У Х В А Л А

18 червня 2015 року м. Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України в складі

Яреми А.Г., Гуменюка В.І., Сеніна Ю.Л.,
розглянувши заяву ОСОБА_4 про перегляд рішення Березнівського районного суду Рівненської області від 25 листопада 2014 року, ухвали Апеляційного суду Рівненської області від 20 січня 2015 року та ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 6 березня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_4 до районного центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді Березнівської районної державної адміністрації Рівненської області про стягнення середнього заробітку за час затримки видачі трудової книжки та відшкодування моральної шкоди,

в с т а н о в и л а:

ОСОБА_4 звернувся до суду із зазначеною позовною заявою, в якій просив стягнути на його користь з відповідача середній заробіток за час затримки видачі трудової книжки та кошти на відшкодування моральної шкоди.

Рішенням Березнівського районного суду Рівненської області від 25 листопада 2014 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Рівненської області від 20 січня 2015 року, у задоволенні позову ОСОБА_4 відмовлено.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 6 березня 2015 року у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_4 на вказані рішення суду першої інстанції та ухвалу апеляційного суду відмовлено.

Як вбачається зі змісту заяви про перегляд, зокрема її шостої сторінки, ОСОБА_4 порушує питання про скасування зазначених судових рішень у справі з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої статті 355 ЦПК України, неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що спричинило ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах.

Для прикладу неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права ОСОБА_4 посилається на ухвалу колегії суддів Вищого адміністративного суду України від 3 жовтня 2012 року у справі за позовом про поновлення на роботі, стягнення середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу та моральної шкоди.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 355 ЦПК України заява про перегляд судових рішень у цивільних справах може бути подана з підстави неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що спричинило ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах.

Під судовими рішеннями у подібних правовідносинах слід розуміти такі, де тотожними є предмет спору, підстави позову, зміст позовних вимог та встановлені судом фактичні обставини справи, а також має місце однакове матеріально-правове регулювання спірних правовідносин.

В ухвалі від 6 березня 2015 року, щодо якої подана заява про перегляд, суд касаційної інстанції погодився з висновками судів першої та апеляційної інстанцій про відмову у задоволенні позову, які виходили із того, що позивач у день звільнення отримати трудову книжку відмовився, тому відсутні підстави для стягнення на його користь середнього заробітку за час затримки видачі трудової книжки.

В наданій для порівняння ухвалі від 3 жовтня 2012 року колегія суддів Вищого адміністративного суду України залишила без змін судові рішення попередніх інстанцій, якими у задоволенні позову відмовлено, виходячи із того, що факти допущених позивачем прогулів знайшли своє підтвердження в ході розгляду справи і позивачем не спростовані.

Зі змісту наведеного судового рішення та судового рішення, про перегляд якого подано заяву, не вбачається неоднакове застосування судами касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, оскільки у справах різні правовідносини.

Крім того, як і в ухвалі суду касаційної інстанції, про перегляд якої подана заява, в наданій для прикладу ухвалі від 3 жовтня 2012 року, суд касаційної інстанції погодився з висновками судів попередніх інстанцій про відмову у задоволенні позову, що не дає підстав для висновку про те, що суд касаційної інстанції дійшов протилежних висновків щодо заявлених вимог.

Згідно із частиною першою статті 354 ЦПК України заява про перегляд судових рішень подається після їх перегляду в касаційному порядку.

У заяві ОСОБА_4 посилається, як на приклади неоднакового застосування норм матеріального права, на судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій, ухвалені відповідно за результатами розгляду позовів та апеляційних скарг. Із доданих до заяви матеріалів не вбачається, що такі судові рішення були предметом розгляду у касаційному порядку, тому вони не можуть бути прикладами неоднакового застосування норм матеріального права.

Також, зі змісту заяви ОСОБА_4 вбачається, що він, як на підставу її подання, посилається на порушення судами норм матеріального та процесуального права. Проте в статті 355 ЦПК України така підстава для подання до Верховного Суду України заяви про перегляд судових рішень відсутня, тому Верховний Суд України позбавлений можливості вирішувати питання щодо наявності чи відсутності порушення судами норм матеріального чи процесуального права. Відповідно до статті 324 ЦПК України неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права є підставою подання касаційної скарги, а не заяви про перегляд.

Ураховуючи наведене, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України вважає, що необхідність відкриття провадження у справі за вказаною заявою відсутня та в допуску справи до провадження необхідно відмовити.

Керуючись статтями 355, 360 ЦПК України, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України

у х в а л и л а:

У допуску до провадження Верховного Суду України справи за позовом ОСОБА_4 до районного центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді Березнівської районної державної адміністрації Рівненської області про стягнення середнього заробітку за час затримки видачі трудової книжки та відшкодування моральної шкоди за заявою ОСОБА_4 про перегляд судових рішень відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді Верховного Суду України:А.Г. Ярема В.І. Гуменюк Ю.Л. Сенін