БЕРЕЗАНСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
№ провадження 2/356/71/15
Справа № 356/139/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05.06.2015 Березанський міський суд Київської області

в складі головуючого судді Голік Г.К.

з участю секретаря Бейгул Л.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Березань цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Березанської міської ради, третя особа: Управління Держземагенства у Баришівському районі Київської області про визначення у порядку спадкування права на завершення процедури приватизації, визнання недійсними та скасування державних актів

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаним позовом, посилаючись при цьому на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер його батько - ОСОБА_3 Після смерті батька відкрилася спадщина на належний йому житловий будинок, який розташований за адресою: АДРЕСА_1, яку він прийняв та отримав, як спадкоємець за законом. Даний будинок знаходиться на земельних ділянках загальною площею 0,2373 га, з яких - земельна ділянка для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд площею 0,1000 га та земельна ділянка для ведення особистого селянського господарства площею 0,1373 га, які відповідно до рішення виконкому Березанської міської ради № 203 від 14 січня 1999 року були передані у приватну власність батькові для обслуговування житлового будинку та ведення особистого селянського господарства. На підставі даного рішення було розпочато приватизацію земельних ділянок та виготовлено технічну документацію. Право власності на земельні ділянки за власником мало виникнути з моменту його державної реєстрації, проте батько помер, не отримавши правоустановчого документа на передані йому у власність земельні ділянки. Просить визнати за ним, в порядку спадкування за законом, після померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 року ОСОБА_3, право на завершення процедури приватизації та одержання у власність земельних ділянок, загальною площею 0,2373 га, а саме: земельної ділянки, цільове призначення - для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд, площею 0,1000 га, по АДРЕСА_1, кадастровий номер НОМЕР_1 та земельної ділянки, цільове призначення - для ведення особистого селянського господарства площею 0,1373 га по АДРЕСА_1, кадастровий номер НОМЕР_2.

В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги в повному обсязі, збільшивши їх, просить визнати незаконними та скасувати державні акти серії НОМЕР_4 на земельну ділянку площею 0,1000 га, кадастровий номер НОМЕР_1 та НОМЕР_3 на земельну ділянку, площею 0,1373 га, кадастровий номер НОМЕР_2. Визнати за ОСОБА_1, в порядку спадкування за законом після померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 року ОСОБА_3, право на завершення процедури приватизації, шляхом отримання на своє ім'я правовстановлюючого документа про право власності на земельну ділянку, цільове призначення - для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд площею 0,1000 га, по АДРЕСА_1, кадастровий номер НОМЕР_1 та земельної ділянки, цільове призначення - для ведення особистого селянського господарства площею 0,1373 га по АДРЕСА_1, кадастровий номер НОМЕР_2.

Відповідач Березанська міська рада, направила до суду клопотання про розгляд справи за відсутності представника.

Третя особа Управління Держземагенства у Баришівському районі Київської області направило до суду клопотання про розгляд справи за відсутності третьої особи.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено.

ІНФОРМАЦІЯ_2 року помер ОСОБА_3 (а.с. 10) .

Згідно заповіту складеного ОСОБА_3 04.09.2007 та зареєстрованого в реєстрі за № 2607, останній все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося і взагалі все те, що йому буде належати на день смерті, і на що він за законом матиме право, заповів позивачу.

Як вбачається із спадкової справи № 115/2012 щодо майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_3, спадщину позивач прийняв вчасно, звернувшись з відповідною заявою до Березанської міської державної нотаріальної контори. На спадкове майно у вигляді: житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться в АДРЕСА_1; земельної ділянки НОМЕР_6, площею 6,143га, кадастровий № НОМЕР_5, що знаходиться на території Садівської сільської ради, Баришівського району, Київської області; грошові вклади з відповідними відсотками та нарахованою компенсацією на рахунках, що знаходяться в філії Головного Управління по м. Києву та Київській області № 10026/0918 ТВБВ АТ «Державний Ощадний банк України» Київської області, нотаріусом Березанської міської нотаріальної контори видано свідоцтва про право на спадщину за заповітом.

Спадкоємець ОСОБА_4, відмовилась від одержання обов'язкової частки у спадщині після смерті ОСОБА_3, відповідно до заяви поданої до Березанської міської державної нотаріальної контори 27.09.2012.

Разом з тим Березанською міською державною нотаріальною конторою Київської області, постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії, відмовлено ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельні ділянки, площею 0,1373 га та 0,1000 га, що знаходяться в АДРЕСА_1 та належали ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 року, в зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів, оформлених відповідно до ст. 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та витягів з Державного земельного кадастру на вищезазначені земельні ділянки.

Як вбачається із копії державного акту на право приватної власності на землю серії НОМЕР_7, зареєстрованого в книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 685, 24 березня 1999 року на ім'я ОСОБА_3 на підставі рішення виконкому № 203 Березанської міської Ради народних депутатів від 04.01.1999 останньому передано у приватну власність земельну ділянку площею 0,40 га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1, для будівництва обслуговування житлових будівель та господарських споруд - 0,10 га ведення особистого підсобного господарства - 0,30 га. На вказаному акті зроблено відмітку державним нотаріусом про те, що 04.09.2007 за № 2605 посвідчено договір дарування 2/5 частини з/д площею 0,1667 га.

Відповідно до договору дарування 2/5 частини земельної ділянки ОСОБА_3 передає 2/5 частини земельної ділянки у власність ОСОБА_1, земельна ділянка, площею 0,40 га, 2/5 якої відчужується, належить дарувальнику на підставі державного акту на право приватної власності на землю, викладеного на бланку серія НОМЕР_7 виданого Березанською міською радою 24.03.1999 на підставі рішення виконкому Березанської міської ради № 203 від 14.01.1999 та зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 685.

Відповідно до технічної документації із землеустрою, щодо складання документів, що посвідчують право власності на земельну ділянку (поділ) ОСОБА_3 по провул. Вишневий,17, в зв'язку з тим, що 2/5 частини земельної ділянки подаровано сину ОСОБА_1 (площею 0,1667 га) для ведення особистого селянського господарства, буде виготовлено два державних акти 0,10 га - для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, та 0,1373 га - для ведення особистого селянського господарства.

Відповідно до листа управління Держземагенства у Баришівському районі Київської області, нові державні акти НОМЕР_4 та НОМЕР_3 № 000981 та 000982, зареєстровані у відділі Держкомзему 25.06.2012, які позивач ОСОБА_1, як спадкоємець, отримав відповідно до п. 1 розділу Х Перехідних положень ЗК України, про що і розписався у Книзі записів.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Однією з таких підстав є спадкування майна, в тому числі за заповітом відповідно до ст. 1217 ЦПК України.

До складу спадщини, відповідно до ст. 1218 ЦК України, входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно пункту «г» ч. 1 ст. 81 ЗК України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини.

Захист прав громадян на земельні ділянки здійснюється, в тому числі, шляхом визнання права, як передбачено п. 1 ч. 3 ст. 152 ЗК України. Право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення, що передбачено ч. 1 ст. 1225 ЦК України.

Відповідно до ст. 125 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають із моменту державної реєстрації цих прав.

Набуття права власності на земельну ділянку та перехід права власності на земельну ділянку в порядку спадкування має місце за наявності наступних юридичних фактів у їх сукупності: ухвалення рішення компетентного органу про передачу у власність земельної ділянки спадкодавцю, укладення спадкодавцем правочинів щодо набуття права власності на земельні ділянки; виготовлення технічної документації на земельні ділянки; визначення меж земельної ділянки в натурі; погодження із суміжними землевласниками та землекористувачами; одержання у встановленому порядку державного акта на землю; реєстрація права власності на земельну ділянку. Якщо зазначені вимоги спадкодавцем не дотримано - право власності на конкретні земельні ділянки не виникає та відповідно до ст. 1216 ЦК України не переходить до спадкоємців у порядку спадкування, за винятком встановлених випадків, на які поширюється дія п. 1 розділу X "Перехідні положення" Земельного Кодексу України.

Якщо спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку згідно зі ст. 125 ЗК України, проте розпочав процедуру приватизації земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України, то спадкоємці мають право звертатися до суду із позовами про визнання відповідного права в порядку спадкування - права на завершення приватизації та одержання державного акта про право власності на землю на ім'я спадкоємця, а не права власності на земельну ділянку.

На підставі абз. 2 п. 1 розділу X "Перехідні положення" ЗК України рішення про передачу громадянам України безоплатно у приватну власність земельних ділянок, прийняті органами місцевого самоврядування відповідно до Декрету КМУ від 26 грудня 1992 року "Про приватизацію земельних ділянок" (втратив чинність на підставі Закону України від 14 вересня 2006 року № 139-V є підставою для виготовлення та видачі цим громадянам або їх спадкоємцям державних актів на право власності на земельну ділянку за технічною документацією, щодо складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку (п. 1 розділу X доповнено абз. 2 згідно із Законом від 16 вересня 2008 року № 509-VI). Якщо видача державного акта про право власності на землю здійснюється на підставі рішення про передачу громадянам України безоплатно у приватну власність земельних ділянок, прийнятого органами місцевого самоврядування, відповідно до Декрету КМУ від 26 грудня 1992 року "Про приватизацію земельних ділянок", до спадкоємців переходить право отримати державний акт про право власності на земельну ділянку.

Зазначений порядок, встановлений законодавством, у разі набуття права власності на земельні ділянки, шляхом їх приватизації громадянами (ч. 3 ст. 116 Земельного Кодексу України).

