Справа № 2/0606/92/2012
Провадження по справі №2/276/6/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 червня 2015 року

Володарсько-Волинський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого-судді: Криницького Л.В.

при секретарі : Свиридок А.В.

за участю:

представника позивача Кузьминського О.В.

відповідачів ОСОБА_2, ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Володарсько-Волинського районного суду цивільну справу за позовом

Публічного акціонерного товариства « Райффайзен Банк Аваль»

в особі Житомирської обласної дирекції АТ « Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором ,-

В С Т А Н О В И В :

Публічне акціонерне товариство « Райффайзен Банк Аваль» в особі Житомирської обласної дирекції АТ « Райффайзен Банк Аваль» звернулось до суду з вказаним позовом в обґрунтування якого зазначає, що відповідач ОСОБА_2 відповідно до кредитного договору № 014/7201/82/127614 від 10.01.2008 року отримала кредит у розмірі 149000 ( сто сорок дев'ять тисяч) гривень 00 копійок на споживчі цілі, строком на 60 місяців з 10.01.2008 року по 10.01.2013 року із сплатою 16,5% відсотка річних за користування кредитними коштами.

У зв'язку з порушенням відповідачем зобов'язань за кредитним договором, станом на 15.06.2011 року, у відповідача утворилась заборгованість, що стало підставою звернення позивача із цивільним позовом до суду.

Поручителями при укладені даного кредитного договору були ОСОБА_3, ОСОБА_6, про що були укладені із вказаними особами та позивачем відповідні договори.

На підставі поданої представником позивача заяви про відмову від частини позовних вимог, ухвалою Володарсько-Волинського районного суду від 4.03.2015 року вказана відмова була прийнята судом і провадження, в частині позовної вимоги про дострокове розірвання кредитного договору, було закрито.

Під час розгляду даної справи ухвалою Володарсько-Волинського районного суду від 27 квітня 2015 року провадження відносно ОСОБА_6 було виділено в окреме провадження.

27 березня 2015 року між позивачем ( кредитором) та відповідачем ОСОБА_2

( позичальником) був укладений договір про часткове прощення за кредитним договором, умови якого відповідач ОСОБА_2 виконала, тобто сплатила визначені договором суму боргу по тілу кредиту та по процентах за користування кредитом, внаслідок чого

- 2 -

представник позивача відмовився від позову в частині стягнення тіла кредиту та відсотків за користування кредитом

Вказана відмова була прийнята судом та ухвалою суду від 9.06. 2015 року провадження по цивільній справі в частині стягнення тіла кредиту та відсотків за користування кредитом була закрита.

Позивач своїми змінами до позовних вимог від 13.05. 2015 року просив стягнути з відповідачів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 заборгованість по пені в сумі 114 688,87 грн..

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та дав пояснення по суті заявленого позову, а також наголосив, що при сплаті заборгованості по кредитному боргу позивачка сплатила не лише заборгованість по тілу кредиту та відсоткам за користуванням кредитом, а і судові витрати позивача по справі.

Відповідачі ОСОБА_2, ОСОБА_3 позовні вимоги визнали, але заявили клопотання про зменшення розміри пені, відповідно до ст. 551 ЦК України, мотивуючи вказане своїм матеріальним станом, обставинами які сталися в їхній сім'ї.

Заслухавши сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Згідно п.1 ч.2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав і обов'язків є договори.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторін.

Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник має повернути позикодавцеві позику у строку та у порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ст. 624 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконати ним грошового зобов'язання.

Відповідно до ст. 554 ЦК України, у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченою порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти ( кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредити та сплатити проценти.

Відповідно до ст. 551 ЦК України предметом неустойки може бути грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Відповідно до п.7.1, 7.2 визначених п.1.3 договору, а саме відповідач не сплачувала кредит та відсотки за користування кредитними коштами щомісячно, згідно графіка погашення, що призвело до утворення заборгованості по пені.

Судом встановлено, що між позивачем та відповідачем було укладено договір

№ 014/7201/82/127614 від 10.01.2008 року про надання кредиту у розмірі 149000 ( сто сорок дев'ять тисяч) гривень 00 копійок терміном до 10.01.2013 року.

Згідно договору поруки №014/7201/82/127614 від 10.01.2008 року ОСОБА_3 несе солідарну відповідальність у тому ж обсязі, що і відповідач ОСОБА_2.

Позивач свої зобов'язання щодо надання кредиту відповідачу виконав, а відповідач виконувала їх неналежним чином в результаті чого була нарахована пеня, відповідно до укладеного між сторонами кредитного договору, який складає 114 688,87 грн..

Враховуючи, що тіло кредиту та відсотки за користуванням кредитом позивачами погашені, а тому на даний час відсутній збиток заподіяний позивачу, тяжкий матеріальний стан ОСОБА_2, її сімейні обставини на які вона посилається в своїй заяві, матеріальний стан ОСОБА_3, що вона на даний час є вагітною і найближчим часом їй належить родити дитину, на що необхідні значні кошти, суд вважає за потрібне застосувати ст. 551 ЦК України і знизити пеню до мінімального розміру, яким на думку суду є 1000 гривень.

Звертаючись до суду із позовною заявою позивач вказав в якості другого

- 3 -

відповідача ОСОБА_3, яка відповідно до паспорту серії НОМЕР_1, який виданий 16.10.2014 року, у зв'язку з укладенням шлюбу, змінила своє прізвище з ОСОБА_3 на ОСОБА_3.

За вказаних обставин в судовому рішенні суд вказує прізвище другого відповідача, ОСОБА_3.

Питання судових витрат позивача в судовому засіданні не вирішуються так як представник позивача заявив, що відповідач ОСОБА_2 повністю сплатила судові витрати та надав відповідну квитанцію, яка долучена до матеріалів справи.

Керуючись ст. ст. ст. 10,11, 57, 60, 88, 208, 209, 212- 215, 218 ЦПК України,

ст. 525, 526,527,530, 551 ч.3, 610, 611, ч.1 ст. 626, 629, 1049, 1050, 1054 ЦК України, суд ,-

ВИРІШИВ:

Позов публічного акціонерного товариства « Райффайзен Банк Аваль» в особі Житомирської обласної дирекції ПАТ « Райффайзен Банк Аваль « до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 задовольнити частково..

Стягнути солідарно з ОСОБА_2, ОСОБА_3, на користь публічного акціонерного товариства « Райффайзен Банк Аваль» в особі Житомирської обласної дирекції ПАТ « Райффайзен Банк Аваль заборгованість по пені за кредитним договором № 014/7201/82/127614 від 10.01.2008 року кошти в сумі 1000 ( одна тисяча гривень).

В решті заявлених вимог відмовити за безпідставністю.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Житомирської області через Володарсько-Волинський районний суд. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий: /підпис/

Копія вірна.

Суддя: