Справа № 346/2673/15-ц
Провадження № 22-ц/779/2464/2015
Головуючий у 1 інстанції Хільчук І. І.
Суддя-доповідач ОСОБА_1
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 листопада 2015 року м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області в складі:

головуючого Васильковського В.М.

суддів: Девляшевського В.А., Меленко О.Є.,

секретар Яковин М.Я.,

з участю представника ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом приватного виробничо-торгового підприємства «Айстра» до ОСОБА_3, публічного акціонерного товариства «ПроКредитБанк» про визнання поруки припиненою за апеляційною скаргою публічного акціонерного товариства «ПроКредитБанк» на рішення Коломийського міськрайонного суду від 23 вересня 2015 року, -

в с т а н о в и л а :

у червні 2015 року приватне ВТП «Айстра» звернулося до суду з даним позовом, мотивуючи його тим, що 08.05.2007 між ПАТ «ПроКредитБанк» і ОСОБА_3 було укладено рамкову угоду № 1199 про відкриття кредитної лінії, в межах якої 08.05.2007 з ОСОБА_3 укладено договір про надання траншу № 13.4957/1199, відповідно до якого банк надав ОСОБА_3 грошові кошти в сумі 250 000 доларів США зі сплатою 14 % річних, на строк користування 120 місяців. На забезпечення виконання рамкової угоди і договору про надання траншу 08 травня 2007 року між банком та ПВТП «Айстра» укладено договір поруки № 1199-ДП1. Посилаючись на збільшення обсягу відповідальності без згоди поручителя внаслідок укладення 12.01.2012 додатку до кредитного договору, а також не предявлення протягом шести місяців після несплати боржником 11.03.2014 чергового платежу, що згідно ст. 559 ЦК України є підставою для припинення поруки, позивач просив визнати поруку ПВТП «Айстра» припиненою.

Рішенням Коломийського міськрайонного суду від 23 вересня 2015 року позов задоволено. Визнано поруку приватного виробничо-торгового підприємства «Айстра» згідно договору поруки № 1199-ДП1, що був укладений між ПАТ «ПроКредитБанк» та приватним виробничо-торговим підприємством «Айстра» 08 травня 2007 року, припиненою.

В апеляційній скарзі представник ПАТ «ПроКредитБанк» посилається на незаконність і необґрунтованість ухваленого рішення, прийнятого з порушенням норм матеріального та процесуального права. Зазначає, що за договором поруки поручитель забезпечує кредитору повернення позичальником наданого останньому кредиту з максимальним лімітом в розмірі 350 000 доларів США та нарахованих відсотків. Суд не врахував, що у доданому до позову розрахунку сума капіталу 156 526,94 долари США є меншою за 350 000 доларів США, а цифри 471 556 доларів США в ньому немає, оскільки кредит на таку суму позичальник ніколи не отримував. Також, кредитор не пропустив шестимісячного строку від дня настання виконання основного зобовязання, оскільки вимогу позичальнику про повернення усієї суми кредиту відправлено 17.04.2014, заборгованість потрібно було погасити протягом 5 банківських днів до 24.04.2014, а позов до суду подано 03.10.2014, тобто в шестимісячний строк з дня предявлення вимоги про повне дострокове погашення заборгованості за кредитом. За захистом порушеного права банк звернувся протягом строку дії договору поруки. Суд ухвалив рішення про припинення договору поруки, хоча дія самого договору поруки не оскаржувалась та предметом дослідження не була. Крім того, перед початком розгляду справи заявлялось клопотання про закриття провадження по справі, оскільки спір між юридичними особами має розглядатися господарським судом, так як ОСОБА_3 не є стороною договору, позовних вимог до неї не заявлено, однак це клопотання судом не вирішено. Тому просить оскаржуване рішення скасувати, ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.

ОСОБА_3 судове рішення не оскаржила.

В засіданні апеляційного суду представник ПВТП «Айстра» доводи апеляційної скарги заперечив. Представник ПАТ «ПроКредитБанк» і ОСОБА_3, належним чином повідомлені про час і місце розгляду справи, не зявились, що згідно ч. 2 ст. 305 ЦПК України не перешкоджає її розглядові.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши подані докази і доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід задовольнити частково з таких підстав.

Задовольняючи позов суд першої інстанції виходив із того, що прострочення заборгованості у вигляді неналежної сплати чергових платежів виникло у боржника 10 січня 2013 року, відповідно й початок перебігу шестимісячного строку на предявлення вимоги до поручителя слід рахувати з цієї дати. Оскільки банк звернувся з позовом про стягнення кредитної заборгованості 3 жовтня 2014 року, то відповідно до ч. 4 ст. 559 ЦК України порука ПВТП «Айстра» згідно договору поруки № 1199-ДП1 від 08.2007 є припиненою.

Проте погодитися з такими висновками суду не можна, оскільки вони суперечать вимогам закону та не ґрунтуються на матеріалах справи, виходячи з наступного.

Установлено, що у справі, яка переглядається апеляційним судом, предметом спору є припинення поруки за договором № 1199-ДП1, укладеним 08 травня 2007 року між двома юридичними особами закритим акціонерним товариством «ПроКредитБанк» (кредитором) та приватним виробничо-торговим підприємством «Айстра» (поручителем), за умовами якого поручитель бере на себе зобовязання перед кредитором відповідати за зобовязаннями громадянки ОСОБА_3, які виникають з умов рамкової угоди № 1199 від 08 травня 2007 року, договору про надання траншу № 13.4957/1199 від 08 травня 2007 року та інших договорів рамкової угоди про повернення позичальником 350 000 доларів США у строки, що передбачені кредитним договором, в повному обсязі цих зобовязань.

Відкриваючи провадження у справі та в подальшому вирішуючи спір, суд першої інстанції не звернув уваги на норми глави 2 розділу І ЦПК України щодо цивільної юрисдикції та норми глави 2 розділу ІІІ цього Кодексу, які регулюють питання предявлення позову, відкриття провадження у справі.

Відповідно до частин 1, 2 статті 15 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо: захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин; інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства. Законом може бути передбачено розгляд інших справ за правилами цивільного судочинства.

Суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в судах у порядку цивільного судочинства (п. 1 ч. 2 ст. 122 ЦПК України).

Відповідно до роз'яснень, викладених в абзаці 1 пункту 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року № 2 "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції", вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, суд повинен виходити з того, що згідно зі статтею 124 Конституції України юрисдикція загальних судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі, а за частинами 1 і 2 статті 15 ЦПК України у порядку цивільного судочинства суди розглядають справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ за Кодексом адміністративного судочинства України (стаття 17) або ГПК України (статті 1, 12) віднесено до компетенції адміністративних чи господарських судів.

Як видно з матеріалів справи, позовною вимогою ПВТП «Айстра» є визнання поруки згідно договору поруки № 1199-ДП1, що був укладений між ПАТ «ПроКредитБанк» та ПВТП «Айстра» 08 травня 2007 року, припиненою.

Щодо зазначення в позовній заяві іншим відповідачем фізичну особу ОСОБА_3, колегія суддів виходить з наступного.

Згідно з частиною другою статті 118 ЦПК України позивач має право об'єднати в одній позовній заяві кілька вимог, пов'язаних між собою.

Відповідно до статті 16 ЦПК України не допускається об'єднання в одне провадження вимог, які підлягають розгляду за правилами різних видів судочинства, якщо інше не встановлено законом.

Абзацом 3 пункту 15 наведеної вище постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 роз'яснено, що вимоги позивача до кількох відповідачів можуть бути об'єднані в одне провадження, якщо ці вимоги однорідні, зокрема такі, які нерозривно пов'язані між собою, або від вирішення однієї з них залежить вирішення інших. Таке об'єднання не допускається, якщо відсутня спільність предмета позову. Не допускається об'єднання в одне провадження вимог, які підлягають розгляду за правилами різних видів судочинства, якщо інше не встановлено законом.

Оскільки не допускається об'єднання в одне провадження вимог, які підлягають розгляду за правилами різних видів судочинства, якщо інше не встановлено законом, суд відкриває провадження у справі в частині вимог, які належать до цивільної юрисдикції, і відмовляє у відкритті провадження у справі щодо вимог, коли їх розгляд проводиться за правилами іншого виду судочинства.

Однак, як вбачається з позовної заяви та матеріалів справи, будь-яких вимог до ОСОБА_3 позивач ПВТП «Айстра» не заявляло й відповідно такі судом не розглядались, а рішення у цій справі щодо ОСОБА_3 не могло бути ухвалено, так як відсутня спільність предмета позову.

Отже у вказаній справі суд першої інстанції помилково прийняв до розгляду позовну вимогу приватного виробничо-торгового підприємства «Айстра» до публічного акціонерного товариства «ПроКредитБанк» про визнання поруки припиненою, розгляд якої віднесено до юрисдикції господарських судів.

Наведене узгоджується з правовою позицією, викладеною в постанові Верховного Суду України від 1 липня 2015 року № 6-745цс15, яка згідно зі ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковою для судів.

З огляду на викладене, вимоги позивача до банку є самостійними і не підлягають розгляду в порядку цивільного судочинства, їх розгляд повинен здійснюватися в порядку господарського судочинства, у звязку з чим згідно ч. 1 ст. 310 ЦПК України рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню в апеляційному порядку із закриттям провадження у справі з підстав, визначених п. 1 ч. 1 ст. 205 цього Кодексу.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 307, 310, 313, 314, 315, 317 ЦПК України, колегія суддів,-

у х в а л и л а :

апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства «ПроКредитБанк» задовольнити частково.

Рішення Коломийського міськрайонного суду від 23 вересня 2015 року скасувати.

Провадження у справі за позовом приватного виробничо-торгового підприємства «Айстра» до ОСОБА_3, публічного акціонерного товариства «ПроКредитБанк» про визнання поруки припиненою, закрити.

Повідомити заявникові, що розгляд таких справ віднесено до юрисдикції господарських судів.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення. Касаційна скарга на ухвалу може бути подана до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий: Васильковський В.М.

Судді: Девляшевський В.А.

ОСОБА_4