У х в а л а

іменем україни

25 листопада 2015 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

ДьоміноїО.О., Парінової І.К., Ступак О.В.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про виселення з житлового приміщення, та за зустрічним позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_4 про визнання договору дарування квартири недійсним, за касаційною скаргою ОСОБА_5 на рішення Шевченківського районного суду м. Чернівці від 14 липня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Чернівецької області від 19 серпня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У жовтні 2013 року ОСОБА_4 звернулась до суду з позовом про виселення ОСОБА_5 з житлового приміщення.

ОСОБА_5 звернулась до суду з зустрічним позовом про визнання договору дарування квартири недійсним.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Чернівці від 14 липня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Чернівецької області від 19 серпня 2015 року, позов ОСОБА_4 задоволено.

Виселено ОСОБА_5 з квартири АДРЕСА_1.

В задоволенні зустрічного позову відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_5 просить суд касаційної інстанції скасувати оскаржувані судові рішення, ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_4 відмовити та зустрічний позов задовольнити, мотивуючи свої доводи порушенням судами норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Задовольняючи позов ОСОБА_4 суди правильно виходили із того, що порушені права власника нерухомого майна підлягають захисту, шляхом виселення відповідачки із спірної квартири з підстав, передбачених ст. ст. 319, 321, 386 ЦК України. Відмовляючи у задоволенні зустрічного позову, суди правильно виходили із того, що ОСОБА_5 не надано жодного належного та допустимого доказу на підтвердження того, що спірний договір дарування укладено з метою приховати інший правочин, а також всупереч її вільному волевиявленню. Матеріали справи не містять та ОСОБА_5 не надано доказів на підтвердження того, що між сторонами по справі укладено договір застави нерухомого майна.

За таких обставин судова колегія дійшла висновку, що судами правильно встановлено та належно перевірено обставини, які мають значення для правильного вирішення справи, судові рішення ухвалено із додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому підстав для їх зміни чи скасування немає.

Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_5 відхилити.

Рішення Шевченківського районного суду м. Чернівці від 14 липня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Чернівецької області від 19 серпня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: О.О. Дьоміна
І.К. Парінова
О.В. Ступак