Справа № 159/4184/15-ц Головуючий у 1 інстанції: Логвинюк І.М.
Провадження № 22-ц/773/1627/15 Категорія: 39 Доповідач: Карпук А. К.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 листопада 2015 року місто Луцьк

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Волинської області в складі:

головуючого - судді Карпук А.К.,

суддів - Здрилюк О.І., Бовчалюк З.А.,

при секретарі - Шугаловій О.М.,

з участю представника позивача ОСОБА_1,

третьої особи ОСОБА_2 та її представника ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до приватного нотаріуса Ковельського нотаріального округу Козоріз Наталії Степанівни, третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_2 про зобов'язання вчинити дії за апеляційною скаргою позивача ОСОБА_4 на заочне рішення Ковельського міськрайоного суду від 30 вересня 2015 року,

в с т а н о в и л а :

В серпні 2015 року ОСОБА_4 звернулася до суду із зазначеним позовом, який обґрунтовувала тим, що вона та її чоловік - ОСОБА_6, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1, за час шлюбу побудували житловий будинок по вул. Пилипа Орлика (колишня назва - Радянська) у м. Ковелі Волинської області. Рішенням народного суду м. Ковеля домоволодіння як спільна сумісна власність подружжя було поділено в натурі, внаслідок чого вона стала власником 39/100 частин будинку, а її чоловік - 61/100 частини на яку після його смерті відкрилась спадщина вказаного будинку. Спадщину в рівних частках прийняли: вона як пережиле подружжя, дочка ОСОБА_1 та син ОСОБА_7. У власність дітей відійшло по 61/300 частці будинку, 1/6 частці земельної ділянки кожному, а її частка збільшилась до 178/300 часток будинку та 2/3 часток земельної ділянки.

ІНФОРМАЦІЯ_2 помер її син - ОСОБА_7, після смерті якого відкрилась спадщина на належну останньому частку у нерухомому майні, а саме - 1/6 земельної ділянки та 61/300 будинку. Вона постійно проживала у спірному будинку, а тому фактично прийняла спадщину. На час відкриття спадщини після смерті сина вона була непрацездатною особою, пенсіонером, мала право на обов'язкову частку. Із заявою про прийняття спадщини, або про відмову від неї до нотаріуса вона не зверталась. З метою забезпечення на майбутнє своєї онуки ОСОБА_2 нерухомістю, мала намір укласти на ім'я останньої заповіт щодо належного їй майна - частки у будинку, якою вона володіла ще до смерті свого чоловіка 39/100. Іншу частину майна, успадковану після смерті чоловіка та сина, мала намір заповісти своїй дочці ОСОБА_1

У серпні 2014 року вона передала ОСОБА_2 документи на спірне домоволодіння для підготовки нотаріусом заповітного розпорядження. Через деякий час онука відвезла її до відповідача, де вона їх підписала та вважала заповідальним розпорядженням. Однак згодом їй стало відомо, що в дійсності це був договір дарування всієї належної частки у будинку та частини земельної ділянки під ним.

Випадково довідавшись про порушених своїх прав та інтересів, змушена була звернутись до суду з позовом про визнання недійсним договору дарування.

Під час підготовки позову їй стало відомо, що нею, ніби - то, було підписано документи про відмову від спадщини після її сина. У судовому засіданні її онука повідомила, що вона відмовилась від спадщини після смерті свого сина і підписала про це заяву у нотаріуса. Однак, такого характеру документа вона не підписувала, у нотаріуса була лише один раз, коли підписувала договір дарування, вважаючи його заповітом і завжди вважала, що прийняла спадщину після смерті сина.

Її представник - Шинкар О.В. зверталась із запитом до відповідача з проханням надати довідку про вчинення нотаріальної дії по посвідченню договору дарування від 07 листопада 2014 року, в задоволенні якого з посиланням на ст. 8 Закону «Про нотаріат» їй було відмовлено.

У судовому засіданні її представник ОСОБА_1 заявляла клопотання про витребовування у відповідача спадкової справи про прийняття спадщини після смерті її сина, у т. ч. заяви про відмову від спадщини, журналу реєстрації нотаріальних дій за 2014 р. з її підписами про реєстрацію вчинених нею правочинів, яке залишено без задоволення. Ознайомлення з наведеними документами підтвердить чи спростує її здогади з приводу того, що її було навмисно введено в оману і вона помилково, не бажаючи того, підписала заяву про відмову від спадщини, або ж від її імені підписали зацікавлені особи. Також зазначила, якщо у спадковій справі відсутня заява, чи підписана не нею, вона поставить питання про визнання її такою, що прийняла спадщину та вимагатиме видачі їй свідоцтва про право на спадщину і її майнові права будуть поновлені. Вважає, що оскільки відповідачем вчинялись певні нотаріальні дії щодо неї, вона має право на отримання інформації щодо неї, що зберігається у нотаріуса.

Враховуючи викладене просила зобов'язати нотаріуса надати для ознайомлення спадкову справу ОСОБА_7.

Ухвалою Ковельського міськрайоного суду від 27 серпня 2015 року до участі у розгляді справи в якості третьої особи на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору було залучено ОСОБА_2

Рішенням цього ж суду від 30 вересня 2015 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції позивач ОСОБА_4 подала апеляційну скаргу в якій, покликаючись на неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи та порушення норм матеріального і процесуального права просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позову.

Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід відхилити, а рішення суду першої інстанції залишити без змін, виходячи з наступного.

Апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких мотивів.

Відмовляючи у задоволенні позову ОСОБА_4 суд першої інстанції виходив з недоведеності та безпідставності позовних вимог позивача.

Такий висновок відповідає встановленим обставинам справи та ґрунтується на Законі.

Судом першої інстанції встановлено, що 22.04 2015 року адвокат Шинкар О.В. надіслала адвокатський запит нотаріусу Козоріз Н.С. у якому просила надати довідку про вчинення нотаріальної дії по посвідченню договору дарування від 07.11.2014 року, укладеному від імені ОСОБА_4

Предметом спору у даній справі є вимога про зобов'язання нотаріуса надати для ознайомлення нотаріальну спадкову справу після смерті ОСОБА_7

Позивач стверджує, що на її усну вимогу нотаріус відмовила у наданні нотаріальної справи для ознайомлення.

Під час розгляду справи апеляційним судом встановлено, що ОСОБА_4 є матір'ю ОСОБА_7, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2.

На час смерті ОСОБА_7 належало 61/300 житлового будинку по АДРЕСА_1, його сестрі ОСОБА_1 - 61/300 цього будинку, позивачу ОСОБА_4- 178/300 житлового будинку.

Після смерті ОСОБА_7 відкрилася спадщина на належну йому частину будинку. До спадкування закликалися позивач ОСОБА_4 та третя особа ОСОБА_2 - дочка померлого. Позивач указує, що бажала скласти заповіт на користь онуки, для чого передала документи на спірне будинковолодіння. Пізніше їй стало відомо, що насправді у спадковій справі після смерті сина наявна її заява про відмову від своєї частини у спадщині після смерті її сина на користь третьої особи ОСОБА_2 Ознайомлення з нотаріальною справою необхідно їй щоб переконатися, чи дійсно її підпис на цій заяві.

Виходячи з положень ст. 3 та ст. 15 ЦПК України у порядку цивільного судочинства захисту підлягає саме порушене право.

Всупереч вимог ч. 3 ст. 10 ЦПК України позивач ОСОБА_4 не подала доказів того, що вона зверталася з усною чи письмовою заявою про ознайомлення з матеріалами спадкової справи після смерті сина ОСОБА_7 та що нотаріусом було відмовлено їй у наданні такої справи, а відтак - не довела про порушення її прав нотаріусом і наявності правових підстав для покладення на нотаріуса зобов'язання надання документів для ознайомлення в судовому порядку .

Встановивши такі обставини суд першої інстанції обґрунтовано відмовив у задоволенні позову.

Покликання апелянта на положення ст. 34 Конституції, закон України «Про інформацію», на ст. 8 Закону України «Про нотаріат» не спростовує висновків суду, викладених у рішенні та не має правового значення, оскільки право позивача на одержання інформації не заперечується. Водночас, у даній справі необхідно було довести, що у наданні матеріалів спадкової справи позивачу відмовлено, оскільки лише у разі відмови нотаріуса спір підлягає розгляду у судовому порядку.

Судом обґрунтовано відхилено клопотання позивача про витребування матеріалів спадкової справи, оскільки задоволення цього клопотання означає вирішення спору по суті, відтак, при вирішенні указаного позову судом не порушено вимог ч. І ст. 137 ЦПК України.

На даний час позивач не позбавлена права звернутися з заявою до нотаріуса про надання спадкової справи для ознайомлення, а у разі незаконної відмови у цьому, або незаконного ненадання відповіді на заяву - звернутися до суду за захистом своїх прав.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, викладених у рішенні суду, яке постановлено з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу позивача ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Ковельського міськрайоного суду від 30 вересня 2015 року в даній справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий:

Судді: