АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/4542/15 Справа № 208/8068/14-ц Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - Романюк М.М.
10 червня 2015 року м. Дніпропетровськ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 червня 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого Романюк М. М.

суддів Петренко І.О., Котушенко С.П.

при секретарі Порубай М.Л.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпропетровську апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Заводського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 12 січня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про зміну розміру аліментів на утримання неповнолітніх дітей, -

В С Т А Н О В И Л А:

Позивач звернувся до суду з зазначеним вище позовом 23 вересня 2014 року. В обґрунтування заявлених вимог посилався на те, що рішенням Заводського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 26 листопада 2012 року з нього стягнуті аліменти на утримання неповнолітній дітей: дочки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 та дочки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 1/3 частини з усіх видів його заробітку. Посилаючись на те, що він є пенсіонером і не в змозі сплачувати аліменти у визначеному розмірі просить змінити розмір аліментів з 1/3 частки на стягнення у твердій грошовій сумі в розмірі 320 грн.

Рішенням Заводського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 12 січня 2015 року в задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог в повному обсязі.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та позовних вимог, колегія суддів, дійшла до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає на таких підставах.

Згідно ч.1 ст.303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Відмовляючи у задоволені позовних вимог, суд першої інстанції виходив з їх недоведеності.

З даним висновком судова колегія погоджується виходячи з наступного.

Судом встановлено, що рішенням Заводського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 26 листопада 2012 року з позивача стягнуті аліменти на утримання неповнолітній дітей: дочки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 та дочки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 1/3 частини з усіх видів його заробітку, але не менш 30% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку.

Згідно ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

З урахуванням зазначеного та приймаючи до уваги, що позивачем не надано суду доказів зміни матеріального стану та погіршення здоров'я позивача суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відсутність підстав для задоволення заявлених вимог.

Посилання апелянта на те, що стан його здоров'я погіршився, що підтверджується витягом з історії хвороби, не може бути прийнято до уваги, оскільки з наданих витягів не вбачається що стан здоров'я позивача погіршився відносно часу ухвалення рішення про стягнення аліментів. Крім того, в них зазначено, що гіпертонічною хворобою позивач страждає біля 2 років, тобто з 2011 року, в той час як рішення суду про стягнення аліментів ухвалено 26 листопада 2012 року.

Крім того, відповідно до ст.184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

З урахуванням викладеного та приймаючи до уваги, що позивач має постійний дохід (пенсія), є працездатною особою, належних та допустимих доказів погіршення здоров'я або зміни матеріального стану не надав, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відсутність правових підстав для задоволення заявлених вимог.

Приведені в апеляційній скарзі доводи апелянта не можуть бути прийняті до уваги, оскільки вони зводяться до переоцінки доказів і незгоди з висновками суду по їх оцінці та особистого тлумачення апелянтом норм права.

Відповідно ж до ст.212 ЦПК України виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та обєктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Встановивши факти та зумовлені ними правовідносини, суд першої інстанції правильно застосував правові норми та ухвалив правильне по суті рішення, підстав для скасування якого колегія суддів не знаходить.

Керуючись ст. 308 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Заводського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 12 січня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий суддя М.М.Романюк

Судді С.П.Котушенко

ОСОБА_6