ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/9595/15-ц
провадження № 2/753/5145/15
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" листопада 2015 р. Дарницький районний суд міста Києва

в складі: головуючого судді ЛЕОНТЮК Л.К.

за участю секретаря ДРАГА О.А.

сторін:

позивача ОСОБА_2

відповідачки ОСОБА_3

представника відповідачки ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві

цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про спростування недостовірної інформації, яка порушує гідність, честь, ділову репутацію та стягнення моральної шкоди та зустрічною позовною заявою ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про захист честі і гідності та ділової репутації та стягнення моральної шкоди, суд

в с т а н о в и в :

ОСОБА_2 звернувся до суду першої інстанції з позовною заявою до ОСОБА_3 про спростування недостовірної інформації, яка порушує гідність, честь та ділову репутацію та стягнення моральної шкоди, посилаючись на те, що ОСОБА_3 поширила про позивача недостовірну інформацію, а саме, у заяві ОСОБА_3 до загальноосвітньої шкоди № 309 від 20.01.2015 року (зареєстрований номер 03-04/21 від 20.01.2015 року):

- «Я ОСОБА_3,… вимагаю….притягнути до відповідальності ОСОБА_5, батька ОСОБА_6, за вчинення злочинів проти власної неповнолітньої дитини, який з 15 листопада самочинно зрізав вхідні двері в квартиру де з 1993 р. проживаю разом з двома дітьми, вигнав спочатку старшу доньку - ОСОБА_7 (заява в прокуратурі), а потім мене з ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1.»;

- «Дитина, ОСОБА_8, не має ні житла, ні одягу, ні підручників, все розікрали невідомі особи, які захопили нашу квартиру за допомогою ОСОБА_5.»;

- «Батько ОСОБА_8 - ОСОБА_2, з 2011 р. кинув свою сім'ю і дітей, завів іншу сім»ю з якою проживає до сьогоднішнього дня в АДРЕСА_1, з жінкою ОСОБА_9»;

- «Своїми дітьми ОСОБА_2 ніколи не займався, освіту забезпечую тільки я, мама, ОСОБА_3».

Просив суд зобов'язати ОСОБА_3 у строк не більше трьох робочих днів починаючи з дня набрання чинності рішення суду у зазначеній справі спростувати поширені нею недостовірні відомості шляхом особистого подання до загальноосвітньої школи № 309 м. Києва та Дарницького РУГУ МВС України в м. Києві письмової заяви, зі спростуванням вищевказаної інформації.

Крім того, ОСОБА_2 просить стягнути з ОСОБА_3 на свою користь моральну шкоду в сумі - 5 000,00 гривень, посилаючись на те, що вищевказана інформація, є недостовірною та порушує його честь, гідність та ділову репутацію ОСОБА_5, а саме компрометує його як батька та колишнього військовослужбовця правоохоронного органу та державного службовця. Також позивач пояснив, що протягом усієї служби, ОСОБА_2 мав бездоганну репутацію серед коллег по роботі, як посадова особа не допускав будь-яких порушень законодавства та військової дисципліни, позивач цінувався на рівні найвищого керівництва СБУ, Державної служби спеціального зв"язку та захисту інформації України і Державної Служби України з контролю за наркотиками за професіоналізм, чесність, принциповість і незаангажованість, нагороджувався орденом «За заслуги» ІІІ ступеня.

У судовому засіданні ОСОБА_3 звернулась до суду з зустрічною позовною заявою до ОСОБА_5 про захист честі та гідності, а саме просила суд: постановити рішення, яким визнати недостовірними та такими, що не відповідають дійсності, порушують права, свободи, ганьблять честь, гідність, ділову репутацію ОСОБА_3 відомості, зазначені у зверненнях ОСОБА_5, а саме:

1) у заяві до Генеральної прокуратури України від 17.04.2013 року: «У складі струнного квартету Національної опери України, що виконує «твір» очільника секти, наявні, зокрема артисти оркестру Національної опери України ОСОБА_10 і ОСОБА_3(у квартеті перша з правої сторони). Виконання здійснено у приміщенні секти із використанням малюнків, авторство яких начебто також належить ОСОБА_18 вона ж очільник секти ОСОБА_12)».

2) у заяві до Міністерства культури України від 05.09.2013 року: «..у відповіді Міністерства від 07.06.2013 №863/7-1/53-13 (на №19-р від 22.04.2013), повідомлялося, що рекламування діяльності «Великого білого братства Юсмалос» здійснювалося без участі посадових осіб адміністрації Національної Опери, і не структурними підрозділами, і не за договірними відносинами, а окремими артистами з числа професійних творчих працівників Національної опери».

3) у заяві ОСОБА_5 від 25.12.2013 керівнику служби у справах дітей Дарницької РДА ОСОБА_13: «повідомляю, що моя колишня дружина ОСОБА_3 самовільно змінила місце проживання моєї доньки ОСОБА_8, 2003 р.. Так із 20.12.2013 ОСОБА_8 відсутня за місцем проживання АДРЕСА_4. Місце її перебування мені не відоме.

Більш того, із 20.12.2013 року без об'єктивних причин ОСОБА_3 припинила навчання ОСОБА_8 у школі, оскільки із 20.12.2013 року ОСОБА_8 перестала відвідувати заняття.

Зазначені дії ОСОБА_3 здійснила самовільно і без попередження або згоди з моєї сторони.

Усі дії ОСОБА_3 щодо дитини очевидно мають на меті нанесення якомога більших морально-психологічних страждань.»

4) у заяві ОСОБА_5 від 21.10.2013 року до комісії з питань захисту прав дитини Дарницької районної у м. Києві державної адміністрації: «із 2009 року ОСОБА_3 почала вести активне позашлюбне особисте життя, не приховуючи його від доньки ОСОБА_8.»

«Останнім часом ОСОБА_3 співробітничає з деструктивною сектою «Велике біле братство Юсмалос» під орудою ОСОБА_12 (вона ж -ОСОБА_18, вона ж - «ОСОБА_19», раніше засудженою за протиправну діяльність із одурманюванням громадян та заволодіння їх майном. Секта під приводом проповідування релігійних віровчень чи виконання релігійних обрядів заподіює шкоду здоров'ю людей. Заволодіває майном громадян та пропагує статеву розпусту.

«ОСОБА_3 розпочала залучення до секти мої дочки ОСОБА_6».

«На ґрунті участі в деструктивній секті, поєднаному зі статевою розпустою із «духовним учителем» та іншими особами, у ОСОБА_3 почались психічні розлади, під час яких вона викликає міліцію, або подає заяви про начебто вчинені мною правопорушення, або влаштовує істерики в державних органах і установах освіти».

«ОСОБА_3 протягом семи місяців намагається підмінити моє батьківське виховання своїм черговим коханцем, для якого напевне не існують поняття «родина», «сім»я», «дитина», «батьківський обов'язок», «виховання», а основною метою є матеріальний зиск (квартира та інше майно, яким користуються мої діти і яке я їм заповів);

«ОСОБА_3 наносить фізичні побої дитині при примушуванні грі на скрипці, психологічно залякує її тим, що всі інші професії, крім музиканта - це ніби-то безумовний шлях до «миття підлоги у метро»;

ОСОБА_3 втягувала дитину у діяльність секти «Біле братство». Шляхом подачі звернень до уповноважених органів мною припинені відкриті спроби такого втягування;

ОСОБА_3 тривалий час забороняла ОСОБА_8 бачитися з двоюрідними сестричками, бабусею, моєю сестрою, хрещеним батьком, подружками. Такі дії припинені мною у вересні 2013 року;

ОСОБА_3 здійснює заходи із перешкоджання навчанню дитини шляхом намагання перевести дитину в іншу школу, систематичних наклепів на педагогічний колектив школи, де навчається ОСОБА_8, влаштування істерик;

ОСОБА_3 у пізній час (аж до 23 години) систематично тримає дитину за місцем своєї роботи, що спричиняє постійне пізнє повернення дитини додому, відсутність нормального відпочинку і заважає засвоєнню навчального матеріалу. Наразі мною здійснюються офіційні заходи щодо недопущення перебування дитини на робочому місці ОСОБА_3 Оскільки у вихідні дні ОСОБА_3 постійно працює, то до 23 вересня 2013 року ОСОБА_8 знаходилася у цей час або за місцем роботи матері, або дивилась телевізор у зачиненій квартирі.

ОСОБА_3 не слідкує за дитиною. Так, іще на при кінці вересня 2013 року ОСОБА_3 обувала ОСОБА_8 в розірвані вщент літні босоніжки та порвані і брудні колготи. Лише 25 вересня, тобто після отримання мною можливості відводити дитину до школи, я забезпечив ОСОБА_8 осіннім взуттям, колготами і верхнім одягом. Але зазначені речі ОСОБА_3 назвала «обносками з негативною енергетикою» і заборонила ОСОБА_8 їх одягати;

ОСОБА_3 не опікується питаннями належного харчування дитини. Так, ОСОБА_8 за останній час відучена снідати до виїзду в школу, хоча відомо, що саме повноцінний сніданок є необхідною складовою дитячого харчування. Вечері для дитини ОСОБА_3 систематично також не готує».

5) у заяві від 01.11.2013 року керівнику служби у справах дітей Дарницької РДА в м. Києві ОСОБА_16: «після стаціонарного лікування травм, отриманих внаслідок бандитського нападу на мою квартиру і на мене з боку ОСОБА_3 та її поплічника по секті «Велике біле братство».

«ОСОБА_3 досі не притягнута до відповідальності за свої правопорушення щодо дитини, зокрема, за втягування дитини до небезпечної секти, позбавлення сну, відпочинку, їжі і навчання, вчинення цих дій, що загрожують життю і здоров'ю дитини

Зазначені факти мають велике значення для подальшої долі моєї доньки, перебування якої поряд із ОСОБА_3 почало становити небезпеку для дитини у зв'язку з розладами психіки у матері на ґрунті участі в діяльності секти «Велике біле братство»».

Крім того, ОСОБА_3 просила суд зобов'язати ОСОБА_5 припинити неправомірні дії щодо приниження честі, гідності, ділової репутації відносно ОСОБА_3, які виражались в приниженні її як матері малолітньої дитини - ОСОБА_8, 2003 р.н. та як професійного артиста та спростувати недостовірну інформацію відносно ОСОБА_3 шляхом письмового звернення ОСОБА_5 про спростування вищезазначеної недостовірної інформації відносно ОСОБА_3 до Генеральної прокуратури України, Міністерства культури України та до Служби у справах дітей Дарницької РДА. Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_3 моральну (немайнову) шкоду в сумі - 12 000,00 гривень. Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_3 витрати по сплаті судового збору - 120,00 гривень та 243,60 грн.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_2 позовні вимоги підтримав, додатково надавши письмові пояснення , які судом були враховані при розгляді справи та постановлені рішення. просив позовні вимоги задовольнити з підстав викладених у позовних вимогах. Зустрічний позов не визнав , надавши в судове засідання письмові заперечення , просив у задоволенні відмовити .

Відповідачка ОСОБА_3 та її представник ОСОБА_4, яка діє за довіреністю НАМ 474608 від 06.03. 2015 року ( а.с. 101 т.1) позовні вимоги не визнали, надали суду письмові заперечення на первісну позовну заяву, які судом були враховані при розгляді справи та постановлені рішення, просили у задоволенні позову відмовити. Зустрічний позов підтримали та просили його задовольнити з підстав викладених у позовних вимогах.

Суд, вислухавши пояснення ОСОБА_5, ОСОБА_3 та її представника ОСОБА_4 за довіреністю, з'ясувавши обставини та дослідивши докази по справі, вважає, що у задоволенні позовної заяви ОСОБА_5 до ОСОБА_3 про спростування недостовірної інформації, яка порушує гідність, честь, ділову репутацію та стягнення моральної шкоди необхідно відмовити, а зустрічну позовну заяву ОСОБА_3 до ОСОБА_5 про захист честі і гідності та ділової репутації - задовольнити частково, з наступних підстав.

Частиною 4 ст. 32 Конституції України встановлено, що кожному гарантується судовий захист права спростовувати недостовірну інформацію про себе і членів своєї сім'ї та права вимагати вилучення будь-якої інформації, а також право на відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої збиранням, зберіганням, використанням і поширенням такої недостовірної інформації.

Згідно зі ст. 34 Конституції України кожен має право вільно збирати, зберігати, використовувати і поширювати інформацію усно, письмово або в інший спосіб - на свій вибір.

Згідно зі ст. 68 Конституції України кожен зобов'язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.

Відповідно до положень ч. 4 ст. 32 Конституції України та п.3 ч.1 ст. 5 ЦПК України кожному гарантується судовий захист права спростовувати недостовірну інформацію про себе і членів своєї сім'ї та права вимагати вилучення будь-якої інформації, а також право на відшкодування матеріальної і моральної шкоди, завданої збиранням, зберіганням, використанням та поширенням такої недостовірної інформації.

Згідно п.1 ст. 201 ЦК України особистими немайновими благами, які охороняються цивільним законодавством, є: здоров'я, життя, честь, гідність і ділова репутація, а також інші блага, які охороняються цивільним законодавством.

Відповідно до ст. 297 ЦК України кожен має право на повагу до його гідності та честі. Гідність та честь фізичної особи є недоторканними. Фізична особа має право звернутися до суду з позовом про захист її гідності та честі.

Статтею 270 ЦК України встановлено, що відповідно до Конституції України фізична особа, зокрема, має право на повагу до гідності та честі.

Згідно з положеннями статті 277 ЦК України та роз'ясненнями, які містяться в п. 19 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи , а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» № 1 від 27.02.2009 р., фізична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї та (або) членів її сім'ї недостовірної інформації, має право на захист, а також на спростування цієї інформації.

Згідно із п. 4 Постанови Пленуму чинне законодавство не містить визначення понять гідності, честі чи ділової репутації, оскільки вони є морально-етичними категоріями й одночасно особистими немайновими правами, яким закон надає значення самостійних об?єктів судового захисту.

Зокрема, під гідністю слід розуміти визнання цінності кожної фізичної особи як унікальної біопсихосоціальної цінності, з честю пов?язується позитивна соціальна оцінка особи в очах оточуючих, яка грунтується на відповідності її діянь (поведінки) загальноприйнятим уявленням про добро і зло, а під діловою репутацією фізичної особи розуміється набута особою суспільна оцінка її ділових і професійних якостей при виконання нею трудових, службових, громадських чи інших обов?язків

Відповідно до роз'яснень наведених у п. 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» № 1 від 27.02.2009 р., при розгляді справ зазначеної категорії суди повинні мати на увазі, що юридичним складом правопорушення, наявність якого може бути підставою для задоволення позову, є сукупність таких обставин: а) поширення інформації, тобто доведення її до відома хоча б одній особі у будь-який спосіб; б) поширена інформація стосується певної фізичної чи юридичної особи, тобто позивача; в) поширення недостовірної інформації , тобто такої, яка не відповідає дійсності; г) поширення інформації, що порушує особисті немайнові права, тобто або завдає шкоди відповідним особистим немайновим благам, або перешкоджає особі повно і своєчасно здійснювати своє особисте немайнове право.

Під поширенням інформації слід розуміти: опублікування її у пресі, передання по радіо, телебаченню чи з використанням інших засобів масової інформації, поширення в мережі Інтернет, викладення в характеристиках, заявах, листах, адресованих іншим особам, повідомлення в публічних виступах, а також в іншій формі хоча б одній особі.

Недостовірною вважається інформація, яка не відповідає дійсності або викладена неправдиво, тобто містить відомості про події та явища, яких не існувало взагалі або які існували, але відомості про них не відповідають дійсності (неповні або перекручені).

Відповідно до п. 19 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» № 1 від 27.02.2009 р. вирішуючи питання про визначення поширеної інформації недостовірною, суди повинні визначати характер такої інформації та з'ясовувати, чи є вона фактичним твердженням, чи оціночним судженням.

Відповідно до роз'яснень викладених у п. 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» № 1 від 27.02.2009 р., способами захисту гідності, честі чи ділової репутації від поширення недостовірної інформації можуть бути , крім права на відповідь та спростування недостовірної інформації, також і вимоги про відшкодування збитків та моральної шкоди. Зазначені вимоги розглядаються у відповідності до загальних підстав щодо відповідальності за заподіяння шкоди .

Вирішуючи питання про відшкодування моральної шкоди, судам необхідно враховувати роз'яснення, що містяться в постанові Пленуму Верховного Суду України від 31.03. 1995 р. № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової ) шкоди».

Відповідно до п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 4 „Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди", під моральною шкодою слід розуміти втрати не майнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати у моральних переживаннях у зв'язку з ушкодженням здоров'я, у порушення нормальних життєвих зв'язків, порушення стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.

Відповідно до ч. 1 ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 23 ЦК України моральна шкода полягає у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Позивач ОСОБА_2 свої вимоги, обґрунтував тим, що ОСОБА_3 поширила недостовірну інформацію директору загальноосвітньої школи № 309 м. Києва, де навчається малолітня донька сторін - ОСОБА_8, 2003 року народження, яка є недостовірною та порушує його гідність, честь та ділову репутацію, однак у судовому засіданні на запитання суду та представника ОСОБА_3, позивач сам підтвердив деякі факти, які викладені у заяві ОСОБА_3 від 20.01.2015 року, а саме: що ОСОБА_2 дійсно має шлюбні стосунки з іншою жінкою - ОСОБА_9 з липня 2012 року, яка проживає в м. Бровари; що ОСОБА_2 зрізав замки вхідних дверей квартири АДРЕСА_2 (де зареєстровані сторони та їх діти) у листопаді 20014 року, у зв'язку з чим ні ОСОБА_3, ні діти сторін не мають доступу до квартири (позивач зазначив у судовому засіданні, що ні діти ні ОСОБА_3 не мають ключів від квартири).

