Справа № 180/1412/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 червня 2015 р.

Марганецький міський суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Нанічкіної Н.М.,

при секретарі Завадській А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Головне управління державної міграційної служби України в Дніпропетровській області, про усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження майном, визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,

ВСТАНОВИВ:

У травні 2015 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовною заявою про визнання ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житловим приміщенням будинком АДРЕСА_1 та усунути йому, ОСОБА_1, перешкоди у здійсненні права користування та розпорядження належним житловим приміщенням шляхом зняття з реєстраційного обліку за адресою: АДРЕСА_1.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що він є власником житлового будинку АДРЕСА_1. Право власності на житловий будинок він набув на підставі договору купівлі-продажу від 31 липня 2001 року. В серпні 2007 року позивач в належному йому будинку зареєстрував племінника дружини ОСОБА_2, який у вересні того ж року виїхав з будинку і перевіз всі свої речі. На даний час відповідач постійно проживає за адресою: АДРЕСА_2. Неодноразові звернення до відповідача з приводу зняття з реєстрації останнім проігноровані.

Позивач в судове засідання не прибув, надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги просив задовольнити в повному обсязі.

Відповідач в судове засідання не зявився, надав заяву, в якій просить розглянути справу без його участі, позовні вимоги визнає в повному обсязі.

За вказаних обставин суд вважає за можливе провести розгляд справи за відсутністю сторін, оскільки вони повідомлені про час та місце розгляду справи, позивач та відповідач подали клопотання про розгляд справи за їх відсутності. У звязку з чим, відповідно до положень ч.2 ст.197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

На підставі договору купівлі-продажу від 31.07.2001 року ОСОБА_1 є власником домоволодіння АДРЕСА_1, в якому він проживає разом із дружиною ОСОБА_3

Згідно довідки адресно-довідкового підрозділу ГУДМС України в Дніпропетровській області за вказаною адресою АДРЕСА_1 20.08.2007 року зареєстрований ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Згідно довідки голови квартального комітету кварталу № 27 Марганецької міської ради Тогобицької Л.О. від 06.04.2015 року № 85 ОСОБА_2 за адресою АДРЕСА_1 зареєстрований, але фактично не проживає. До довідки додано акт обстеження від 06.04.2015 року, складений головою квартального комітету Тогобицькою Л.О. в присутності свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6, де також зазначено, що ОСОБА_2 за вказаною адресою не проживає з 2007 року.

За правилами ч.1 ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Частиною 1 ст.321 ЦК України встановлено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому, згідно вимог ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України, член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Відповідно до ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі заяви особи органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть.

Враховуючи викладене, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

На підставі статтей 319, 321, 391, 405 ЦК України, керуючись статтями 10, 11, 88, 209, 213-215 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Головне управління державної міграційної служби України в Дніпропетровській області про усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження майном, визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, задовольнити.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, таким, що втратив право користування житловим приміщенням будинком АДРЕСА_1.

Усунути ОСОБА_1 перешкоди у користуванні власністю будинком за адресою: АДРЕСА_1, шляхом зняття ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, з реєстраційного обліку за вказаною адресою.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: Н. М. Нанічкіна