РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

ун. № 759/10456/15-ц

пр. № 2/759/4635/15

11 листопада 2015 року Святошинський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді Коваль О.А.

при секретарі Ярмощук К.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «БГ Банк» до ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

ПАТ «БГ Банк» звернулося до суду із позовом до ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 11.03.2014 року між ПАТ «Банк Перший», правонаступником якого є ПАТ «БГ Банк» та ОСОБА_1 було укладено договір № 05/ОВ/1-2014 про надання кредиту у формі овердрафту, відповідно до якого банк надав кредит у формі овердрафту з лімітом 2 420 000, 00 грн. на строк з 11.03.2014 по 18.03.2014 року із сплатою 26 % річних за користування овердрафтом, а відповідач взяв на себе зобов'язання повернути овердрафт, сплатити суму нарахованих банком процентів, сплатити банку неустойку та відшкодувати збитки у розмірі, строки та у порядку, які передбачені договором.

Позивач свій обов'язок по наданню кредиту у формі овердрафту виконав у повному обсязі, однак, відповідач в односторонньому порядку відмовився виконувати взяті на себе зобов'язання по поверненню овердрафту, сплати суми нарахованих банком процентів, сплати банку неустойки в строки та у порядку передбаченим договором у зв'язку з чим, станом на 13.05.2015 року утворилась заборгованість, що складає 6 157 585, 91 грн.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила позов задовольнити.

Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце слухання справи повідомлений, у розумінні статті 74 ЦПК України, належним чином, зокрема шляхом розміщення оголошення у пресі, а тому суд вважає за можливе слухати справу без участі відповідача за наявними у справі доказами, ухваливши по справі за згодою представника позивача відповідно до ст.ст. 224-226 ЦПК України заочне рішення.

Дослідивши докази в справі у їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Судом встановлено, що 11 березня 2014 року між Публічним акціонерним банком «Банк Перший», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «БГ Банк» та ОСОБА_1 було укладено договір № 05/ОВ/1-2014 про надання кредиту у формі овердрафту («VIP-овердрафт»).

В порядку та на умовах, передбачених п. 1.1.-1.4., 2.2. договору, банк надав позичальнику кредит у формі овердрафту з лімітом 2 420 000, 00 (два мільйони чотириста двадцять тисяч) гривень на строк з 11 березня 2014 по 18 березня 2014 року із сплатою 26 % річних за користування овердрафтом. Овердрафт надавався для здійснення трансакцій із застосуванням спеціального технічного засобу з рахунку № НОМЕР_1 при відсутності або недостатності власних коштів позичальника на рахунку.

Згідно п. 2.1. кредитного договору, овердрафт - це короткостроковий кредит, що є частиною позичкового капіталу банку, що надається банком позичальнику в порядку та на умовах, визначених договором, понад залишок грошових коштів на рахунку, в межах ліміту овердрафту шляхом дебатування рахунку. При цьому утворюється дебетове сальдо по рахунку.

Відповідно до п. 2.3. вказаного договору, заборгованість за овердрафтом - це зобов'язання позичальника повернути банку овердрафт в розмірі дебетового сальдо по рахунку, сплатити нараховані банком проценти та неустойку (штраф, пеня) відповідно до договору.

Так, згідно п. 6.1.1. договору, відповідач взяв на себе зобов'язання повернути овердрафт, сплатити суму нарахованих банком процентів, сплатити банку неустойку (штраф, пеню) та відшкодувати збитки у розмірі, строки та у порядку, які передбачені договором.

А відповідно до п. 7.1. договору, в разі порушення умов та/або невиконання та/або неналежного виконання зобов'язань, передбачених договором, винна сторона відшкодовує потерпілій стороні усі завдані у зв'язку з цим збитки, зокрема, витрати понесені банком та неотримані банком доходи, які б він одержав би, якби зобов'язання були виконані належним чином. Розмір збитків визначається на підставі розрахунків потерпілої сторони. Розмір збитків від інфляційних процесів обчислюється виходячи з індексу інфляції на момент пред'явлення банком своїх вимог.

Пунктом 7.2 договору встановлено, що за порушення строку безперервного користування овердрафтом, строків сплати процентів, інших строкових платежів, передбачених договором, банк має право нарахувати та стягувати, а позичальник зобов'язаний сплатити на вимогу банку, в строк не пізніше 3 (трьох) банківських днів з моменту отримання вимоги банку, пеню на прострочену суму зазначених платежів, розраховану за кожен день прострочення платежу, в розмірі 0,2 % від суми простроченого овердрафту за кожен день прострочення.

Так, виконання банком зобов'язання по наданню відповідачу кредиту у формі овердрафту підтверджується заявою на видачу готівки № 90884 від 11 березня 2014 року.

Однак відповідач в односторонньому порядку відмовився виконувати взяті на себе зобов'язання по поверненню овердрафту, сплати суми нарахованих банком процентів, сплати банку неустойку (штраф, пеню) в строки та у порядку передбаченим договором у зв'язку із чим, станом на 13 травня 201 року заборгованість відповідача за договором складає 6 157 585, (шість мільйонів сто п'ятдесят сім тисяч п'ятсот вісімдесят п'ять,) грн., 91 коп., з яких: сума кредиту у формі овердрафту - 2 420 000, 00 грн.; сума нарахованих процентів за користування овердрафтом - 13 790,68 грн.; сума нарахованої пені в розмірі подвійної облікової ставки НБУ - 2 037 640, 00 грн.; три відсотки річних від простроченої суми кредиту - 83 738, 63 грн.; сума боргу з урахуванням індексу інфляції - 1 602 416, 60 грн.

Відповідно до п.п. 5.2.1. договору, банк має право вимагати та отримувати від позичальника сплату заборгованості за нарахованими процентами, овердрафтом, а також неустойки (штрафу, пені), збитків.

Так, позивачем доведено, що позичальник повідомлявся письмовою вимогою про усунення порушень, однак поштовий конверт з вказаною вимогою був повернений до банку за закінченням терміну зберігання на поштовому відділенні та те, що жодних дій спрямованих на виконання зобов'язань за договором відповідач не здійснив.

Відповідно до ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України зобов'язання мають виконуватися належним чином та у встановлений строк. Одностороння відмова від виконання зобов'язань не допускається.

Згідно зі статтею 527 ЦК України боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту.

Відповідно до статей 610, 611 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, відшкодування збитків.

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ст. 612 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов'язання.

Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Статтею 536 ЦК України визначено, що за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.

Стаття 1049 ЦК України зобов'язує позичальника повернути позику у строк та в порядку, що встановлені законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частки позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 ЦК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ч. 2 вказаної статті, до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфу щодо позики.

Отже, вимоги позивача є обґрунтованими та підтверджуються зібраними по справі доказами, а тому підлягають задоволенню, а саме з відповідача підлягає стягненню заборгованість на користь позивача в розмірі 6 157 585 грн. 91 коп., яка складається з: суми кредиту у формі овердрафту (тіло кредиту)- 2 420 000, 00 грн.; суми нарахованих процентів за користування овердрафтом за період з 11.03.2014 року по 18.03.2014 року - 13 790,68 грн.; суми нарахованої пені в розмірі подвійної облікової ставки НБУ за період з 19.03.2015 року по 13.05.2015 року - 2 037 640, 00 грн.; три відсотки річних від простроченої суми кредиту за період з 19.03.2015 року по 13.05.2015 року - 83 738, 63 грн.; сума боргу з урахуванням індексу інфляції за період з 19.03.2015 року по 30.04.2015 року - 1 602 416, 60 грн.

Згідно ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Оскільки на момент подачі позовної заяви до суду уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб - у справах, пов'язаних із здійсненням тимчасової адміністрації та ліквідації банку в редакції Закону України «Про судовий збір» станом 26.06.2015 року було звільнено від сплати судового збору, з відповідача підлягає стягненню сума судового збору за розгляд позовної заяви майнового характеру на момент подачі позову. Відповідно до ч. 2 ст. 4 ЗУ «Про судовий збір» (в редакції закону станом на 26.06.2015 року) підлягає стягнення до державного бюджету судовий збір в розмірі 1 % ціни позову, але не більше 3 розмірів мінімальної заробітної плати, тобто 3654, 00 грн

. Керуючись ст. ст. 509, 525-527, 610-612, 1048-1050, 1054 ЦК України, ст.10, 59, 60, 209, 212, 213, 215, 218, 224-226 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов Публічного акціонерного товариства «БГ Банк» до ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 (і.н. НОМЕР_2) на користь Публічного акціонерного товариства «БГ Банк» борг за Договором № 05/ОВ/1-2014 про надання кредиту у формі овердрафту від 11.03.2014 року в розмірі 6 157 585 (шість мільйонів сто п'ятдесят сім тисяч п'ятсот вісімдесят п'ять) грн. 91 (дев'яносто одна) коп.

Стягнути з ОСОБА_1 (і.н. НОМЕР_2) на користь держави судові витрати по справі - судовий збір в розмірі 3 654 (три тисячі шістсот п'ятдесят чотири) грн.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яка може бути подана протягом десяти днів з дня отримання копії заочного рішення суду.

Заочне рішення може бути оскаржено позивачем до Апеляційного суду м. Києва через районний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Суддя: