УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 грудня 2015 року м. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Писана Т.О., розглянувши касаційну скаргу комунального закладу Херсонської міської ради «Ушкальський психоневрологічний будинок-інтернат» для чоловіків, який діє через представника Головінова Валерія Володимировича, на рішення апеляційного суду Херсонської області від 04 листопада 2015 року в справі за позовом ОСОБА_3 до комунального закладу Херсонської міської ради «Ушкальський психоневрологічний будинок-інтернат» для чоловіків, третя особа - директор комунального закладу Херсонської міської ради «Ушкальський психоневрологічний будинок-інтернат» для чоловіків КульчитськаЛюбов Юріївна, про поновлення на роботі,

в с т а н о в и в:

Рішенням Верхньорогачицького районного суду Херсонської області від 25 вересня 2015 року в задоволенні позову відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Херсонської області від 04 листопада 2015 року рішення суду першої інстанції скасовано та ухвалено нове рішення, яким позов задоволено частково. Визнано незаконним наказ комунального закладу Херсонської міської ради «Ушкальський психоневрологічний будинок-інтернат» для чоловіків (далі - Ушкальський психоневроінтернат) від 16 червня 2015 року № 54-К про звільнення ОСОБА_3 Поновлено ОСОБА_3 на посаді машиніста котельні другого розряду (постійний) з 17 червня 2015 року. Стягнути з Ушкальського психоневроінтернату на користь ОСОБА_3 середній заробіток за час вимушеного прогулу з 17 червня 2015 року по день ухвалення рішення у даній справі у розмірі 5 188,80 грн та 500 грн моральної шкоди. Вирішено питання розподілу судових витрат.

У касаційній скарзі представник Ушкальського психоневроінтернату, посилаючись на порушення судом норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить вказане рішення апеляційного суду скасувати і залишити в силі рішення суду першої інстанції.

У відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити на таких підставах.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Так, судами встановлено, що з 01 лютого 2005 року ОСОБА_3 працював в Ушкальському психіатричному пансіонаті, назва якого змінена на комунальний заклад Херсонської обласної ради «Ушкальський психоневрологічний будинок» інтернат для чоловіків на різних посадах, а з 01 січня 2008 року на посаді машиніста котельних установок, що підтверджується записами у трудовій книжці.

Штатний розклад закладу від 01 березня 2015 року, затверджений директором департаменту соціального захисту населення обласної державної адміністрації Херсонської області Причиною Г.Г., не передбачає посади машиніста котельні 2 розряду (постійний), в ньому залишені посади машиніста котельні 2 розряду (сезонні) та введено 9 нових посад.

16 квітня 2015 року директором закладу виданий наказ № 29-а-к про скорочення штату працівників, яким було передбачено скорочення з 17 червня 2015 року посади машиніста котельні 2 розряду (постійний), яку обіймав позивач.

17 квітня 2015 року Ушкальський психоневроінтернат письмово повідомив ОСОБА_3 про наступне вивільнення у зв'язку зі скороченням штату працівників.

19 травня 2015 року відповідачем письмово було запропоновано позивачу посаду машиніста котельні 2 розряду (сезонний), однак останній від підпису на даній пропозиції відмовився у присутності працівників закладу.

Наказом директора Ушкальського психоневроінтернату від 16 червня 2015 року № 54-к на підставі п. 1 ч. 1 ст. 40 КЗпП України ОСОБА_3 звільнено з посади машиніста котельні другого розряду (постійний) з 17 червня 2015 року.

Разом з тим, із штатного розкладу працівників Ушкальського психоневроінтернату від 01 березня 2015 року вбачається, що штат затверджено в кількості 49,5 штатних одиниць, що на 9 одиниць більше ніж штат, затверджений на 01 січня 2015 року.

Відповідно до довідки Ушкальського психоневроінтернату від 23 вересня 2015 року № 219 у період з 16 квітня 2015 року по 17 червня 2015 рік у закладі існували вільні вакансії - посади.

В судовому засіданні апеляційного суду представник відповідача визнав факт того, що вищезазначені посади можливо було б запропонувати позивачу, оскільки спеціальних знань чи навичок, а також спеціальної освіти вказані роботи не потребують.

Частиною 2 ст. 40 КЗпП України встановлено, що звільнення з підстав, зазначених у пунктах 1, 2 і 6 цієї статті, допускається, якщо неможливо перевести працівника, за його згодою, на іншу роботу.

Згідно із частинами 1 та 3 ст. 49-2 КЗпП України про наступне вивільнення працівників персонально попереджають не пізніше ніж за два місяці. Одночасно з попередженням про звільнення у зв'язку із змінами в організації виробництва і праці власник або уповноважений ним орган пропонує працівникові іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації.

Власник є таким, що належно виконав вимоги ч. 2 ст. 40, ч. 3 ст. 49-2 КЗпП України щодо працевлаштування працівника, якщо запропонував йому наявну на підприємстві роботу, тобто вакантну посаду чи роботу за відповідною професією чи спеціальністю, чи іншу вакантну роботу, яку працівник може виконувати з урахуванням його освіти, кваліфікації, досвіду тощо.

При цьому роботодавець зобов'язаний запропонувати всі вакансії, що відповідають зазначеним вимогам, які існують на цьому підприємстві, незалежно від того, в якому структурному підрозділі працівник, який вивільнюється, працював.

Оскільки обов'язок по працевлаштуванню працівника покладається на власника з дня попередження про вивільнення до дня розірвання трудового договору, за змістом ч. 3 ст. 49-2 КЗпП України роботодавець є таким, що виконав цей обов'язок, якщо працівникові були запропоновані всі інші вакантні посади (інша робота), які з'явилися на підприємстві протягом цього періоду і які існували на день звільнення.

Аналогійний висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України від 01 квітня 2015 року у справі № 6-41цс15, який має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права.

За змістом ст. 235 КЗпП України у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір. При винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи.

Апеляційний суд, скасовуючи рішення місцевого суду та ухвалюючи нове рішення про задоволення позову частково, дослідивши всі наявні у справі докази в їх сукупності і надавши їм належну оцінку, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, правильно виходив із того, що Ушкальським психоневроінтернатом в порушення вимог ст. 49-2 КЗпП України не були запропоновані ОСОБА_3 всі вільні вакансії (посади), які існували в цьому закладі, а лише - одна вакансія (посада), яка є сезонною.

З урахуванням наведеного, суд апеляційної інстанції, керуючись статтями 40, 49-2, 235 КЗпП України, обґрунтовано поновив позивача на роботі та стягнув середній заробіток за час вимушеного прогулу на його користь.

Крім того, апеляційний суд обґрунтовано не взяв до уваги доводи відповідача про те, що на момент розгляду справи позивач був працевлаштований, оскільки відповідна обставина, всупереч вимогам статей 10, 60 ЦПК України, не підтверджена належними та допустимими доказами.

Встановлено, що апеляційний суд, всебічно та повно дослідив обставини справи і дійшов правильного висновку про задоволення позову частково, в зв'язку з чим обґрунтовано скасував рішення місцевого суду.

Зі змісту касаційної скарги та оскаржуваного судового рішення не вбачається порушення апеляційним судом норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, касаційна скарга є необґрунтованою і викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за скаргою комунального закладу Херсонської міської ради «Ушкальський психоневрологічний будинок-інтернат» для чоловіків, який діє через представника Головінова Валерія Володимировича, на рішення апеляційного суду Херсонської області від 04 листопада 2015 року в справі за позовом ОСОБА_3 до комунального закладу Херсонської міської ради «Ушкальський психоневрологічний будинок-інтернат» для чоловіків, третя особа - директор комунального закладу Херсонської міської ради «Ушкальський психоневрологічний будинок-інтернат» для чоловіків Кульчитська Любов Юріївна, про поновлення на роботі.

Додані до касаційної скарги матеріали повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду

цивільних і кримінальних справ Т.О.Писана