Справа № 442/6665/14 Головуючий у 1 інстанції: Дубель Р.М.
Провадження № 22-ц/783/2597/15 Доповідач в 2-й інстанції: Шандра М. М.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 червня 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого: Шандри М.М.

суддів: Струс Л.Б., Шумської Н.Л.

з участю секретаря Бадівської О.О.

та з участю представника ОСОБА_2 ОСОБА_3,

представника Дрогобицької міської ради Якимчука Я.Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 08 вересня 2014 року у справі за позовом ОСОБА_5 до Дрогобицької міської ради, ОСББ Господар, третя особа КП Львівської обласної ради Дрогобицьке МБТІ та ЕО про визнання права власності за набувальною давністю на квартиру, -

встановила:

02.09.2014 року ОСОБА_5 звернулася до суду з позовом до Дрогобицької міської ради, ОСББ «Господар», третя особа Комунальне підприємство Львівської обласної ради «Дрогобицьке міжміське бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки з позовом про визнання за нею за набувальною давністю права власності на квартиру АДРЕСА_1.

Рішенням Дрогобицького міськрайооного суду від 08.09.2014 року позов задоволено. Визнано за ОСОБА_5 за набувальною давністю право власності на квартиру АДРЕСА_1, загальною площею 48, 6 кв.м., житловою площею 28,0 кв.м.

Рішення суду оскаржив ОСОБА_2.

В апеляційній скарзі покликається на незаконність та необґрунтованість рішення суду, порушення судом норм матеріального та процесуального права. Зазначає, що у звязку з тим, що у відповідності до вимог ст. 36 ЦПК України він не був залучений до участі у справі, порушено його права як мешканця вищезазначеної квартири. Вказує, що він зареєстрований та постійно проживає за адресою: АДРЕСА_1 в якості піднаймача з 26.01.1989 року. На момент звернення до суду з позовом про визнання права власності за набувальною давністю та винесення рішення судом першої інстанції квартира відносилась до державного житлового фонду. Вважає, що не були доведені обставини, що мають значення для справи, міськрайонний суд помилково прийшов до висновку про наявність підстав для визнання за позивачкою, яка з 1989 року у квартирі не проживає, права власності на квартиру за набувальною давністю на підставі ст. 344 ЦК України. Просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи і доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що скаргу слід задовольнити з таких мотивів.

У відповідності до вимог ст.213 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обгрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обгрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з»ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Колегія суддів вважає, що рішення таким вимогам не повністю відповідає.

Судом установлено, що квартира АДРЕСА_1 складається з двох кімнат, кухні, з вигодами, загальною площею 48,6 кв. м. житлова площа 28,0 кв. м (а.с.7-8) та відноситься до державного житлового фонду.

Відповідно до положень ст. 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п»яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом.

Задовольняючи позов на підставі ст. 344 ЦК України про визнання за ОСОБА_5 за набувальною давністю право власності на квартиру АДРЕСА_1, міськрайонний суд виходив з того, що позивачка після смерті ОСОБА_6, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1, продовжила володіти та користуватися спірною квартирою, у якій вона зареєстрована з 10.04.1978 року як внучка ОСОБА_6

Проте повністю з таким висновком суду погодитися не можна з таких мотивів.

З матеріалів справи вбачається, що відповідно до даних карточки прописки (а.с.41) у квартирі АДРЕСА_1 зареєстровані ОСОБА_7 з 10.04.1978 року та ОСОБА_8 (квартирант) - з 26.01.1989 року, який здійснює оплату за надані комунальні послуги, що стверджується наявними у матеріалах справи довідками.

У той же час ОСОБА_8, який зареєстрований та проживає у спірній квартирі, не був залучений до участі у справі. Таким чином, при вирішенні спору суд допустив порушення прав апелянта.

Відповідно до норм ЦПК України апеляційний суд не вправі притягнути до участі у справі осіб, права яких порушено і які не приймали участь у справі.

При таких обставинах, відповідно до вимог п.4 ч.1 ст. 309 ЦПК України рішення суду слід скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

Керуючись ст. 307 ч.1 п.2, ст. 314 ч.2 ст. 316, 317, ст. 319 ЦПК України, колегія суддів

вирішила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 08 вересня 2014 року скасувати та ухвалити нове рішення. У позові ОСОБА_5 до Дрогобицької міської ради, ОСББ «Господар», третя особа КП Львівської обласної ради «Дрогобицьке МБТІ та ЕО» про визнання права власності за набувальною давністю на квартиру відмовити.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення, може бути оскаржене у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальнихсправ.

Головуючий: М.М.Шандра

Судді: Л.Б. Струс

Н.Л.Шумська