Справа № 695/3895/15-ц
У Х В А Л А

24.11.2015 м. Золотоноша

Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області в складі:

головуючого судді Савенка В.Г.

при секретарі Бреус В.С.

розглянувши матеріали цивільної справи за поданням ВДВС Золотоніського МРУЮ про тимчасове обмеження ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України до виконання нею своїх зобовязань, -

ВСТАНОВИВ

Відділ державної виконавчої служби Золотоніського МРУЮ звернувся до Золотоніського міськрайонного суду із поданням про тимчасове обмеження ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України до виконання нею своїх зобовязань по виконавчому документу №2-Н-60/2009 від 24.06.2009 року.

Суд ознайомившись із матеріалами справи та дослідивши подання ВДВС Золотоніського МРУЮ приходить до наступного висновку.

Відповідно до п.18 ст.11 ЗУ «Про внесення змін до Закону України «Про виконавче провадження» та деяких інших законодавчих актів України щодо вдосконалення процедури примусового виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб)», на законодавчому рівні, закріплено право державного виконавця у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов'язань за рішенням.

Дана норма вказує, що таке право державного виконавця на звернення з поданням до суду про тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон виникає лише у разі ухилення боржника від виконання, покладених на нього рішенням суду, зобовязань, тобто наявність лише самого зобовязання не наділяє державного виконавця правом на звернення до суду з поданням про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за кордон. Окрім того факт ухилення має підтверджуватись сукупністю доказів, які державний виконавець зазначає у поданні.

Відповідно до ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Діючим законодавством передбачено юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду не за наявності факту невиконання зобовязань, а за ухилення від їх виконання.

Із матеріалів справи вбачається, що державний виконавець звертаючись до суду із вказаним поданням не надав жодних доказів саме про ухилення ОСОБА_1 від виконання зобовязань по виконавчому листу.

Також, в матеріалах подання відсутні докази того, що боржник належним чином був повідомлений про відкриття виконавчого провадження, про строки добровільного виконання боргових зобовязань та про направлення до суду подання щодо встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду.

Оскільки, відповідно до частини 2 статті 377-1ЦПК України, згадане подання розглядається судом негайно, без виклику чи повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб, за участю державного виконавця, то саме на останнього покладається обовязок доказування. Тим більше, що особа, стосовно обмеження права якої внесено подання, фактично позбавлена можливості довести суду, що нею було вжито усіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов'язання.

Отже, враховуючи вищевикладене, приймаючи до уваги той факт, що державний виконавець не надав суду жодного доказу щодо ухилення від виконання зобовязання ОСОБА_2, то суд приходить до висновку, що подання державного виконавця ВДВС Золотоніського МРУЮ ОСОБА_3 про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_2 до задоволення не підлягає.

Керуючись ст.ст. 209, 210 ЦПК України , -

УХВАЛИВ

В задоволенні подання державного виконавця відділу державної виконавчої служби Золотоніського міськрайонного управління юстиції ОСОБА_3 про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_1 відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Черкаської області через Золотоніський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом п'яти днів з дня проголошення ухвали.

Суддя Савенко В.Г.