Номер провадження: 22-ц/785/3152/15
Головуючий у першій інстанції Домусчі Л. В.
Доповідач Плавич Н. Д.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.04.2015 року м. Одеса

Колегія суддів судової падати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого - Плавич Н.Д.

суддів: Вадовської Л.М., Ващенко Л.Г.

при секретарі - Максимець І.М.

у відкритому судовому засіданні у присутності представника ОСОБА_2, по довіреності,

розглянула апеляційну скаргу представника ОСОБА_2, по довіреності,

на ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 21.01.2015 року за поданням

Другого Приморського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції Міністерства юстиції України

про примусове проникнення до житла, яке належить боржнику ОСОБА_2, для проведення виконавчих дій, -

ВСТАНОВИЛА:

по матеріалам справи встановлено, що 22.05.2014 р. до місцевого суду надійшло подання старшого заступника начальника Другого Приморського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції Міністерства юстиції України - Віннічука В.В., погоджене з начальником відділу ОСОБА_4, про примусове проникнення до житла, квартири АДРЕСА_1, яка належить на праві власності боржнику ОСОБА_2, для проведення виконавчих дій.

Подання подано з метою вжиття заходів по виконавчому провадженню з примусового виконання виконавчого листа за № 2-1522/10935/11, виданого Приморським районним судом м. Одеси 26.11.2012 р. про звернення стягнення на вказане житло, квартиру, в рахунок погашення заборгованості перед ПАТ "Райффайзен Банк Аваль" ( в подальшому Банк, Кредитор, стягувач) у розмірі 1 533 929,93 грн. Вказана сума заборгованості нарахована за кредитним договором, укладеним між Банком і ОСОБА_6, в забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором, ОСОБА_2 передала Банку в іпотеку вказане нерухоме майно.

В поданні зазначено, що постановою від 15.11.2013 р. відкрито виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа. Боржником, рішення суду у наданий державним виконавцем строк самостійно не виконано. Державним виконавцем неодноразово було здійснено вихід за адресою квартири, власником якої є ОСОБА_2, але до житла державних виконавців допущено не було. Посилаючись на вказані обставини, заявник просив подання задовольнити.

Ухвалою суду 1 інстанції від 21.01.2015р. подання задоволено. Суд дозволив державному виконавцю Другого Приморського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції примусове проникнення до житла, а саме до квартири АДРЕСА_1, що належить на праві власності боржнику ОСОБА_2 для проведення виконавчих дій з примусового виконання виконавчого листа №2-1522/10935/11, виданого Приморським районним судом м. Одеси 26.11.2012р.(а.с.242-244).

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_2, по довіреності, просить скасувати вказану ухвалу місцевого суду, посилаючись на порушення судом вимог процесуального права.

В апеляційному суді представник ОСОБА_2 доводи апеляційної скарги підтримав.

Представник Банку надав письмові заперечення на апеляційну скаргу.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши суддю - доповідача, доводи скарги, заперечення на неї, колегія дійшла висновку апеляційну скаргу відхилити.

По матеріалам справи встановлено, що рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 10.05.2012 р. позов ПАТ "Райффайзен Банк Аваль" до ОСОБА_6, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, звернення стягнення на предмет іпотеки задоволено частково, стягнуто з ОСОБА_6 на користь Банку заборгованість у сумі 1 533 929,93 грн., в іншій частині позовних вимог відмовлено(а.с.136-141).

Рішенням апеляційного суду Одеської області від 18.10.2012 р. рішення місцевого суду скасовано в частині відмови в позові ПАТ "Райффайзен Банк Аваль" до ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет іпотеки, постановлено нове рішення, яким в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № 014/0035/82/85070 від 30.10.2007р. між Банком і ОСОБА_6, звернуто стягнення квартиру на АДРЕСА_1, що належить на праві власності боржнику ОСОБА_2.(а.с.188-192).

На підставі вказаних рішень Приморським районним судом м. Одеси 26.11.2012 р. виданий виконавчий лист № 2-1522/10935/11. В листі зазначено, що строк його пред'явлення до виконання до 18.10.2013 р. Вказаний виконавчий лист перебуває на виконанні у Другому Приморському відділі державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції Міністерства юстиції України ( ВДВС ), був прийнятий до виконання на підставі заяви стягувача, Банку.

Постановою заступника начальника Другого Приморського ВДВС ОМУЮ від 15.11.2013р. було відкрито виконавче провадження за № 40802204 з примусового виконання виконавчого листа, боржнику було запропоновано самостійно виконати вимоги виконавчого документа в строк до 22.11.2013 р. У постанові зазначено, що у разі ненадання боржником документального підтвердження виконання рішень буде розпочате примусове виконання цих рішень із стягненням з боржника виконавчого збору і витрат пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій. У відповідності з вимогами Закону України " Про виконавче провадження" постанова була направлена боржнику.

При зверненні до суду з поданням зазначалося, що боржнику неодноразово залишались виклики про явку до ВДВС для вирішення питання щодо погашення заборгованості, які залишилися поза увагою боржника.

Заступником начальника Другого Приморського ВДВС ОМУЮ. 23.12.2013р. було складено акт, яким встановлено, що за виходом за адресою: АДРЕСА_1, вхідні двері були зачинені, потрапити до квартири боржника неможливо.

14.04.2014 р. складено акт, яким встановлено, що при виході за адресою: АДРЕСА_1, двері квартири відчинила особа, яка представилася ОСОБА_2, її було ознайомлено з відкритим відносно неї виконавчим провадженням, до квартири вона нікого не впустила, надала згоду на те, що з'явиться до ВДВС , між тим, до відділу не з'явилася.

Є два акти, від 07.05.2014р., 13.05.2014р., які складені заступником відділу, вказаними актами підтверджено, що при виході за адресою: АДРЕСА_1, вхідні двері були зачинені, потрапити до квартири виявилось неможливим. В актах зазначено, що боржнику були залишені виклики до ВДВС, які залишилися поза увагою.

В матеріалах справи є витяги з Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна, встановлено, що вказана квартира належить боржнику ОСОБА_2 на праві власності і перебуває в іпотеці ПАТ "Райффайзен Банк Аваль".

Дав оцінку доказам, що зібрані по справі, суд 1 інстанції дійшов висновку, що заявником були вжиті усі заходи щодо примусового виконання виконавчого документа, які не дали належного результату, у зв'язку з чим заявник звернувся до суду з поданням, яке є обґрунтованим.

Статтею 11 Закону України " Про виконавче провадження" передбачено, що державний виконавець зобов'язаний вживати заходів примусового виконання рішень, встановлених цим Законом, неупереджено, своєчасно, повно вчиняти виконавчі дії.

Пунктом 10 ч.3 ст. 11 вказаного Закону врегульовано, що державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право: у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, звертатися до суду з поданням про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника.

Відповідно до ст.11ч.3п.10 вказаного Закону державний виконавець зобов'язаний вживати заходів примусового виконання рішень, встановлених цим Законом, неупереджено, своєчасно, повно вчиняти виконавчі дії та має право звертатися до суду з поданням про розшук боржника - фізичної особи або дитини чи про постановлення вмотивованого рішення про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної особи або іншої особи, у якої знаходиться майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, або дитина, щодо якої є виконавчий документ про її відібрання.

Відповідно до ст. 30 Конституції України не допускається проникнення до житла чи до іншого володіння особи, проведення в них огляду чи обшуку інакше як за вмотивованим рішенням суду.

Відповідно до ч.1 ст. 376 ЦПК України питання про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної особи або особи, у якої знаходиться майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, або дитина, щодо якої є виконавчий документ про її відібрання, при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням житла чи іншого володіння особи за поданням державного виконавця.

Відповідно до ст. 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами України і є обов'язковими до виконання на всій території України.

Колегія погоджується з висновком місцевого суду і вважає, що заявником доведено факт ухилення боржника від виконання зобов'язання за судовим рішенням і суд обґрунтовано задовольнив подання державного виконавця.

Апеляційна скарга представника боржника, доводи, на які він посилався в судовому засіданні, не дають підстав для скасування ухвали місцевого суду. З урахуванням зазначеного, апеляційна скарга відхиляється, ухвала місцевого суду про задоволення подання ДВС ОМ Управління юстиції залишається без змін.

Керуючись ст.ст. 303,307ч2п1,312ч1п1,315,317,319 ЦПК України, судова колегія, -

УХВАЛИЛА:

апеляційну скаргу представника ОСОБА_2, по довіреності, відхилити, ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 21.01.2015 року за поданням Другого Приморського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції Міністерства юстиції України про примусове проникнення до житла, яке належить боржнику ОСОБА_2, для проведення виконавчих дій, залишити без змін.

Ухвала набирає чинності негайно після її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку протягом 20 днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Судді апеляційного суду Одеської області: Плавич Н.Д.

Ващенко Л.Г.

Вадовська Л.М.