Справа № 591/3066/15-ц
Провадження № 2/591/1332/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 червня 2015 року

Зарічний районний суд м. Суми в складі:

головуючого - судді Прокудіної Н.Г.

при секретарі - Різніченко Н.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Суми цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Сумитеплоенерго» про стягнення грошових сум, про стягнення моральної шкоди , зобовязання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом і свої вимоги мотивує тим, що проживає в ІНФОРМАЦІЯ_1. До серпня 2014 року відповідачем нараховувалась та стягувалась з неї абонплата. З 01.01.2009 року по 31.07.2014 року сплачена сума абонплати склала 845 грн. 66 коп. та за період з 01.09.2014 року по 31.03.2015 року сплачено 74 грн.06 коп., які було переплачено не з її вини та поступили на рахунок відповідачу. Оскільки відповідач самостійно не здійснив перерахунок, вона зверталась в розрахунковий центр, але вислухати її ніхто не захотів. В своїй заяві від 03.03.2015 року просила по всіх повідомленнях зробити перерахунок і в березневому повідомленні повернути всі гроші, переплачені не з її вини, однак, відповідач цього не зробив. Стягненням безпідставно нарахованих коштів відповідач залишав щомісяця її без коштів для існування, оскільки вона тяжко хворіє. Просить стягнути з ТОВ «Сумитеплоенерго» на користь ОСОБА_1 сплачені кошти в сумі 919 грн. 72 коп. , стягнути з ТОВ «Сумитеплоенерго» на користь ОСОБА_1 моральну шкоду в сумі 5000 грн. 00 коп., зобовязати ТОВ «Сумитеплоенерго» в повідомленнях по сплаті комунальних послуг ввести графу «переплата».

Позивач в судовому засіданні позов підтримала повністю, просить його задовольнити.

Представник відповідача ТОВ «Сумитеплоенерго» в судовому засіданні позов не визнав, пояснив, що вимога позивача про стягнення 845 грн. 66 коп. в період з 01.01.2009 року по 31.07.2014 року є безпідставними та необґрунтованими, твердження позивача стосовно переплачених 74,06 грн. вважає невірними, оскільки переплата 10, 58 грн. згідно заяви позивача від 04.03.2015 року була зарахована в рахунок оплати за опалення, станом на 31.03.2015 року по послузі «абонплата опалення» кредиторська заборгованість відсутня. Вважає, що позивачем не доведено факту заподіяння їй моральних чи фізичних страждань. Тому в стягненні з відповідача моральної шкоди в сумі 5000 гривень просить відмовити за необґрунтованістю.

Суд, заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню частково, виходячи з наступного:

Судом при розгляді справи встановлено, що відповідач проживає в ІНФОРМАЦІЯ_1.

За змістом частини першої статті 901, частини першої статті 903 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобовязується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобовязується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобовязаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Зобовязання боржника сплатити певну грошову суму на користь кредитора відповідно до цивільно-правового договору або з інших підстав, визначених законом, є грошовим зобовязанням.

Отже, правовідносини, які склалися між сторонами на підставі договору про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води, є грошовим зобовязанням, у якому, серед інших прав і обовязків сторін, на боржника покладено виключно певний цивільно-правовий обовязок з оплати отриманих житлово-комунальних послуг, якому кореспондує право вимоги кредитора (частина перша статті 509 ЦК України) вимагати сплату грошей за надані послуги.

Відповідно до ст. ст.67, 68 ЖК України, п.18 «Правила надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», затверджених постановою КМУ від 21 липня 2005 р. N 630, розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлено інший строк.

Отже, обовязок проводити розрахунок визначено незалежно від наявності договору.

В силу ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Згідно з п.п.6, 7 п.16 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, Споживач має право на: несплату вартості послуг за період тимчасової відсутності споживача і членів його сім'ї (у разі відключення виконавцем холодної та гарячої води і опломбування запірних вентилів у квартирі (будинку садибного типу) та відновлення надання відповідних послуг шляхом зняття пломб за власний рахунок протягом доби згідно з письмовою заявою; зменшення розміру плати за послуги у разі тимчасової відсутності споживача та/або членів його сім'ї на підставі письмової заяви та офіційного документа, що підтверджує його/їх відсутність (довідка з місця тимчасового проживання, роботи, лікування, навчання, проходження військової служби, відбування покарання).

Отже, законодавством визначено вичерпний перелік випадків коли позивача може бути позбавлено права сплачувати комунальні послуги або вимагати зменшення їх оплати.

Позивач ОСОБА_1 звернулась до позивача 04.03.2015 року з проханням надати копії повідомлень на оплату послуг за вересень, грудень 2014 року та за лютий 2015 року, та зняття відміненої абонплати та субсидії (а.с.18).

Листом від 20.03.2015 року відповідач направив позивачу лист , в якому зазначив, що в серпні 2014 року відділ субсидій надав ОСОБА_1 субсидію по абонплаті опалення за липень . Так як нарахування по абонплаті з серпня припинені, то кошти в сумі 10, 58 грн. на кінець місяця пішли як переплата (-10, 58 грн.). Переплатою по абонплаті ці кошти ідуть на початок та кінець місяця в вересні 2014 року лютому 2015 року. В березні переплата по послузі «абонплата опалення» зарахована в оплату за опалення (а.с.19-20).

Як вбачається з повідомлень про нарахування за період з 01.01.2009 року по 31.07.2014 року ОСОБА_1 здійснено нарахування по абонплаті в сумі 845 грн. 66 коп. та за період з 01.09.2014 року по 31.03.2015 року в загальній сумі 74 грн.06 коп..

