У Х В А Л А І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И 11 листопада 2015 року м. Київ Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в складі: Черненко В.А., Луспеника Д.Д., Штелик С.П., розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до Фонду державного майна України про стягнення заборгованості по заробітній платі, компенсації втрати частини заробітної плати у зв'язку з затримкою строку її виплати, середнього заробітку за час затримки розрахунку та відшкодування моральної шкоди за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Слов'янського міськрайонного суду Донецької області від 30 червня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Донецької області від 11 серпня 2015 року, - в с т а н о в и л а: У червні 2015 року ОСОБА_4 звернулася до суду із вищевказаним позовом, в якому просила стягнути з відповідача на свою користь заборгованість по заробітній платі у сумі 3 952 грн 67 коп., компенсацію втрати частини грошових доходів, в зв'язку з порушенням термінів її виплати, у сумі 342 грн 91 коп., середній заробіток за весь час затримки розрахунку при звільненні у сумі 17 935 грн 15 коп. та 500 грн на відшкодування моральної шкоди. Вимоги мотивувала тим, що вона з 12 січня 2010 року по 12 березня 2012 року працювала швейцаром гуртожитку у ДП «Український науково-дослідницький інститут металургійного будівництва». З 2010 року заробітна плата виплачувалась нерегулярно. Заочним рішенням Слов'янського міськрайонного суду Донецької області від 21 листопада 2012 року стягнуто з ДП «Український науково-дослідницький інститут металургійного будівництва» на її користь заборгованість по заробітній платі у сумі 3 952 грн 67 коп., компенсацію втрати частини грошових доходів, в зв'язку з порушенням термінів її виплати, у сумі 342 грн 91 коп., середній заробіток за весь час затримки розрахунку при звільненні у сумі 3 952 грн. та 500 грн на відшкодування моральної шкоди. Проте рішення суду не виконано. З листа ліквідатора підприємства, який вона отримала 31 березня 2014 року, дізналася, що реалізація майна банкрута буде на другому аукціоні, який мав би відбутися у червні-липні 2014 року. Проте до цього часу кошти, стягнуті за рішенням суду, їй не виплачені. Вважає, що відповідачем у справі є Фонд державного майна України, який, на її думку, несе субсидіарну відповідальність з підприємством згідно чинного законодавства. Рішенням Слов'янського міськрайонного суду Донецької області від 30 червня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Донецької області від 11 серпня 2015 року, у задоволенні позову відмовлено. У поданій касаційній скарзі ОСОБА_4, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить вказані судові рішення скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позову. Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, законність та обґрунтованість судового рішення в межах касаційного оскарження, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав. Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права. Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими. Суд першої інстанції, ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні позову, з висновком якого погодився апеляційний суд, правильно встановив характер спірних правовідносин сторін у справі та застосував норми матеріального права, які регулюють ці правовідносини, вирішив спір з урахуванням конкретних обставин справи з дотриманням норм процесуального права. Зокрема, суд на підставі належним чином оцінених доказів, поданих сторонами, дійшов правильного висновку про відмову у задоволенні позову, оскільки Фонд державного майна України в силу ст. 176 ЦК України не несе субсидіарну відповідальність по боргах ДП «Український науково-дослідницький інститут металургійного будівництва» та не є правонаступником цього підприємства. Доводи касаційної скарги та зміст оскаржуваних судових рішень не дають підстав для висновку про те, що судами при розгляді справи були допущені порушення норм матеріального чи процесуального права, які відповідно до ст. ст. 338-341 ЦПК України є підставами для скасування судових рішень. Ураховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає за необхідне касаційну скаргу відхилити. Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у х в а л и л а: Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити. Рішення Слов'янського міськрайонного суду Донецької області від 30 червня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Донецької області від 11 серпня 2015 року залишити без змін. Ухвала оскарженню не підлягає. Колегія суддів: В.А. Черненко Д.Д. Луспеник С.П. Штелик
й