Фактично, враховуючи вимоги ОСОБА_5, його обґрунтування та надані суду докази, в обгрунтування своїх вимог, позивач не надав суду належних доказів, в розумінні ст. 58 ЦПК України, яка передбачає, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування, сторони мають право обґрунтувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень, та суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

ОСОБА_2 не надав суду належних доказів, які б підтвердили факт поширення ОСОБА_3 недостовірної інформації, та яка б порушувала його честь та гідність.

Звернення ОСОБА_3 до школи № 309 із заявою від 20.01.2015 року, враховуючи п. 19 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» № 1 від 27.02.2009 р., суд розцінює, як оцінююче судження матері малолітньої дитини щодо життєвої ситуації, яка склалась на той момент, а не фактичне твердження відповідачки, яке документально та обґрунтовано підтверджено.

ОСОБА_2 у позовній заяві зазначив, що поширена ОСОБА_3 у заяві від 20.01.2015 року інформація до школи № 309 м. Києва, порушує його ділову репутацію, оскільки компрометує його як батька, як колишнього військовослужбовця правоохоронного органу та державного службовця. Також позивач пояснив, що протягом усієї служби, мав бездоганну репутацію серед колег по роботі, як посадова особа не допускав будь-яких порушень законодавства та військової дисципліни, позивач цінувався на рівні найвищого керівництва СБУ, Державної служби спеціального зв»язку та захисту інформації України і Державної Служби України з контролю за наркотиками за професіоналізм, чесність, принциповість і незаангажованість. Нагороджувався орденом «За заслуги» ІІІ ступеня.

З приводу вказаного, суд вважає, що ділова репутація позивача не порушена, оскільки, по-перше, ОСОБА_2 вже не працює, у заначених ним установах, по-друге, заява ОСОБА_3 адресована загальноосвітній школі № 309 м. Києва, а не державним установам, у яких працював позивач, а тому інформація зазначена відповідачкою у заяві від 20.01.2015 року, на переконання суду, ніяким чином не порушує ділову репутацію ОСОБА_5

Згідно Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи , а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» № 1 від 27.02.2009 р., під діловою репутацією фізичної особи розуміється набута особою суспільна оцінка її ділових і професійних якостей при виконання нею трудових, службових, громадських чи інших обов'язків.

Щодо висліву ОСОБА_3 «Батько ОСОБА_2 ОСОБА_17, з 2011 року кинув свою сім»ю і дітей, завів іншу сім»ю з якою проживає до сьогоднішнього дня в м, Бровари АДРЕСА_3, з жінкою ОСОБА_9», то у судовому засіданні ОСОБА_2 підтвердив що припинив шлюбні стосунки з ОСОБА_3, та має стосунки з іншою жінкою ОСОБА_9 , яка мешкає у Броварах. Щодо висловлювання «кинув», то суд вважає дане висловлювання ОСОБА_3 особистою думкою та її ставленням до даної ситуації, яка ніяким чином не порушує честь і гідність та ділову репутацію ОСОБА_5

Щодо забезпечення виключно матір»ю освіти дитини, то це також оціночне судження ОСОБА_3, яка тривалий час, проживає окремо від ОСОБА_5, та фактично виховує доньку без участі батька, бере активну участь у духовному вихованні дитини, займаючись із донькою у музичних установах та забезпечуючи їй право на прийняття участі у різноманітних дитячих конкурсах, що підтверджується письмовими доказами, що містяться у матеріалах справи.

Враховуючи вказане, суд вважає, що позовна заява ОСОБА_5 до ОСОБА_3 не підлягає задоволенню, оскільки вона є необґрунтованою та такою, що не підтверджується належними доказами.

Щодо зустрічної позовної заяви ОСОБА_3 то суд вважає, що вона підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав.

Факт поширення відомостей щодо ОСОБА_3, які викладені у зустрічному позові, відповідач ОСОБА_2 визнав. Належних та допустимих доказів, які б підтверджували достовірність розповсюдженої ним інформації відносно позивачки ОСОБА_3 до суду не надав.

У заяві до Генеральної прокуратури України від 17.04.2013 року, копія якої на адвокатський запит була надана Міністерством культури України супровідним листом від 07.07.2015 року та міститься в матеріалах справи, ОСОБА_2 зазначає, що «У складі струнного квартету Національної опери України, що виконує «твір» очільника секти, наявні, зокрема артисти оркестру Національної опери України ОСОБА_10 і ОСОБА_3(у квартеті перша з правої сторони). Виконання здійснено у приміщенні секти із використанням малюнків, авторство яких начебто також належить ОСОБА_18 вона ж очільник секти ОСОБА_12), однак підтвердити правдивість своїх тверджень ОСОБА_2 не зміг та висловлювання ОСОБА_5 про те, що ОСОБА_3 є членом секти «Велике біле братство», ОСОБА_2 ніяким чином не довів у судовому засіданні, хоч неодноразово заявляв що ОСОБА_3 є членом секти, пропагандує секту та долучає дитину до неї. ОСОБА_3 було надану суду копію довідки Української Православної Церкви Свято-Успенської Києво-Печерської Лаври від 31.05.2013 року, згідно якої ОСОБА_3 є парафіянкою даної церкви.

Враховуючи копії відповідей з місця роботи ОСОБА_3 - «Національна опера України імені Т.Г.Шевченка», Міністерства культури України, на імя ОСОБА_5 з приводу секти «Велике біле братство» та участі ОСОБА_3 в ній, відповідно суд вважає, що ОСОБА_2 поширив недостовірну інформацію щодо ОСОБА_3, безпосередньо до місця її роботи, у зв'язку з чим, згідно норм чинного законодавства, які регулюють питання захисту честі, гідності та ділової репутації, порушив честь, гідність та ділову репутацію ОСОБА_3

Крім того, у заяві ОСОБА_5 від 25.12.2013 року керівнику служби у справах дітей Дарницької РДА ОСОБА_13, у заяві ОСОБА_5 від 21.10.2013 року до комісії з питань захисту прав дитини Дарницької районної у м. Києві державної адміністрації, у заяві від 01.11.2013 року керівнику служби у справах дітей Дарницької РДА в м. Києві ОСОБА_16, ОСОБА_2 поширив інформацію, яка не підтверджується жодним доказом, та яка як вважає, суд порушує честь та гідність ОСОБА_3, як людини, особистості та як матері, оскільки ОСОБА_3 надала суду докази того, що вона турбується про свою малолітню доньку ОСОБА_8, займається її розвитком та навчанням, про що свідчать копії дипломів та нагороди дитини та виписка зі школи про успішність дитини, її характеристики.

Також, ОСОБА_3 надала суду докази того, що вона захищає свої права та права своєї малолітньої дитини щодо усунення перешкод у користуванні квартирою, в якій зареєстровані вона з дитиною та в якій не можуть проживати, оскільки не можуть потрапити до неї, що також визнав ОСОБА_2 у судовому засіданні.

У матеріалах справи на а.с. 159 міститься відповідь на запит суду школи І-ІІІ ступенів №309 м. Києва від 28.10.2015 року, з якої не вбачається, що малолітня ОСОБА_8, була відсутня у школі у період з 20.12.2013-26.12.2013 року та з 13.01.2014-17.01.2014 року. А отже, позовна вимога, ОСОБА_3 в частині спростування недостовірної інформації відносно позивачки за зустрічним позовом щодо припинення без об»єктивних причини за її ініціативою навчання дитини у школі у період з 20.12.2013 року, підлягає задоволенню. Належних доказів на спростування даних поширених відомостей ОСОБА_2 суду не надав.

Згідно із ч.3 ст. 10 ЦПК України та ч.1,4 ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх позовних вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Тобто, сторони мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що у зв'язку з поширенням недостовірної інформації ОСОБА_5 до Служби у справах дітей Дарницької РДА у м. Києві, Генеральної прокуратури України, місця роботи ОСОБА_3 та Міністерства культури України, ОСОБА_3 було завдано моральну шкоду, оскільки поширення недостовірної негативної інформації ОСОБА_5 про позивачку, призвело до того, що ОСОБА_3 нервує, перебуває у стресовому стані, що призвело до виникнення у позивачки пригніченого стану, депресії, порушення її нормального укладу життя у побуті, а також призвело до формування негативної думки про неї, як артиста на роботі, а також до приниження її честі і гідності як матері по відношенню до своєї малолітньої дитини -доньки ОСОБА_8. Завдану ОСОБА_5 моральну шкоду, яку позивачка оцінює в 12 000,00 гривень, суд вважає значно завищеною, а тому враховуючи всі об»єктивні обставини справи, спосіб поширення такої інформації, суд приходить до висновку, що підлягає стягненню з відповідача на користь позивачки моральна шкода у розмірі - 2 500,00 гривень.

Суд, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів приходить до висновку, що зустрічні позовні вимоги ОСОБА_3 про захист честі, гідності та ділової репутації, а також відшкодування моральної шкоди, знайшла своє підтвердження в судовому засіданні, є такими , що ґрунтується на вимогах чинного законодавства, а тому підлягають частковому задоволенню.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Враховуючи вищевикладене та на підставі положень ст. ст. 32 ч.4, 34 ч.1, 68 Конституції України , керуючись ст.ст. 10, 11, 57, 60, 61, 88,212-215ЦПК України, ст.ст. 22, 23, 201 ч.1, 270, 277, 297, 307, 308 ЦК України, Постановою Пленуму Верховного Суду України № 1 від 27.02.2009 року "Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи", суд -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про спростування недостовірної інформації, яка порушує гідність, честь, ділову репутацію та стягнення моральної шкоди, відмовити.

Зустрічну позовну заяву ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про захист честі і гідності та ділової репутації та стягнення моральної шкоди, задовольнити частково.

Визнати недостовірними та такими, що не відповідають дійсності, порушують права, свободи, ганьблять честь, гідність, ділову репутацію ОСОБА_3 відомості, зазначені у зверненнях ОСОБА_2, а саме:

- у заяві до Генеральної прокуратури України від 17.04.2013 року:

«У складі струнного квартету Національної опери України, що виконує «твір» очільника секти, наявні, зокрема артисти оркестру Національної опери України ОСОБА_10 і ОСОБА_3(у квартеті перша з правої сторони). Виконання здійснено у приміщенні секти із використанням малюнків, авторство яких начебто також належить ОСОБА_18 вона ж очільник секти ОСОБА_12)».

- у заяві ОСОБА_5 від 25.12.2013 керівнику служби у справах дітей Дарницької РДА ОСОБА_13:

«повідомляю, що моя колишня дружина ОСОБА_3 самовільно змінила місце проживання моєї доньки ОСОБА_8, 2003 р.. Так із 20.12.2013 ОСОБА_8 відсутня за місцем проживання АДРЕСА_4. Місце її перебування мені не відоме. Більш того, із 20.12.2013 року без об»єктивних причин ОСОБА_3 припинила навчання ОСОБА_8 у школі.

- у заяві ОСОБА_5 від 21.10.2013 року до комісії з питань захисту прав дитини Дарницької районної у м. Києві державної адміністрації:

«із 2009 року ОСОБА_3 почала вести активне позашлюбне особисте життя, не приховуючи його від доньки ОСОБА_8.»

«Останнім часом ОСОБА_3 співробітничає з деструктивною сектою «Велике біле братство Юсмалос» під орудою ОСОБА_12 (вона ж -ОСОБА_18, вона ж -«ОСОБА_19», раніше засудженою за протиправну діяльність із одурманюванням громадян та заволодіння їх майном. Секта під приводом проповідування релігійних віровчень чи виконання релігійних обрядів заподіює шкоду здоров'ю людей. Заволодіває майном громадян та пропагує статеву розпусту.

«ОСОБА_3 розпочала залучення до секти моєї дочки ОСОБА_6».

«На ґрунті участі в деструктивній секті, поєднаному зі статевою розпустою із «духовним учителем» та іншими особами, у ОСОБА_3 почались психічні розлади, під час яких вона викликає міліцію, або подає заяви про начебто вчинені мною правопорушення, або влаштовує істерики в державних органах і установах освіти».

«ОСОБА_3 протягом семи місяців намагається підмінити моє батьківське виховання своїм черговим коханцем, для якого напевне не існують поняття «родина», «сім»я», «дитина», «батьківський обов'язок», «виховання», а основною метою є матеріальний зиск (квартира та інше майно, яким користуються мої діти і яке я їм заповів);

«ОСОБА_3 наносить фізичні побої дитині при примушуванні грі на скрипці, психологічно залякує її тим, що всі інші професії, крім музиканта - це ніби-то безумовний шлях до «миття підлоги у метро»;

«ОСОБА_3 втягувала дитину у діяльність секти «Біле братство». Шляхом подачі звернень до уповноважених органів мною припинені відкриті спроби такого втягування»;

«ОСОБА_3 тривалий час забороняла ОСОБА_8 бачитися з двоюрідними сестричками, бабусею, моєю сестрою, хрещеним батьком, подружками. Такі дії припинені мною у вересні 2013 року»;

«ОСОБА_3 здійснює заходи із перешкоджання навчанню дитини шляхом намагання перевести дитину в іншу школу, систематичних наклепів на педагогічний колектив школи, де навчається ОСОБА_8, влаштування істерик»;

«ОСОБА_3 у пізній час (аж до 23 години) систематично тримає дитину за місцем своєї роботи, що спричиняє постійне пізнє повернення дитини додому, відсутність нормального відпочинку і заважає засвоєнню навчального матеріалу. Наразі мною здійснюються офіційні заходи щодо недопущення перебування дитини на робочому місці ОСОБА_3 Оскільки у вихідні дні ОСОБА_3 постійно працює, то до 23 вересня 2013 року ОСОБА_8 знаходилася у цей час або за місцем роботи матері, або дивилась телевізор у зачиненій квартирі».

«ОСОБА_3 не слідкує за дитиною. Так, іще на при кінці вересня 2013 року ОСОБА_3 обувала ОСОБА_8 в розірвані вщент літні босоніжки та порвані і брудні колготи. Лише 25 вересня, тобто після отримання мною можливості відводити дитину до школи, я забезпечив ОСОБА_8 осіннім взуттям. Колготами і верхнім одягом. Але зазначені речі ОСОБА_3 назвала «обносками з негативною енергетикою» і заборонила ОСОБА_8 їх одягати»;

«ОСОБА_3 не опікується питаннями належного харчування дитини. Так, ОСОБА_8 за останній час відучена снідати до виїзду в школу, хоча відомо, що саме повноцінний сніданок є необхідною складовою дитячого харчування. Вечері для дитини ОСОБА_3 систематично також не готує».

- у заяві від 01.11.2013 року керівнику служби у справах дітей Дарницької РДА в м. Києві ОСОБА_16:

«після стаціонарного лікування травм, отриманих внаслідок бандитського нападу на мою квартиру і на мене з боку ОСОБА_3 та її поплічника по секті «Велике біле братство».

«ОСОБА_3 досі не притягнута до відповідальності за свої правопорушення щодо дитини, зокрема, за втягування дитини до небезпечної секти, позбавлення сну, відпочинку, їжі і навчання, вчинення цих дій, що загрожують життю і здоров'ю дитини».

Зобов'язати ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстрованого за адресою у АДРЕСА_4, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 припинити неправомірні дії щодо приниження честі, гідності, ділової репутації відносно ОСОБА_3, НОМЕР_3, зареєстрованої у АДРЕСА_4, ідентифікаційний номер НОМЕР_2 які виражались в приниженні її як матері малолітньої дитини - ОСОБА_8, 2003 р.н. та як професійного артиста та спростувати недостовірну інформацію відносно ОСОБА_3, шляхом письмового звернення ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстрованого за адресою у АДРЕСА_4, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 про спростування вищезазначеної недостовірної інформації відносно ОСОБА_3 НОМЕР_3, зареєстрованої у АДРЕСА_4, ідентифікаційний номер НОМЕР_2 до Генеральної прокуратури України та до Служби у справах дітей Дарницької РДА, в решті зустрічних позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстрованого за адресою у АДРЕСА_4, (ідентифікаційний код НОМЕР_1) на користь ОСОБА_3 , НОМЕР_3, зареєстрованої у АДРЕСА_4, (ідентифікаційний код НОМЕР_2) витрати по сплаті судового збору - 60 ( шістдесят ) гривень 90 копійок.

Стягнути з ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстрованого за адресою у АДРЕСА_4, (ідентифікаційний код НОМЕР_1) на користь ОСОБА_3 , НОМЕР_3, зареєстрованої у АДРЕСА_4, (ідентифікаційний код НОМЕР_2) моральну (немайнову) шкоду в сумі - 2 500 ( дві тисячі п"ятсот) гривень, в решті вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстрованого за адресою у АДРЕСА_4, (ідентифікаційний код НОМЕР_1) на користь ОСОБА_3 , НОМЕР_3, зареєстрованої у АДРЕСА_4, (ідентифікаційний код НОМЕР_2) витрати по сплаті судового збору - 243 ( двісті сорок три) гривні 60 копійок.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду м. Києва через Дарницький районний суд протягом 10 днів з дня його проголошення . Особи, які брали участь у

справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повний текст рішення виготовлено 20 листопада 2015 року.

СУДДЯ Л.К. ЛЕОНТЮК