У оборотних відомостях , наданих відповідачем, а також у документах на сплату послуг назва складових двоставкового тарифу є такою, що не відповідає постанові КМУ № 869 від 01.06.2011 року, а саме : перша складова зазначена як опалення , друга абонплата.

Рішенням Антимонопольного комітету України від 27 листопада 2013 року визнано дії ТОВ «Сумитеплоенерго», які полягають у розрахунку двоставкових тарифів на послуги з централізованого опалення з порушенням порядку їх формування, що призвело до необґрунтованого збільшення річної плати за ці послуги, порушенням, передбаченим пунктом 2 статті 50, частиною першою статті 13 Закону України «Про захист економічної конкуренції», у вигляді зловживання монопольним становищем на ринку послуг з централізованого опалення в межах території обслуговування в місті Суми, що можуть призвести до ущемлення інтересів споживачів, які були б неможливими за умов існування значної конкуренції на ринку.

Цим рішенням зобов'язано ТОВ «Сумитеплоенерго» припинити вказане порушення шляхом приведення вартості послуг з централізованого опалення до економічно обґрунтованого рівня та подання на затвердження уповноваженому органу у двомісячний строк з дня одержання рішення та повідомити про це Антимонопольному комітету України, надавши підтвердні документи .

Одноставковий тариф на теплову енергію для населення у розмірі 253,57 грн. за 1 Гкал., який діяв до 01 липня 2014 року, встановлювала виробнику теплової енергії ТОВ «Сумитеплоенерго» Національна комісія з регулювання електроенергетики (НКРЕ) постановою № 1761 від 14 грудня 2010 року .

Отже, нарахування відповідачу плати за послуги з теплопостачання за двоставковим тарифом не можна вважати обґрунтованим, тому необхідно стягнути з ТОВ «Сумитеплоенерго» на користь ОСОБА_1 сплачені кошти за абонплату в сумі 919 грн. 72 коп..

В обґрунтування поданих заперечень позивачем надано докази, що нею подавались звернення про перерахунок нарахувань за абонплату, надала квитанції за оплату про спірний період.

Вимоги в частині зобовязання ТОВ «Сумитеплоенерго» в повідомленнях по сплаті комунальних послуг ввести графу «переплата» не підлягають задоволенню. Представник відповідача зазначив, що відсутня технічна можливість ввести дану графу. Суду не надано доказів позивачем на підтвердження вимог в цій частині. Суд, вважає, що позивач, якщо вважає, що в нього є переплата не позбавлений можливості звернутись до відповідного розрахункового відділу з питанням провести перерахунок, в разі наявності переплат, на даний час не належний спосіб захисту обрано позивачем, дана вимога передчасна і позивачка не позбавлена можливості звернутись до суду в подальшому з належним чином оформленим позовом в цій частині.

Законом та Правилами передбачено договірне регулювання відносин у сфері житлово-комунальних послуг та визначено, що послуги, які надаються споживачеві згідно із договором, оформлюються на основі типового договору про надання таких послуг, перелік яких та тарифи (ціни), на які затверджуються уповноваженими органами.

Отже, підприємства, які надають послуги споживачам відповідно до укладених між ними договорів повинні забезпечити виконання робіт належним чином, у разі якщо виконавець не є виробником послуг, то відносини між ним та виробником регулюються окремим договором, який укладається відповідно до вимог Закону.

До визначення на законодавчому рівні виконавців певних послуг, питання визначення виконавців житлово-комунальних послуг (в тому числі з централізованого постачання холодної і гарячої води, водовідведення) віднесено до повноважень органів місцевого самоврядування у сфері житлово-комунальних послуг.

Згідно Закону визначено, що виконавцем послуг:

- з централізованого опалення та послуг з централізованого постачання гарячої води є теплопостачальна організація.

При визначенні розміру моральної шкоди суд виходить з принципу законності, розумності та справедливості. При визначенні розміру моральної шкоди судом враховано характер та тривалість страждань позивача, те, що порушене право фактично захищене шляхом повернення коштів. А тому суд приходить до висновку, що сума 250 грн. буде достатньою для відшкодування завданої моральної шкоди. Свідок ОСОБА_2 пояснила у судовому засіданні, що вона є соціальним працівником та приходить до додому до позивача, здійснює допомогу та майже кожен місяць позивачка в неї позичає гроші, до отримання пенсії, так як їй не хватає на продукти харчування. Також позивачка надавала у судовому засіданні медичну картку, де зазначено, що вона має ряд хронічних захворювань, ще з 1975 р. та позивачка зазначила, що вона позбавлена можливості належним чином лікуватись, так як в неї відсутні гроші на ліки.

Також підлягає стягненню з відповідача судовий збір на користь держави в розмірі 243,60 грн. та 2 грн. 50 коп. .

Отже позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають частковому задоволенню.

Керуючись ст. ст. 3,10, 11, 88, 213-215, 218 ЦПК України, ЗУ «Про житлово-комунальні послуги, ЗУ «Про теплопостачання»», ЗУ «Про захист прав споживачів», суд,-

ВИРІШИВ :

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково.

Стягнути з ТОВ «Сумитеплоенерго» на користь ОСОБА_1 сплачені кошти в сумі 919 грн. 72 коп.

Стягнути з ТОВ «Сумитеплоенерго» на користь держави судовий збір в сумі 243 грн. 60 коп.

Стягнути з ТОВ «Сумитеплоенерго» на користь ОСОБА_1 моральну шкоду в сумі 250 грн. 00 коп..

Стягнути з ТОВ «Сумитеплоенерго» на користь держави судовий збір в сумі 2 грн. 50 коп..

В іншій частині позову відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Апеляційного суду Сумської області через Зарічний районний суд м. Суми протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Повний текст виготовлено та підписано 16 червня 2015 року.

Суддя Н.Г.Прокудіна