Номер провадження: 22-ц/785/3595/15
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач Кононенко Н. А.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.06.2015 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Одеської області у складі:

Головуючого: Кононенко Н.А.

суддів: Гайворонського С.П., Сегеди С.М.

при секретарі: Феленко В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «Порто-Франко» до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором, за апеляційною скаргою представника ОСОБА_3 ОСОБА_4 на заочне рішення Приморського районного суду м. Одеси від 04 березня 2013 року, -

встановила:

16 листопада 2012 року Публічне акціонерне товариство Акціонерний банк «Порто-Франко» звернулось до суду із позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором, посилаючись на те, що 18.03.2011 року між позивачем та відповідачем ОСОБА_2 було укладено кредитний договір №115/1-11 та додатки до нього відповідно до якого банк надав ОСОБА_2 кредит 240000 гривень, а ОСОБА_2 зобовязувався сплачувати кредит та відсотки за його користування в розмірі 25% річних та інші платежі щомісячно в строк до 17.05.2011 року. З метою забезпечення виконання позивачем зобовязань за вказаним кредитним договором банк уклав з відповідачем ОСОБА_3 договір поруки №18-03-2011 від 18.03.2011 року, відповідно до умов якого відповідач зобовязувалась відповідати за виконання позивачем ОСОБА_2 своїх зобовязань по вказаному кредитному договору. 28.04.2011 року між позивачем та ОСОБА_2 укладено ще один кредитний договір, відповідно до умов якого банк надав ОСОБА_2 кредит в розмірі 1200000 гривень, а ОСОБА_2 зобовязувався сплачувати кредит з відсотками за його користування в розмірі 25% річних та інші платежі щомісячно з кінцевим терміном сплати 26 квітня 2013 року. В забезпечення виконання зобовязань по кредитному договору від 28.04.2011 року банк 28.04.2011 року уклав з відповідачем ОСОБА_3 договір поруки №28-04-2011/6, відповідно до умов якого відповідач також зобовязалась відповідати перед позивачем за зобовязання ОСОБА_2 по вказаному кредитному договору. Позивач повністю та в строки виконав свої зобовязання за кредитним договором, однак відповідач, в порушення умов зазначеного договору не здійснював обовязкових платежів, у звязку із чим у останнього перед позивачем виникла істотна заборгованість.

Заочним рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 04 березня 2013 року позов Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «Порто-Франко» до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_2, ОСОБА_3 на користь позивача заборгованість за кредитним договором № 115/1-11 від 18.03.2011 року та за кредитним договором №172/2-11 від 28.04.2011року в сумі 2321395, 05 гривень.

Стягнуто в рівних частках з ОСОБА_2, ОСОБА_3 на користь позивача судові витрати у сумі 3219,0 гривень за сплачений судовий збір.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 12 лютого 2015 року заяву представника ОСОБА_3 ОСОБА_4 про перегляд заочного рішення Приморського районного суду м. Одеси від 04 березня 2013 року залишено без задоволення.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, представник ОСОБА_3 ОСОБА_4 подав апеляційну скаргу у якій просить рішення суду скасувати, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Сторони в судове засідання не з'явилися. Про час та місце розгляду справи в апеляційному суді повідомлялися належним чином.

Відповідно ч. 2 ст. 305 ЦПК України неявка сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час і місце розгляду справи не перешкоджає розглядові справи.

Справа розглянута апеляційним судом на підставі ч. 2 ст. 197 та ч. 2 ст. 305 ЦПК України.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідь судді-доповідача, доводи апеляційної скарги, пояснення сторін, що зявилися, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає апеляційну скаргу такою, що задоволенню не підлягає.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без зміни, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням вимог матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Задовольняючи позов, районний суд виходив з того, що відповідач ОСОБА_2П уклав з позивачем договір кредиту, а відповідачка ОСОБА_3В поручилась за виконання ним боргових зобовязань. У звязку з тим, що умов договору ОСОБА_2 не виконав, районний суд задовольнив позов про стягнення заборгованості по кредиту солідарно з боржника і поручителя.

Розглядаючи спір, судова колегія вважає, що районний суд повністю і всебічно дослідив і оцінив обставини по справі, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює.

Судом встановлено, що 18 березня 2011 року між позивачем та відповідачем було укладено кредитний договір, згідно до якого відповідачеві ОСОБА_2П позивачем було надано кредит у сумі 240000 грн терміном до 17 травня 2011 року під 25 відсотків річних.

За належне виконання цього договору ОСОБА_2П 18 березня 2011 року поручилась ОСОБА_3

28 квітня того ж року ОСОБА_2 уклав з позивачем ще один кредитний договір на поточні потреби на суму 1200000 грн, з терміном повернення до 26 квітня 2013 року, за належне виконання якого, також поручилась ОСОБА_3

У обумовлені договором строки позичальник кредит не повернув. На цій підставі районний суд обгрунтовано прийшов до висновку про задоволення позовних вимог.

Посилання апеляційної скарги на те, що суд не зважив на наявність підстав вважати договір поруки припиненим, не можуть бути підставою для відмови у позові до ОСОБА_3В, оскільки такі позовні вимоги нею не заявлялись. Згідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін, та інших осіб, які беруть участь у справі.

Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Відповідачка була належним чином повідомлена про розгляд справи у суді першої інстанції, мала свого представника, однак зустрічного позову не заявила, письмову заяву про застосування до неї як до поручителя строків позовної давності не подала, таким чином розпорядившись наданими їй правами.

У апеляційній скарзі представник Відповідачки ОСОБА_3 В ОСОБА_4В, вказував, що згідно до Закону України «Про захист прав споживачів» позивач не надав повну і доступну інформацію про умови кредитного договору, що ним розцінено як нечесна підприємницька діяльність, а відповідно є підставою для визнання умов договору несправедливими та визнання договору поруки припиненим, не можуть бути підставою для скасування правильного по суті і справедливого рішення суду, бо не ґрунтуються на фактичних обставинах справи, підтверджених наявними у справі і перевіреними судом першої інстанції доказами.

Зокрема п. 6.2 Договорів поруки від 18 березня 2011 року (а.с.26) та 28 квітня 2011 року (а.с. 30) передбачено, що дія договору поручительства припиняється у випадку непредявлення банком вимог до поручителя у межах трирічного строку з дня настання строку виконання зобовязань позичальника по кредитному договору.

Пунктом 5 додаткової угоди № 1 до договору поручительства від 28 квітня 2011 року, укладеної 25 квітня 2012 року ( а.с. 31), та п.2 додаткових угод № 2, 3, 4 до того ж договору поруки від 31 серпня, (а.с. 31 зворот), 17 вересня ( а.с. 32, 32 зворот), та до п. 2 додаткових угод до договору поруки від 18 березня 2011 року № 1 від 28 квітня 2011року (а.с. 27), та № 2 від 30 грудня 2011 року (а.с. 28), встановлено, що підпис поручителя на додаткових угодах до договору свідчить, що текст кредитного договору і додаткові угоди до нього, ним (поручителем) прочитані повністю, без обмежень у часі. Поручитель згоден зі всіма умовами кредитного договору та додатковими угодами до нього.

При підписанні додаткових угод до договорів поруки поручитель не знаходився під впливом обману, насильства чи погроз.

Судова колегія вважає, що наведеними доказами спростовуються твердження відповідачки ОСОБА_3В про її необізнаність щодо умов кредитних договорів, стосовно яких вона виступала поручителем та обвинувачення позивача у недобросовісній підприємницькій діяльності.

Щодо зменшення розміру неустойки слід зазначити, що позовні вимоги такого змісту не заявлялись і відповідно судом першої інстанції не розглядались.

Статтею 303 ЦПК України встановлено, що під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, то ж відповідно в цій частині рішення суду перегляду не підлягає.

Розглядаючи спір, судова колегія вважає, що районний суд повно і всебічно дослідив і оцінив обставини по справі, надані сторонами докази,правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює.

Таким чином, судова колегія вважає, що доводи апеляційної скарги суттєвими не являються і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

Керуючись: ст. 303; п. 1 ч. 1 ст. 307; 308; 315; 317; 319 ЦПК України, судова колегія

ухвалила:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_3 - ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Приморського районного суду м. Одеси від 4 березня 2013 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили негайно з моменту її проголошення але може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня набрання нею чинності безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Судді апеляційного суду Одеської області:

ОСОБА_5

ОСОБА_6

ОСОБА_7