Справа № 135/681/15-ц
Провадження у справі № 2/135/208/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.06.2015 Ладижинський міський суд Вінницької області

у складі: головуючого судді Волошиної Т.В.,

за участі секретаря Білодід П.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Ладижин цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини,-

В С Т А Н О В И В:

У травні 2015 року ОСОБА_1 звернулась до Ладижинського міського суду Вінницької області із позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини.

Позовні вимоги позивач обґрунтувала тим, що вона з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі з 19 серпня 2004 року. Від спільного життя сторони мають неповнолітню дитину: сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, батьком якого є відповідач. На даний час спільно не проживають, грошей відповідач на утримання дитини не надає, тому позивач звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання дитини. Відповідач спроможний надавати матеріальну допомогу, так як працює на ДТЕК «Ладижинська ТЕС», а тому позивач просила на свою користь стягнути аліменти на утримання сина в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму встановленого для дитини відповідного віку.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з'явилась, в своїй заяві, що направила на адресу суду вказала, що позов підтримує в обсязі заявлених нею вимог, просила його задовольнити, а розгляд справи проводити за її відсутності.

Відповідач в судове засідання також не з'явився, в заяві, що направив до суду вказав, що позовні вимоги визнає у повному обсязі не заперечує щодо їх задоволення, просив розгляд справи проводити без його участі.

Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалося.

Ураховуючи те, що сторони скористались своїми правами, що передбачені ч.2 ст.158 ЦПК України, суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи, а тому проводить його в даному судовому засіданні на підставі зібраних у справі доказів.

Суд, вивчивши та дослідивши матеріали цивільної справи, повно з'ясувавши обставини справи та перевіривши їх зібраними у справі доказами дійшов до наступного висновку.

На підставі ст.ст.180, 181, 182, 183 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття; кошти на утримання дитини можуть присуджуватись у частці від доходу батька, або у твердій грошовій сумі; частка заробітку (доходу) батька, яка буде стягуватись як аліменти на дитину, визначається судом, а мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст. 184 СК України (коли розмір аліментів визначається у твердій грошовій сумі).

Згідно із ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.

Судом встановлено, що у шлюбі, який укладений між сторонами, народився син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, батьком якого згідно свідоцтва про народження дитини, є відповідач (свідоцтво про народження серії 1-АМ №261967 (а.с.3)).

Сторонами спору було визнано ту обставину, що їх спільна дитина проживає біля матері, а також те що матеріальної допомоги в добровільному порядку на утримання сина відповідач не надає, а відтак у розумінні правил ст.61 ЦПК України такі обставини доказуванню не підлягає.

Визначаючи розмір аліментів, суд враховує обставини, визначені ч. 1 ст. 182 СК України, приходить до висновку, що ОСОБА_2 спроможний виплачувати аліменти на утримання дитини у частці від його заробітку (доходу), що становить 1/4, але не менше 30 % встановленого законодавцем прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, який був запропонований позивачем та на який погодився відповідач.

Крім того, відповідач позов визнав.

На підставі ст.174 ч.4 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову.

Таким чином, враховуючи, що визнання відповідачем позовних вимог - не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси третіх осіб, суд приймає визнання відповідачем позову та виносить рішення про задоволення позову у повному обсязі.

Відповідно до положень ст.367 ЦПК України, суд допускає до негайного виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Згідно з ч.3 ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір , від сплати якого був звільнений позивач при зверненні до суду.

На підставі ст.ст. 80, 180, 181,182, 183 СК України, керуючись ст.ст. 88, 209, 213, 214, 215, 367 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити повністю.

Стягувати з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, жителя ІНФОРМАЦІЯ_3/2АДРЕСА_1, аліменти на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4 на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі ? частини з усіх видів його доходів (заробітку), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на дитину, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 19 травня 2015 року.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави 243 грн. 60 коп. судового збору.

Допустити рішення до негайного виконання в межах суми платежу за один місяць.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя