Дата документу Справа №
Апеляційний суд Запорізької області
Єдиний унікальний №235/3439/14
Провадження №22ц/778/2628/15 Головуючий у 1 інстанції: Стоілова Т.В.
Суддя-доповідач: Каракуша К.В.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 травня 2015 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Запорізької області у складі:

Головуючого судді: Стрелець Л.Г.

суддів: Каракуші К.В.

Гончар М.С.

при секретарі: Хомяк К.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 30 грудня 2014 року у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про поділ спільного сумісного майна подружжя,

ВСТАНОВИЛА:

У червні 2014 року ОСОБА_4 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 про поділ спільного сумісного майна подружжя, обґрунтовувала його тим, що вона знаходилась у шлюбі з відповідачем з 1996 року по 2014 рік та від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2 За час шлюбу сторони придбали житловий будинок за адресою: АДРЕСА_2 разом із земельною ділянкою площею 0,11 га та другий житловий будинок по АДРЕСА_1 та земельну ділянку площею 0,0805 га. 03.01.2014 року відповідач уклав договір №5650 банківського вкладу, сума вкладу склала 50000 грн.

Посилаючись на відмову відповідача добровільно поділити вказане спільне сумісне майно, позивач просила суд в порядку поділу майна:

визнати за нею право власності та залишити в її користуванні житловий будинок по АДРЕСА_1 м. Красноармійськ Донецької області та земельну ділянку площею 0,0805 га для будівництва та обслуговування вказаного житлового будинку;

залишити у власності та користуванні відповідача житловий будинок за адресою: АДРЕСА_2, та земельну ділянку площею 0,11 га розташовану за цією ж адресою;

визнати право власності за нею на 1/2 частину вкладу депозиту за договором №5650 банківського вкладу «Найкращий від Миколая on-line» у гривнях з ПАТ «Дельта Банк» на 50000 грн. та стягнути 1/2 частини у розмірі 25000грн.

Рішенням Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 30 грудня 2014 року позов задоволено частково.

Визнано за ОСОБА_4 та ОСОБА_3 за кожним ідеальні частки по 1/2 на

-житловий будинок з надвірними будівлями та побутовими спорудами за адресою: АДРЕСА_2, та по 1/2 частині земельної ділянки за кожним з сторін для обслуговування цього житлового будинку і господарських будівель, розташованих на ній, площею 0,11 га

- житловий будинок з надвірними будівлями та побутовими спорудами за адресою: м. Красноармійськ Донецької області, АДРЕСА_1 загальною площею 68,3 кв.м. та земельну ділянку для обслуговування цього житлового будинку і господарських будівель.

Визнано, що кошти, які знаходились на депозитному вкладі за договором №5650 банківського вкладу «Найкращий від Миколая on-line» у гривнях, укладеному 03 січня 2014 року між ОСОБА_3 та ПАТ «Дельта Банк» на суму 50000 грн. є спільною сумісною власністю подружжя та стягнуто з відповідача 1/2 їх частину, а саме 25000 грн.

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Стягнуто з відповідача судові витрати.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду, ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду в частині задоволення вимог про визнання об'єктом спільної сумісної власності коштів з депозитного вкладу за договором №5650 «Найкращий від Миколая on-line» у гривнях, укладеного 03 січня 2014 року між ОСОБА_3 та ПАТ «Дельта Банк», на загальну суму 50000 грн. та його поділу та стягнення з відповідача 25000 грн, та просить у задоволенні цих вимог відмовити.

В судове засідання апеляційного суду ОСОБА_3 не з'явився, його було повідомлено про час та місце судового розгляду належним чином, про що свідчить зворотне поштове повідомлення про вручення судової повістки його представникові ОСОБА_7 У відповідності до вимог ч.5 ст.76 ЦПК України вручення судової повістки представникові особи, яка бере участь у справі, вважається врученням повістки і цій особі. Згідно до вимог ч.2 ст.305 ЦПК України неявка апелянта, який був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи, тому колегія суддів ухвалила розглядати справу за відсутності апелянта.

ОСОБА_4 та її представник заперечили проти доводів скарги, пояснивши, що рішення суду в оскаржуваній відповідачем частині є законним та обґрунтованим. ОСОБА_4 заперечила посилання апелянта про те, що після зняття відповідачем грошових коштів з депозитного рахунку банку у розмірі 50000грн. вона забрала ці кошти собі.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого рішення, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ч.1 ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції.

Частиною 1 ст. 60 СК України встановлено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу).

Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя (ч.2 ст. 60 СК України).

Розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності на майно, набуте за час шлюбу (ч.1 ст. 68 СК України).

Частиною 1 статті 70 СК України встановлено, що у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Об'єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту (ч.1 ст.61 СК України).

Судом встановлено, що сторони з 14 вересня 1996 року по 06 червня 2014 року знаходились у шлюбі, фактично шлюбні відносини припинили у квітні 2014 року, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу та рішення суду про розірвання шлюбу (а.с. 5, 29 ). Сторони мають від шлюбу двох дітей - доньку ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3 та сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с.6,7).

За час шлюбу сторони придбали майно, яке суд визнав спільною сумісною власністю подружжя:

- житловий будинок АДРЕСА_2 та земельну ділянку площею 0,11 га для обслуговування житлового будинку та господарських будівель;

- житловий будинок АДРЕСА_1 та земельну ділянку площею 0,0805 га, для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель;

- банківський вклад (депозит) у ПАТ «Дельта банк» у розмірі 50000грн (а.с.152).

Задовольняючи частково позовні вимоги ОСОБА_4, суд першої інстанції виходив із того, що позивачкою не було доведено можливості відступлення від рівності часток у спільному сумісному майні, відповідно до вимог частин другої та третьої статті 70 СК України і можливості поділу спільного майна в запропонований позивачкою спосіб, а тому дійшов висновку, що частки майна позивачки та відповідача є рівними та визнав за сторонами рівні частки у нерухомому майні. З таким поділом нерухомого майна погодились сторони і рішення суду в цій частині не оскаржили, тому у відповідності до вимог ст.303 ЦПК України колегія суддів в цій частині рішення не перевіряє.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що кошти на депозитному вкладі за договором №5650 «Найкращий від Миколая оn-lіnе», укладеному 03 січня 2014 року між ОСОБА_3 та ПАТ «Дельта банк» на 50000 гривень є спільною сумісною власністю подружжя.

Враховуючи, що відповідач ОСОБА_3 15.05.2014 року, тобто після припинення фактичних шлюбних відносин, зняв грошовий вклад і відсутні доказі того, що цей вклад було розділено з позивачкою, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 в рахунок розподілу майна колишнього подружжя 1/2 частину вказаних грошових коштів у розмірі 25000грн.

З таким висновком суду слід погодитись, оскільки суд дійшов його з дотриманням вимог процесуального законодавства щодо всебічності й повноти з'ясування дійсних обставин справи, прав та обов'язків сторін в даних правовідносинах. Судом надана належна правова оцінка наданим сторонами в справі доказів.

Відповідно до змісту ст. ст. 10,11,58-60 ЦПК України суд розглядає цивільні справи на засадах змагальності сторін, в межах заявлених вимог і на підставі доказів наданих сторонами та їх представниками, докази повинні подаватись належні, тобто містити інформацію щодо предмета доказування, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір, доказування не можуть ґрунтуватися на припущеннях.

Доводи апеляційної скарги про те, що грошові кошти, які були зняті відповідачем з банківського рахунку, ОСОБА_4 забрала собі є недоведеними і ґрунтуються на припущеннях ОСОБА_3

При ухваленні рішення судом були враховані вимоги вищезазначених норм закону і суд вірно прийшов до висновку та визнав спільним майном подружжя 50000грн., які підлягають поділу в порядку ст. 70 СК України і якими відповідач розпорядився без згоди позивачки та стягнув з відповідача на її користь 25000грн.

Таким чином, судова колегія вважає, що доводи апеляційної скарги не є суттєвими і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення цього спору.

Оскільки рішення ухвалене з дотриманням норм матеріального та процесуального закону, колегія суддів вважає, що підстав до його скасування не вбачається.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 308, 313, 314, 315, 317,319 ЦПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 30 грудня 2014 року в оскаржуваній частині залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, проте вона може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: