Справа № 452/581/15 Головуючий у 1 інстанції: Галин В.П.
Провадження № 22-ц/783/3782/15 Доповідач в 2-й інстанції: Бакус В. Я.
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 червня 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області у складі:

головуючого: судді Бакуса В.Я.,

суддів: Гірник Т.А., Левика Я.А.,

секретаря: Глинського О.А.,

з участю: представника позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2 , представника відповідача - військової частини польова пошта НОМЕР_1 Кульчицького М.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 07 квітня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_1 до військової частини польова пошта НОМЕР_1 про визнання відомостей такими, що не відповідають дійсності, принижують честь, гідность, ділову репутацію, стягнення моральної шкоди, -

встановила:

рішенням Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 07 квітня 2015 року у задоволені вищевказаних вимог відмовлено.

Рішення суду оскаржив позивач, просить його скасувати й ухвалити нове рішення, яким задовольнити його вимоги, посилаючись на те, що рішення суду є незаконним, необґрунтованим, не відповідає нормам матеріального та процесуального права. Так, зокрема апелянт зазначає, що в оскарженій характеристиці невірно зазначено термін його перебування в зоні АТО з 25 липня по 30 серпня 2014 року, хоча термін його перебування був по 19 вересня 2014 року; в характеристиці невірно зазначено кількість перевезених загиблих та пасажирів, вантажу, а відтак, вважає, що зазначена інформація підтверджує цілеспрямовані дії відповідача на приниження його авторитету. Крім того, апелянт посилається на те, що відповідачем не доведено фактів його відмови приймати участь у бойових діях, прибуття до місця виконань завдань із запізненням на місяць, прирікань при постановці завдань. А відтак, зазначає апелянт, наведена інформація є неправдивою та такою, що принижує його честь, гідність, ділову репутацію та завдала моральної шкоди.

Заслухавши суддю-доповідача, учасників процесу - представника позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2 на підтримання апеляційної скарги, представника відповідача - військової частини польова пошта НОМЕР_1 Кульчицького М.А. на заперечення апеляційної скарги, вивчивши матеріали та обставини справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та позовних вимог, колегія суддів приходить до наступного висновку.

Встановлено, що в лютому 2015 року ОСОБА_1 звернувся до суду із зазначеним вище позовом та з уточненням позовних вимог, просив визнати поширені військовою частиною відомості в листі (об`єктивна характеристика) вих. № 749/1441 від 18.10.2014 р. такими, що не відповідають дійсності, принижують його честь, гідність та ділову репутацію, а саме: «За час участі в АТО з 25 липня по 30 серпня 2014 року підполковник ОСОБА_1 виконав 92 вильоти, перевіз 201 пораненого, 257 пасажирів. Під час проведення АТО у травні-червні 2014 року, коли була необхідність у виконанні завдань підготовленими льотчиками підполковник Проданюк находив причини для відмови приймати участь у бойових діях. Після доведення письмового наказу командира частини підполковник Проданюк прибув до місця виконання завдань з запізненням на місяць. При постановці завдань на виліт підполковник Проданюк дозволяв собі прирікання про те, що на його думку завдання поставлено некоректно та виконував їх не завжди своєчасно»; зобов`язати відповідача відкликати службову характеристику та стягнути з військової частини 5 000 грн. на відшкодування моральної шкоди.

Відмовляючи у задоволені вимог районний суд виходив з того, що висловлені відповідачем у службовому листі під назвою «Об`єктивна характеристика про участь в АТО» від 18.10.2014 року № 749/1441 висновки містять об`єктивну критику командира частини з приводу несвоєчасного вибуття у відрядження в зону АТО та не виконання наказу щодо порятунку пораненого із передової. При цьому, факти, які б доводили, що текст викладений у характеристиці мотивований цілеспрямованими діями відповідача з метою принизити честь, гідність чи ділову репутацію позивача відсутні.

Однак повністю з таким висновком колегія суддів погодитись не може з наступних підстав.

Відповідно до ст.213 ЦПК рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтвердженими тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Проте зазначеним вимогам рішення суду не відповідає.

Відповідно до ст. 68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.

Праву на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань відповідає обов`язок не поширювати про особу недостовірну інформацію та таку, що ганьбить її гідність, честь чи ділову репутацію.

Частиною 4 ст. 32 Конституції України гарантується право вимагати в судовому порядку спростування недостовірної інформації.

Стаття 5 Закону «Про інформацію» передбачає, що основними принципами інформаційних відносин є об`єктивність, вірогідність інформації.

Відповідно до п. 15 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.02.09 № 1 «Про судову практику у справах захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» під поширенням інформації слід розуміти: опублікування її у пресі, передання по радіо, телебаченню чи з використанням інших засобів масової інформації; поширення в мережі Інтернет чи з використанням інших засобів телекомунікаційного зв`язку; викладення в характеристиках, заявах, листах, адресованих іншим особам; повідомлення в публічних виступах, в електронних мережах, а також в іншій формі хоча б одній особі.

Частиною 1 ст. 277 ЦК України передбачено, що фізична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї та (або) членів її сім`ї недостовірної інформації, має право на відповідь, а також на спростування цієї інформації.

Частина третя зазначеної статті, на яку посилається апелянт як на підставу задоволення своїх вимог, яка передбачала, що «негативна інформація, поширена про особу, вважається недостовірною, якщо особа, яка її поширила, не доведе протилежного», виключена Законом України від 27.03.2014 р. № 1170-УІІ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України у зв`язку з прийняттям Закону України «Про інформацію» та Закону України «Про доступ до публічної інформації»», а відтак посилання на те, що тягар доказування покладається лише на відповідача, є помилковим.

Встановлено, що командиру військової частини польова пошта НОМЕР_1 надійшла від т.в.о. начальника штабу-першого заступника командувача військ оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_1 » ОСОБА_3 телеграма, що «в управлінні оперативного командування «Північ» розглядається звернення до Президента України Голови всеукраїнської громадської організації «Спілка офіцерів України» Є. Лупакова від 23.09.2014 стосовно присвоєння чергового військового звання «Полковника» начальнику групи управління польотами старшому льотчику військової частини пп НОМЕР_1 підполковнику ОСОБА_1 . У зверненні зокрема зазначено, що підполковник ОСОБА_1 під час виконання бойових завдань в зоні проведення АТО провів евакуацію понад 150 важкопоранених військовослужбовців, при цьому його загальний наліт офіцера в умовах АТО складає близько 80 годин.

З метою опрацювання звернення та підготовки доповіді командувачу військ оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_1 » для прийняття рішення, вимагаю: вивчити доцільність присвоєння начальнику групи управління польотами старшому льотчику військової частини польова пошта НОМЕР_1 підполковнику ОСОБА_1 чергового військового звання «Полковник» на підставі Указу Президента України від 19.05.2014 № 480/2014, виходячи з особистих заслуг офіцера під час виконання службових обов`язків в зоні проведення антитерористичної операції. Про проведену роботу та прийняте рішення доповісти на моє ім`я до 12.00 23.10.2014 (а.с.49).

18.10.2014 р. за № 749/1441 начальнику армійської авіації КСВ електронною поштою було передано службовий лист «Об`єктивна характеристика про участь в АТО» на позивача, як підполковника, начальника групи керівництва польотами - льотчика військової частини НОМЕР_2 . Характеристика значиться за підписом старшого ланки МИ-8 в період з 25 липня по 1 вересня 2014 року підполковника ОСОБА_4 та командира в/ч НОМЕР_1 . Текст об`єктивної характеристики від 17.10.2014 р. містить наступне: «За час участі в АТО з 25 липня по 30 серпня 2014 року підполковник Проданюк виконав 92 вильоти, перевіз 201 пораненого, 257 пасажирів.

Під час проведення АТО у травні-червні 2014 року, коли була необхідність у виконанні завдань підготовленими льотчиками, підполковник ОСОБА_5 находив причини для відмови приймати участь в бойових діях. Після доведення письмового наказу командира частини підполковник Проданюк прибув до місця виконання завдань з запізненням на місяць.

При постановці завдань на виліт підполковник Проданюк дозволяв собі прирікання про те, що, на його думку, завдання поставлено некоректно та виконував їх не завжди своєчасно».

Перевіряючи правдивість відомостей, викладених у зазначеній об`єктивній характеристиці про участь в АТО, колегія суддів, приходить до висновку, що вона містить відомості, які не відповідають дійсності та порочать честь, гідність, ділову репутацію позивача та така інформація є фактичним твердженням.

