємцем не було надано правовстановлюючого документа на спадкову квартиру.
Згідно інформації з Реєстру прав власності на нерухоме майно встановлено, що право власності на квартиру №133 у будинку №65а по проспекту 40-річчя Перемоги у м. Запоріжжі не зареєстровано.
У звязку з чим, позивачі не можуть отримати свідоцтво про право на спадщину на нерухоме майно за законом після смерті померлого 13.01.2011 року ОСОБА_3 у позасудовому порядку, через те, що за життя ОСОБА_3 не здійснив державної реєстрації нерухомого майната не отримав правовстановлюючого документа на спадкову квартиру.
Судом встановлено, що позивачі фактично прийняли спадщину, оскільки постійно проживали із спадкодавцем, заяви про відмову від спадщини не подавали.
Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.
За змістом ч. 3 ст. 1270 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.
Згідно з ч. 3 ст. 1296 ЦК України, відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.
Частиною 1 ст. 1297 ЦК України встановлено обов'язок спадкоємця звернутися до нотаріуса за видачею свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.
Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.
Пунктом 3.2. листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 р. "Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування" (надалі - лист № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 р.) має місце роз'яснення щодо розгляду цивільних спорів, зокрема, у випадку неможливості спадкоємцями, які прийняли спадщину, оформити своє право на спадщину в нотаріальній конторі з причин відсутності правовстановлюючих документів на спадкове майно на ім'я спадкодавця та/або відсутності державної реєстрації нерухомого майна спадкодавцем. За змістом цих роз'яснень видно, що не міститься прямої заборони щодо визнання судом права власності за спадкоємцем на нерухоме майно в разі, коли спадкодавець на законних підставах володів та користувався цим майном, але не встиг за життя здійснити реєстрацію нерухомого майна в БТІ.
Згідно з п. 3.3. листа № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року надано розяснення, що у разі смерті члена житлово-будівельного, садівницького товариства, якщо спадкодавець повністю вніс пайовий внесок, але свідоцтво про право власності не отримав, квартира в житлово-будівельному кооперативі та житловий будинок у садівницькому товаристві входять до складу спадщини.
Таким чином, у зв'язку із викладеним, аналізуючи зібрані у справі докази та вимоги чинного законодавства, приймаючи до уваги положення ст. 11 ЦПК України щодо розгляду справ в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, враховуючи обставини справи, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги ґрунтуються на законі, підтверджуються зібраними у справі доказами та не порушують прав та інтересів третіх осіб, тому позов є обґрунтованим і підлягає задоволенню.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 328, 346, 384, 392, 1216, 1217, 1261, 1268, 1270, 1296, 1297 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 57, 60, 79, 88, 197, 212-215, 224 ЦПК України суд,-
Позов ОСОБА_1, ОСОБА_2 до територіальної громади м. Запоріжжя в особі Запорізької міської ради, треті особи: Житлово будівельний кооператив № 340 «Весна-9», Шоста Запорізька державна нотаріальна контора, Реєстраційна служба Запорізького міського управління юстиції у Запорізькій області, про визнання права власності в порядку спадкування за законом задовольнити повністю.
Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1, право власності на 1/2 частину квартири №133 у будинку №65а по проспекту 40-річчя Перемоги у м. Запоріжжі в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3, померлого 13.01.2011 року.
Визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, РНОКПП НОМЕР_2, право власності на 1/2 частину квартири №133 у будинку №65а по проспекту 40-річчя Перемоги у м. Запоріжжі в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3, померлого 13.01.2011 року.
Копію заочного рішення надіслати відповідачу не пізніше трьох днів з дня його проголошення.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Запорізької області через Комунарський районний суд м. Запоріжжя. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Суддя Комунарського районного суду
м. Запоріжжя М.М. Дмитрієва