АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/2409/15Головуючий по 1 інстанції
Категорія : 19, 27 ОСОБА_1
Доповідач в апеляційній інстанції
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 листопада 2015 року Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючогоОСОБА_2
суддівОСОБА_3 , ОСОБА_4
при секретаріОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси апеляційну скаргу ОСОБА_6 на рішення Кам'янського районного суду Черкаської області від 30 грудня 2013 року по справі за позовом публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_6 про стягнення боргу за кредитним договором, -

в с т а н о в и л а :

В серпні 2013 року ПАТ КБ «Приватбанк» звернувся в суд з позовом до ОСОБА_6 про стягнення боргу за кредитним договором.

В обґрунтування своїх вимог посилався на те, що 29 березня 2005 року між «ПриватБанк» та ОСОБА_6 було укладено кредитний договір № SAMDN2530, за яким банк надав, а позичальник прийняв кредит в сумі 3000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування ним у розмірі 36 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. У п. 9.12 Умов та правил надання банківських послуг, що являється частиною договору, сторонами погоджено, що договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання, якщо ж протягом цього терміну жодна сторона не інформує іншу про припинення дії договору, він автоматично пролонговується на такий же термін. Договором передбачено порядок та умови погашення кредиту, погашення заборгованості по ньому, сплати нарахованих за період користування ним відсотків, комісії за користування та інших витрат. Позивач своє зобов'язання виконав належним чином та в день укладення згідно умов договору передав відповідачу оговорену договором суму. Відповідач не надала своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору, у зв'язку із чим станом на 31.07.2013 року у відповідача утворилась заборгованість перед банком в сумі 23767,80грн., з яких заборгованість за кредитом 6070,21 грн., заборгованість по процентам за користування кредитом 17697, 59 грн.

Просив суд стягнути з ОСОБА_6 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» 23767,80 грн. заборгованості за кредитним договором № SAMDN2530.

ОСОБА_7»янського районного суду Черкаської області від 30 грудня 2013 року позовні вимоги задоволено.

Ухвалено стягнути з ОСОБА_6 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором в сумі 23767,80 грн. та витрати по оплаті судового збору в сумі 237,68 грн.

Не погоджуючись з вищевказаним рішенням суду ОСОБА_6 подала апеляційну скаргу в якій посилаючись на те, що судом першої інстанції при постановленні рішення були порушені норми матеріального та процесуального права, просить його скасувати та направити матеріали справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Заслухавши осіб, які з»явились в судове засідання, дослідивши матеріали справи та перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає із наступних підстав.

Статтями 213, 214 ЦПК України передбачено, що рішення повинно бути законним і обгрунтованим та відповідати на питання: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувались вимоги і заперечення, якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Зазначеним вимогам закону ухвалене судове рішення відповідає.

Відповідно до вимог ст. 308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Із матеріалів справи вбачається, що 29 березня 2005 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_6 було укладено кредитний договір № SAMDN2530, за яким ПАТ КБ «ПриватБанк» надав, а ОСОБА_6 прийняла кредит в сумі 3000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування ним у розмірі 36% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. В подальшому ліміт по картці був збільшений.

Позивач своє зобов'язання виконав належним чином та в день укладення Договору згідно умов передав відповідачу оговорену договором суму.

Відповідач не надала своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору, у зв'язку із чим станом на 31.07.2013 року у склалась заборгованість перед Банком на суму 23767,80 грн., з яких заборгованості за кредитом на суму 6070,21 грн., заборгованість по процентам за користування кредитом на суму 17697,59грн.

Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства.

Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Згідно ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

За змістом ч.1 ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами.

Відповідно до ст. 625, ч.1 ст.1050, 1070 ЦК України наслідками порушення відповідачем зобов'язань щодо повернення суми кредиту є право позивача вимагати повернення всієї суми кредиту, а також процентів за ним, про які було зазначено у договорі.

Судова колегія вважає, що доводи апеляційної скарги суттєвими не являються, були предметом розгляду суду першої інстанції і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 314, 315 ЦПК України, судова колегія судової палати,

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 - відхилити.

Рішення Кам'янського районного суду Черкаської області від 30 грудня 2013 року по справі за позовом публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_6 про стягнення боргу за кредитним договором - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ на протязі двадцяти днів.

Головуючий :

Судді :