Як встановлено в судовому засіданні, померлий ІНФОРМАЦІЯ_2 року, ОСОБА_3 отримав у приватну власність земельну ділянку, що підтверджено Державним актом на право приватної власності на землю серії НОМЕР_7, від 24.03.1999 № 685. З одержанням вказаного державного акту завершена процедура приватизації земельної ділянки.

Отримання нових державних актів, як правовстановлюючих документів після відчуження частини земельної ділянки з виділенням її в окрему земельну ділянку, не є процедурою приватизації земельних ділянок.

Зважаючи на вище викладене, суд вважає, що позовні вимоги в частині, визнання за ОСОБА_1, в порядку спадкування за законом після померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 року, ОСОБА_3, право на завершення процедури приватизації, шляхом отримання на своє ім'я правовстановлюючого документа про право власності на земельну ділянку, цільове призначення - для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд, площею 0,1000 га, по АДРЕСА_1, кадастровий номер НОМЕР_1 та земельної ділянки, цільове призначення - для ведення особистого селянського господарства площею 0,1373 га по АДРЕСА_1, кадастровий номер НОМЕР_2, задоволенню не підлягають.

Як вбачається з копій державних актів НОМЕР_4 № 000981 на земельну ділянку, площею 0,1000 га та НОМЕР_3 № 000982 на земельну ділянку, площею 0,1373 га були виготовлені на ім'я ОСОБА_3, підписані головою Березанської міської ради та начальником відділу Держкомзему у м. Березань, зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди 25 червня 2012 року, тобто акти видані після смерті спадкодавця.

Відповідно до ч. 1 ст. 125 ЗК України, право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в абзаці другому пункту 2 постанови від 16 квітня 2004 року № 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних с прав», виходячи з положень статей 8, 124 Конституції, статей 26, 30, 87-90, 97, 100, 102, 118, 123, 128, 143-146, 149, 151, 153-158, 161, 210, 212 ЗК України, глав 27, 33, 34 ЦК України, статті 15 ЦПК України, статті 12 Господарського процесуального кодексу України судам підвідомчі (підсудні) справи за заявами, зокрема, з приводу володіння, користування, розпорядження земельними ділянками, що перебувають у власності громадян чи юридичних осіб, і визнання недійсними державних актів про право власності та право постійного користування земельними ділянками.

Отже, державні акти на право власності на земельні ділянки є документами, що посвідчують право власності й видаються на підставі відповідних рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень. У спорах, пов'язаних із правом власності на земельні ділянки, недійсними можуть визнаватися як зазначені рішення, на підставі яких видано відповідні державні акти, так і самі акти на право власності на земельні ділянки. Визнання недійсними державних актів на право власності вважається законним, належним та окремим способом поновлення порушених прав у судовому порядку.

Оскільки державні акти на ім'я ОСОБА_3, отримані позивачем після смерті спадкодавця, що унеможливлює їх державну реєстрацію спадкоємцем та перешкоджають подальшому оформленню права власності позивача на земельні ділянки, тому позовні вимоги в частині визнання недійсними та скасування державних актів серії НОМЕР_4 на земельну ділянку площею 0,1000 га, кадастровий номер НОМЕР_1, зареєстрований 22 червня 2012 року на ім'я ОСОБА_3 та НОМЕР_3 на земельну ділянку, площею 0,11373 га, кадастровий номер НОМЕР_2, зареєстрований 22 червня 2012 року за № 00982 на ім'я ОСОБА_3, підлягають до задоволення.

керуючись ст. ст. 3, 10, 60, 212, 215 ЦПК України, ст. 15, 16, 328, 1216, 1218 України, суд -

В И Р І Ш И В:

Визнати недійсним та скасувати державні акти серії НОМЕР_4 на земельну ділянку площею 0,1000 га, кадастровий номер НОМЕР_1, зареєстрований 25 червня 2012 року за № 000981 на ім'я ОСОБА_3 та НОМЕР_3 на земельну ділянку, площею 0,1373 га, кадастровий номер НОМЕР_2, зареєстрований 25 червня 2012 року за № 00982 на ім'я ОСОБА_3.

В частині позовних вимог, визнання за ОСОБА_1, в порядку спадкування за законом після померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 року ОСОБА_3, права на завершення процедури приватизації, шляхом отримання на своє ім'я правовстановлюючого документа про право власності на земельну ділянку, цільове призначення - для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд площею 0,1000 га, по АДРЕСА_1, кадастровий номер НОМЕР_1 та земельну ділянку цільове призначення - для ведення особистого селянського господарства площею 0,1373 га по АДРЕСА_1, кадастровий номер НОМЕР_2, відмовити.

Апеляційна скарга на рішення подається протягом десяти днів з дня його проголошення в Апеляційний суд Київської області через Березанський міський суд Київської області. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Г. К. Голік