АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження № 22ц/790/7743/15 Головуючий 1 інстанції: Лях М.Ю.
Категорія: договірні
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 листопада 2015 року

Судова колегія судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області у складі :

головуючого судді - Пшенічної Л.В.

суддів колегії ОСОБА_1, ОСОБА_2

за участю секретаря Бабака О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Харкові цивільну справу

за апеляційною скаргою представника ОСОБА_3 ОСОБА_4

на рішення Київського районного суду м. Харкова від 28 вересня 2015 року

за позовом ОСОБА_3 до Комунального підприємства «Жилсервіс МЖК» про захист прав споживачів та припинення дії, -

в с т а н о в и л а :

ОСОБА_3 звернувся до суду із зазначеним позовом.

Рішенням Київського районного суду м. Харкова від 28 вересня 2015 року у задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі представника ОСОБА_3 ОСОБА_4 посилається на те, що судом порушено норми матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду та ухвалити нове, яким задовольнити позов.

В обґрунтування апеляційної скарги вказують на те, що для вирішення питання встановлення ціни тарифів на житлово-комунальні послуги вирішальним є межі територіальної громади (адміністративно-територіальної одиниці) та розташування будинку, а не його балансоутримувач.

Cудова колегія, заслухавши доповідь судді, пояснення осіб, які зявилися у судове засідання, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає, що вона не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 308 ЦПК України, суд апеляційної інстанції відхиляє апеляційну скаргу, якщо встановлено, що суд першої інстанції постановив рішення з додержанням вимог матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення з одних лише формальних міркувань.

Відмовляючи у задоволені позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що будинок, в якому проживає позивач перебуває у власності Циркунівської сільської ради. а тому утримання будинку і споруд та прибудинкової території будинку 33 по вул. Кричевського в м. Харкові правомірно здійснюється на підставі тарифів, встановлених рішенням вищезазначеної сільради.

Судова колегія погоджується з висновками суду першої інстанції, оскільки вони повністю відповідають обставинам справи, яким суд дав вірну оцінку.

За правилами ст.. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» до повноважень органів місцевого самоврядування у сфері житлово-комунальних послуг належить встановлення цін/тарифів на житлово-комунальні послуги відповідно до закону, управляння обєктами що перебувають у комунальній власності відповідної територіальної громади.

Будинок № 33 по вул.. Кричевського в м. Харкові перебуває у власності Циркунівської сільської ради, про що зазначено у листі цієї ради.

Доказів того, що будинок передано до комунальної власності Харківської міської ради позивачем суду не надано.

Відповідно до діючого законодавства, вказана сільська рада має повноваження на встановлення тарифів на обслуговування вказаного будинку.

Рішення Циркунівської сільської ради про встановлення тарифів на обслуговування вказаного будинку № 33 по вул. Кричевського позивачем у встановленому законом порядку не оскаржувалося.

Позивав в апеляційній скарзі посилається на те, що суд першої інстанції дійшов до неправильного висновку, що оскільки балансоутримувачем є Циркунівська сільська рада, то вона має повноваження на встановлення тарифів за послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкової території, але це є не вірним тлумачем позивачем рішення суду першої інстанції, оскільки суд виходив з того, що тарифи встановлені зазначеною сільрадою на підставі того, що будинок перебуває у власності Циркунівської територіальної громади.

Згідно зі ст. ст.. 10 і 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, а ст. 11 ЦПК України передбачає, що суд розглядає цивільні справи на підставі доказів поданих сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Таким чином, судова колегія дійшла висновку, що позивач не довів свій позов.

З огляду на наведене, судова колегія вважає, що доводи апеляційної скарги суттєвими не являються і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які привели до неправильного вирішення справи.

Керуючись ст.ст. 303, 304, п.1 ч.1 307, 308, 313, 314, 315, 317, 319 ЦПК України судова колегія судової палати,-

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_3 ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Київського районного суду м. Харкова від 28 вересня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальний справ протягом 20 днів з дня набрання законної сили.

Головуючий суддя

Судді колегії