Справа № 309/669/15-ц
У Х В А Л А

Іменем України

23 грудня 2015 року м. Ужгород

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Закарпатської області в складі:

судді-доповідача ОСОБА_1,

суддів Боднар О.В., Джуги С.Д.

при секретарі: Маринець Д.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на ухвалу Хустського районного суду від 04 листопада 2015 року по справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про поділ будинку,

в с т а н о в и л а :

ОСОБА_4 звернулася до суду із заявою про видачу дублікату виконавчого листа. В процесі розгляду даної заяви ОСОБА_4 доповнила її та додатково просила суд поновити їй строк для предявлення виконавчого листа до виконання.

Ухвалою Хустського районного суду від 04.11.2015 року дану заяву задоволено.

Не погоджуючись із даною ухвалою ОСОБА_2 та ОСОБА_3 подали на неї апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу та постановити нову ухвалу про відмову в задоволенні заяви. В обґрунтування посилаються на порушення судом норм процесуального права.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали справи і обговоривши підстави апеляційної скарги, вважає, що скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 370 ЦПК України замість втраченого оригіналу виконавчого листа або судового наказу суд, який видав виконавчий лист або судовий наказ, має право за заявою стягувача або поданням державного виконавця видати його дублікат. Суд, який видав виконавчий лист про стягнення аліментів, має право за поданням державного виконавця у разі встановлення кількох місць роботи чи отримання доходів боржника видати дублікат виконавчого листа.

Згідно з вимогами ч. 1 ст.371 ЦПК України стягувачам, які пропустили строк для пред'явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

Як вбачається з матеріалів справи рішенням Хустського районного суду від 24.03.2010 року розділено житловий будинок №19 в с.Кошелево-Залом Хустського району, а саме ОСОБА_4 виділено квартиру №1 в складі: тамбур 1,65 кв.м.; житлова кімната 17,2 кв.м.; кухня 8,88 кв.м. Також ОСОБА_4 з надвірних споруд виділено сарай В та сарай Г. На підставі даного рішення 19.012.012 року видано відповідний виконавчий лист (Т.2 а.с.136).

Даний виконавчий лист було предявлено до виконання, однак постановою державного виконавця від 18.09.2013 року закінчено виконавче провадження за даним виконавчим листом на підставі п.11, ч.1 ст. 49 ЗУ «Про виконавче провадження» (а.с.Т.2 а.с.137).

Ухвалою Хустського районного суду від 08.11.2013 року вищевказану постанову державного виконавця скасовано (Т.2 а.с.138, 139). Після чого, постановою державного виконавця від 14.04.2014 року відновлено виконавче провадження з приводу виконання вищевказаного виконавчого листа (Т.2 а.с.140). Цього ж дня, державним виконавцем надіслано на адресу Хустського районного суду листа з проханням направити йому вищевказаний виконавчий лист для виконання (Т.2 а.с.135).

В подальшому, 13.12.2014 року державним виконавцем винесено постанову про закінчення виконавчого провадження (Т.2 а.с.143). Вказана постанова мотивована тим, що після відновлення виконавчого провадження, Хустським районним судом направлено до виконавчої служби виконавчий лист який не є оригіналом.

За таких обставин, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про те, що виконавчий лист було втрачено при пересилці, за відсутності вини стягувача ОСОБА_4, на підставі чого правомірно видач дублікат виконавчого листа. Доводи апеляційної скарги не спростовують даного висновку суду першої інстанції.

Також , оскільки матеріали справи не містять належних доказів отримання стягувачем ОСОБА_4 постанови державного виконавця про закінчення виконавчого провадження від 13.12.2014 року, то суд першої станції абсолютно правомірно понови строк для предявлення виконавчого листа до виконання, оскільки з боку стягувача ОСОБА_4, при предявленні такого виконавчого листа до виконання, не було якихось невиправданих процесуальних зволікань.

Таким чином, доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, що відповідно до приписів ст. 312 ЦПК України є підставою для відхилення скарги та залишення без змін ухвали суду першої інстанції.

Керуючись статтями 307, 312-315, 370, 371 ЦПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 та ОСОБА_3 відхилити.

Ухвалу Хустського районного суду від 04 листопада 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, після чого протягом двадцяти днів може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Суддя-доповідач

Судді