Так, як вбачається з матеріалів справи, т.в.о. начальника штабу-першого заступника командувача військ оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_1 » полковником ОСОБА_3 на виконання вимог розпорядження першого заступника начальника Генерального штабу Збройних сил України від 10 червня 2014 року № 300/1/С/2030, з метою запровадження єдиного підходу до обліку особового складу, який бере (брав) безпосередньо участь в антитерористичній операції, строків перебування в такій операції та виплати винагороди, була відправлена телеграма командирам військових частин, військовим комісарам обласних (Київського міського) військових комісарів, в якій, зокрема, доводилось до відома та вимагалось, що накази (директиви, розпорядження) командувачів видів ЗС України, військ оперативних командувань, керівників структурних підрозділів Міністерства оборони України та Генерального штабу ЗС України є підставою для командирів військових частин для відрядження особового складу самостійно або у складі військових підрозділів (команд) для участі в АТО. З метою обліку особового складу, який відряджений для участі в АТО, командиром військової частини видається наказ (по стройовій частині). Підставою для обліку льотного складу, який бере (брав) безпосередньо участь в антитерористичній операції, є наказ командира військової частини (по стройовій частині), який видається на підставі відповідних документів АТЦ, у якому визначається склад, місце та час виконання завдання та польотний лист на виконання завдання. Льотний склад, відповідно до завдань та особливості застосування може залучатися до виконання спеціальних завдань в АТО щодо, зокрема, евакуації поранених та потерпілих (а.с.43-45).

Відповідно до витягу з наказу командира 7 окремого полку армійської авіації (по стройовій частині) від 12.06.2014 за № 129, було видано наказ про те, що вважати таким, що вибули у відрядження до військової частини НОМЕР_3 м. Чугуїв, терміном 30 діб з 12 червня по 11 липня 2014 року для участі в антитерористичній операції підполковника ОСОБА_1 , начальника групи управління польотами (а.с.38).

Відтак, будь-яких даних, про те, що позивач направлявся у відрядження в зону АТО в травні місяці 2014 року, в справі немає, а відповідачем не доведено протилежного.

Крім того, довідкою, яка видана т.в.о. командира в/ч пп НОМЕР_1 16.07.2014 за № 190, стверджується, що підполковник ОСОБА_1 в період з 05.05.2014 по 19.05.2014 знаходився на позачерговій стаціонарній льотно-лікарській комісії для визначення придатності до участі в міжнародних миротворчих операціях в якості льотчика у військовому медичному клінічному центрі регіону м. Вінниця (а.с.17).

Встановлено, що 12 червня 2014 року позивач подав рапорт командиру військової частини у якому зазначив, що «перед тим як залучити мене до виконання завдань по АТО у відповідності до розпорядження першого заступника НГШ ЗС України від 10.06.2014 р. № 300/1/С/2030 надати мені письмове розпорядження НГШ ЗСУ про відрядження мене для участі в АТО» (а.с.33)

Наказом командира військової частини пп НОМЕР_1 ОСОБА_6 за № 471 від 13.06.2014 «Про відбуття у відрядження для участі в АТО підполковника ОСОБА_1 » позивача було зобов`язано 14 червня 2014 року відбути у відрядження в м. Чугуїв Харківської області з метою заміни особового складу зі складу АТО у відповідності до телеграми Тимчасового виконуючого обов`язки начальника штабу-першого заступника командира військ оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_1 » № 186-5-2-570 від 11.06.2014 р. (а.с.29).

В той же час, довідкою від 30.10.2014 р. за № 1125, яка видана позивачу начальником медичної служби в/ч пп НОМЕР_4 , позивач дійсно звертався 13.06.2014 за медичною допомогою в медичний пункт в/ч пп НОМЕР_4 . Скерований на огляд та оглянутий психіатром у ВМКЦ ЗР. Перебував на амбулаторному лікуванні до 08.07.14 (а.с. 14).

17.06.2014 р. т.в.о. командира в/ч пп НОМЕР_1 підполковником ОСОБА_6 видається на позивача службова характеристика. Текст службової характеристики позитивний та зроблений висновок, що позивач займаній посаді відповідає (а.с.75).

Як вбачається з витягу з наказу командира 7 окремого полку армійської авіації (по стройовій частині) від 24.07.2014 р. № 165, вважаються такими, що вибули у відрядження до військової частини НОМЕР_3 м. Чугуїв, терміном на 30 діб з 26 липня по 24 серпня 2014 року для участі в антитерористичній операції підполковника ОСОБА_1 , начальника групи управління польотами-старшого льотчика (а.с.31).

Позивачу, на виконання цього наказу, 25.07.2014 р. в/ч НОМЕР_1 видано посвідчення про відрядження в м. Чугуїв в/ч НОМЕР_3 на 30 діб з 26.07. по 24.08.2014 р. (а.с. 74).

На посвідченні про відрядження маються відмітки про вибуття позивача з в/ч пп НОМЕР_1 26.07.14 та прибуття у в/ч НОМЕР_3 28.07.2014; вибуття з в/ч НОМЕР_3 11.08.2014 та прибуття у в/ч пп НОМЕР_5 12.08.2014; вибуття з в/ч пп НОМЕР_5 03.09.14 та прибуття у в/ч пп НОМЕР_1 04.09.2014.

Таким чином, зазначене не свідчить про прибуття позивача до місця виконання завдань із запізненням на місяць, як зазначено в об`єктивній характеристиці.

Крім того, в службовій картці позивача мається відмітка про нагородження його грамотою за сумлінне виконання службових обов`язків та з нагоди святкування «Дня авіації» відповідно до наказу № 784 від 28.08.2014 р., тобто під час участі в АТО (а.с.68).

Письмовими поясненнями ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , які завірені т.в.о. начальника штабу в/ч пп НОМЕР_1 , які брали участь разом з позивачем у бойових діях в зоні АТО, спростовується інформація наведена в об`єктивній характеристиці щодо прирікань позивача при постановці завдань та несвоєчасне виконання завдань (а.с. 82-85).

Інші письмові пояснення, що маються в матеріалах справи, колегія суддів не бере до уваги, оскільки вони належним чином не оформлені.

Крім того, будь-яких доказів про притягнення відповідача до відповідальності за вищевказані дії, що зазначені в «об`єктивній характеристиці» в справі немає, а відповідачем не надано, що спростовує його твердження в протилежному.

Відповідно до довідки командира в/ч пп НОМЕР_1 від 27.02.2015 р. за № 969 ОСОБА_11 , в період з 25 липня по 19 вересня 2014 р. підполковник ОСОБА_1 брав участь в АТО. За цей період ним виконано 92 бойових вильоти в Луганській та Донецькій областях. За вказаний період екіпажем перевезено із зони бойових дій до військового шпиталю міста Харкова 201 пораненого та 20 загиблих військовослужбовців ЗСУ, 259 пасажирів, 22 тонни вантажу (а.с. 124).

Відтак, з урахуванням викладеного та аналізу матеріалів справи, колегія суддів приходить до висновку, що інформація (відомості), а саме: «Під час проведення АТО у травні-червні 2014 року, коли була необхідність у виконанні завдань підготовленими льотчиками підполковник ОСОБА_5 находив причини для відмови приймати участь у бойових діях. Після доведення письмового наказу командира частини підполковник Проданюк прибув до місця виконання завдань з запізненням на місяць. При постановці завдань на виліт підполковник Проданюк дозволяв собі прирікання про те, що на його думку завдання поставлено некоректно та виконував їх не завжди своєчасно», яка викладена в тексті об`єктивної характеристики військової частини НОМЕР_1 від 18.10.2014 р. за № 749/141 і адресована начальнику армійської авіації КСВ, не відповідає дійсності, тобто є недостовірною й такою, що ганьбить честь, гідність та ділову репутацію позивача як громадянина, військовослужбовця, ставлення його до виконання та виконання своїх обов`язків, ділову репутацію.

А тому рішення районного суду в цій частині підлягає до скасування з ухваленням нового рішення про задоволення вимог в цій частині.

В той же час, колегія суддів аналізуючи доводи апелянта щодо відомостей, а саме: «За час участі в АТО з 25 липня по 30 серпня 2014 року підполковник ОСОБА_1 виконав 92 вильоти, перевіз 201 пораненого, 257 пасажирів», як таких, що не відповідають дійсності, то з урахуванням матеріалів справи, такі не можна визнати такими, що не відповідають дійсності, оскільки, відповідно до посвідчення про відрядження в такому маються відмітки про вибуття позивача з в/ч пп НОМЕР_1 26.07.14 та прибуття у в/ч НОМЕР_3 28.07.2014; вибуття з в/ч НОМЕР_3 11.08.2014 та прибуття у в/ч НОМЕР_6 12.08.2014; вибуття з в/ч пп НОМЕР_5 03.09.14 та прибуття у в/ч пп В 5082 04.09.2014. А тому твердження апелянта про те, що він перебував у зоні АТО з 25 липня по 19 вересня 2014 р. і за цей період ним вивезено 20 загиблих військовослужбовців ЗСУ, 259 пасажирів, 22 тонни вантажу, є недоведеним і суперечить посвідченню про відрядженню, наказу про відрядження. А вищевказана довідка, видана командиром в/ч пп НОМЕР_1 від 27.02.2015 р. за № 969 ОСОБА_11 про те, що позивач в період з 25 липня по 19 вересня 2014 р. брав участь в АТО, суперечить як вищенаведеному посвідченню про відрядження, так і розпорядженню першого заступника начальника Генерального штабу Збройних сил України від 10 червня 2014 року № 300/1/С/2030. А тому в цій частині вимоги позивачем недоведені, а відтак в їх задоволені слід відмовити.

У відповідності до ч. 5 ст.277 ЦК України якщо недостовірна інформація міститься у документі, який прийняла (видала) юридична особа, цей документ має бути відкликаний.

Відтак, з урахуванням вищенаведеного, колегія суддів вважає, що вимога позивача про зобов`язання відповідача відкликати вищевказану об`єктивну характеристику, підлягає до задоволення.

Що стосується відшкодування моральної шкоди, то колегія суддів виходить з того, що сам факт визнання вищевикладених відомостей неправдивими буде достатньою сатисфакцією для позивача.

Оскільки суд ухвалює рішення про спростування поширеної недостовірної інформація, то колегія суддів вважає за необхідне, з урахуванням п. 24 вищевказаної постанови Пленуму Верховного Суду України, у судовому рішенні зазначити, що спростування має здійснюватися шляхом повідомлення про ухвалене у справі судове рішення начальника армійської авіації КСВ України, якому була направлена вищевказана «об`єктивна характеристика».

Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

За таких обставин з відповідача слід стягнути на користь ОСОБА_1 121 грн. 80 коп. сплаченого судового збору та 365 грн. 40 коп. в дохід держави.

Відповідно до ч. 2 ст. 314 ЦПК України апеляційний суд ухвалює рішення у випадках скасування судового рішення і ухвалення нового або зміни рішення.

Керуючись ст.ст. 303, 305, п. 2 ч. 1 ст. 307, пп. 1, 4 ч. 1 ст.309, ч. 2 ст. 314, ст.ст.313, 317 ЦПК України, колегія суддів, -

вирішила:

апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 07 квітня 2015 року скасувати й ухвалити нове рішення, яким позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати що інформація (відомості), а саме: «Під час проведення АТО у травні-червні 2014 року, коли була необхідність у виконанні завдань підготовленими льотчиками підполковник Проданюк находив причини для відмови приймати участь у бойових діях. Після доведення письмового наказу командира частини підполковник Проданюк прибув до місця виконання завдань з запізненням на місяць. При постановці завдань на виліт підполковник Проданюк дозволяв собі прирікання про те, що на його думку завдання поставлено некоректно та виконував їх не завжди своєчасно», яка викладена в тексті об`єктивної характеристики військової частини польова пошта НОМЕР_1 від 18.10.2014 р. за № 749/141 і адресована начальнику армійської авіації КСВ, не відповідає дійсності, тобто є недостовірною й такою, що ганьбить честь, гідність та ділову репутацію позивача.

Зобов`язати військову частину польова пошта НОМЕР_1 відкликати об`єктивну характеристику від 18.10.2014 р. за № 749/141, яка адресована начальнику армійської авіації КСВ України.

В решті позовних вимог відмовити.

Стягнути з військової частини польова пошта НОМЕР_1 (м. Новий Калинів, Самбірський район, Львівська область) на користь ОСОБА_1 121 грн. 80 коп. сплаченого судового збору та 365 грн. 40 коп. в дохід держави.

Про ухвалене у справі рішення повідомити начальнику армійської авіації КСВ України.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, але може бути оскаржене в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання рішенням законної сили.

Головуючий: Бакус В.Я.

Судді: Гірник Т.А.

Левик Я.А.