Справа № 594/1000/15-ц
Провадження №2/594/435/2015
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 листопада 2015 року

Борщівський районний суд Тернопільської області

у складі: головуючого Чир П.В.

з участю секретаря Козій Я.Ю.

позивача ОСОБА_1

адвоката ОСОБА_2

відповідача ОСОБА_3

представника органу опіки і піклування ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Борщеві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, третя особа орган опіки та піклування Борщівської районної державної адміністрації продачу дозволу на виїзд дитини за кордон

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_3, в якому просить дозволити виїзд за кордон у ОСОБА_5, малолітньому синові ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, без згоди батька ОСОБА_3, у її супроводі терміном на один рік, посилаючись на те, що в ОСОБА_5 проживає та працює її мати ОСОБА_7 Хоче разом з сином відвідати матір, щоб син там відпочив та оздоровився. З даним проханням звернулася до відповідача, однак останній категорично проти того, щоб їхній син разом з нею поїхав тимчасово за кордон. Свою відмову він мотивує неприязними стосунками з нею, цим самим хоче нашкодити її, однак не думає про інтереси сина. Вважає, що поїздка за кордон сприятиме зміцненню здоров'я дитини, сприятиме духовному та моральному розвитку дитини, а тому не надання відповідачем згоди на виїзд дитини за кордон з мотивів неприязних стосунків з матірю дитини здійснюється ним всупереч інтересам дитини, і є протиправним.

Позивач ОСОБА_1, її представник адвокат ОСОБА_2В в залі судового засідання позовні вимоги підтримали в повному обсязі, просять позов задовольнити з підстав, наведених у позовній заяві.

Відповідач ОСОБА_3 в судовому засіданні 22.10.2015 року позовні вимоги визнав частково і пояснив, що згоду на тимчасовий виїзд дитини за кордон він надасть, при гарантії позивача, що дитина не залишиться там на постійно. Після оголошення перерви, відповідач двічі не прибув в судове засідання, будучи належно повідомленим про час та місце слухання справи, причин неявки не повідомив.

Представник органу опіки та піклування Борщівської районної державної адміністрації в судовому засіданні вважає, що можна надати дозвіл без згоди батька на тимчасовий виїзд дитини за кордон.

Заслухавши позивача ОСОБА_1, її представника ОСОБА_2, відповідача, представника органу опіки та піклування Борщівської РДА, дослідивши та оцінивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з таких підстав.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 і ОСОБА_3 є батьками неповнолітнього ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2 (свідоцтво про народження серії 1-ИД № 145911 видане 17 січня 2012 року Іване-Пустенською сільською радою Борщівського району Тернопільської області).

Шлюб між сторонами розірваний згідно рішення Борщівського районного суду від 28 травня 2015 року.

На даний час неповнолітній ОСОБА_6 проживає разом із матірю ОСОБА_1. в с.Іване-Пусте Борщівського району Тернопільської області, що підтверджується довідкою №461 від 19.10.2015 року виданою виконкомом Іване-Пустенської сільської ради.

Бабуся дитини ОСОБА_7 на даний момент тимчасово проживає в ОСОБА_5, проживання такої зареєстроване, відповідно до підтверджуючого документа Карти перебування РП 7191127 від 24.02.2015 року, у Гміна Варшава-Мокотів, Мазовецьке воєводство Варшава, вул.Сіекіерковська,8 до 27.01.2018 року.

З висновку органу опіки та піклування Борщівської районної державної адміністрації від 20 жовтня 2015 року №03-1805/2-38, вбачається, що після припинення шлюбних відносин син залишився проживати разом із матірю, яка проживає в будинку своїх батьків і знаходиться на утриманні матері. ОСОБА_3 навідується до дитини і надає посильну матеріальну допомогу, періодично виїжджає на роботу за кордон. Заявниця не зверталася в суд про стягнення аліментів із відповідача. У ОСОБА_5 проживає та працює мати заявниці ОСОБА_7 Тому ОСОБА_1І разом з сином хоче відвідати свою маму, а тому орган опіки та піклування вважає за доцільне надати дозвіл на виїзд малолітньої дитини ОСОБА_6 за кордон без згоди батька.

Правовідносини, що виникли між сторонами регулюються нормами Цивільного кодексу України та Закону України Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадян України.

Відповідно до ст.313 ЦК України фізична особа, яка не досягла шістнадцяти років, має право на виїзд за межі України лише за згодою батьків (усиновлювачів), піклувальників та в їхньому супроводі або в супроводі осіб, які уповноважені ними. Водночас фізична особа, яка досягла шістнадцяти років, має право на вільний самостійний виїзд за межі України.

Виходячи з наведеної норми для безперешкодного виїзду малолітнього ОСОБА_6 за кордон разом із матір'ю на оздоровлення та відпочинок необхідний дозвіл батька.

Батько без жодних об'єктивних причин дозвіл на виїзд дитини за кордон в добровільному порядку не надає, чим фактично позбавляє сина права на оздоровлення та відпочинок.

У відповідності до ст.9 Конвенції про права дитини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1989 року держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини.

Крім цього, статтею 3 Конвенції передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Відповідно до ст.7 СК України, дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім'ї.

Стаття 150 СК України передбачає, що батьки зобов'язані піклуватись про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані поважати дитину.

Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини (ст.155 СК України).

Відповідно до ст.4 Закону України „Про порядок виїзду з України та в'їзду в Україну громадян України" оформлення проїзного документа дитини провадиться на підставі нотаріально засвідченого клопотання батьків або законних представників батьків чи дітей у разі потреби самостійного виїзду неповнолітнього за кордон. За відсутності згоди одного з батьків виїзд неповнолітнього громадянина України за кордон може бути дозволено на підставі рішення суду.

Згідно запрошень з ОСОБА_5 громадянин цієї держави ОСОБА_8 запрошує на період з 01.10.2015 року до 30.09.2016 року ОСОБА_1 та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, забезпечуючи їх житлом та бере на себе видатки повязані з їх перебуванням, в тому числі за проживання, харчування та можливе лікування.

Враховуючи те, що сторони у шлюбі не перебувають, дитина проживає з матірю, а також той факт, що дитина потребує оздоровчого відпочинку, а відповідач знаходиться з позивачем в неприязних стосунках, суд приходить до висновку про задоволення позову і надання позивачу дозволу на виїзд дитини за межі України без згоди та супроводу батька ОСОБА_3

При цьому такий дозвіл слід надати з врахуванням вищенаведених обставин впродовж одного року до країни ОСОБА_5 з моменту вступу рішення в законну силу.

Враховуючи вищезазначене та керуючись ст.155 СК України, ст.313 ЦК України, ст.2,3,4 Закону України Про порядок виїзду з України та в'їзду в Україну громадян України", ст.ст.10,11,60,88,212,224 ЦПК України, суд-

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Надати дозвіл на тимчасові виїзди за межі України в ОСОБА_5 ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, в супроводі матері дитини ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, без згоди та супроводу батька дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, впродовж 1 (одного) року з моменту набрання рішенням законної сили.

Апеляційну скаргу на рішення може бути подано протягом десяти днів з дня його проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні під час проголошення рішення, в той же строк з дня отримання його копії, через Борщівський районний суд до апеляційного суду Тернопільської області.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Головуючий: підпис

З оригіналом згідно.

Суддя Борщівського районного суду: Чир П.В.