Справа № 216/5484/15-ц
Провадження № 2/216/2112/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21.09.2015 м.Кривий Ріг

Дніпропетровська область

Центрально-Міський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі головуючого - судді Онопченка Ю.В.,

за участю секретаря судового засідання Чижикової А.Є.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі Дніпропетровської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Центрально-Міського відділу державної виконавчої служби Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області про зняття арешту з майна,

В С Т А Н О В И В:

У липні 2015 року ОСОБА_1 звернулась до суду з указаним позовом, зазначаючи, що на підставі договору дарування від 18 листопада 1996 року вона є власником глинобитного, обкладеного цеглою житлового будинку А-1 житловою площею 27,8 кв. м, глинобитної, обкладеної цеглою літньої кухні Б, дощатого сараю В, водоколонки І, вбиральні Г, дощатого душу Д, огорожі 1, 2, що розташовані на земельній ділянці площею 1507 кв. м за адресою: Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Чудська, буд. № 52. З моменту набуття права власності на цю нерухомість вона не вчиняла протиправних дій, нікому нічого не заборгувала, не мала судових спорів, де б до неї заявлялись вимоги про стягнення боргу, не була поручителем або гарантом і не вчиняла інших дій, наслідком яких могло бути накладення арешту на її власність. На теперішній час вона дізналась про те, що належне їй нерухоме майно знаходиться під арештом, накладеним державним виконавцем Центрально-Міського відділу державної виконавчої служби Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області. Звернувшись до цього відділу ДВС з проханням скасувати арешт, листом від 5 травня 2015 року № 8803 їй було відмовлено, оскільки виконавче провадження, відкрите на виконання ухвали Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 25 грудня 2009 року про забезпечення позову у справі № 2-2394/09 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, було закрито, а матеріали виконавчого провадження здано до архіву та за спливом часу зберігання знищено. У звязку з цим ДВС позбавлена можливості прийняти рішення про скасування арешту, тому рекомендувала звернутись до суду.

Посилаючись на викладене, ОСОБА_1 просила зняти арешт з глинобитного, обкладеного цеглою житлового будинку А-1 житловою площею 27,8 кв. м, глинобитної, обкладеної цеглою літньої кухні Б, дощатого сараю В, водоколонки І, вбиральні Г, дощатого душу, огорожі 1, 2, що розташовані на земельній ділянці площею 1507 кв. м за адресою: Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Чудська, буд. № 52.

У судовому засіданні ОСОБА_1 позов підтримала та просила його задовольнити.

Представник Центрально-Міського відділу державної виконавчої служби Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області в судове засідання не зявився, відділ надав суду клопотання про розгляд справи за відсутності їхнього представника.

Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, давши відповідну правову оцінку зібраним у матеріалах справи доказам, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що на підставі договору дарування від 18 листопада 1996 року, посвідченого державним нотаріусом Першої Криворізької державної нотаріальної контори ОСОБА_4 та зареєстрованого 22 листопада 1996 року в Криворізькому міському бюро технічної інвентаризації, позивач є власником глинобитного, обкладеного цеглою житлового будинку А-1 житловою площею 27,8 кв. м, глинобитної, обкладеної цеглою літньої кухні Б, дощатого сараю В, водоколонки І, вбиральні Г, дощатого душу Д, огорожі 1, 2, що розташовані на земельній ділянці площею 1507 кв. м за адресою: Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Чудська, буд. № 52.

На теперішній час позивач дізналась про те, що належне їй нерухоме майно знаходиться під арештом, накладеним державним виконавцем Центрально-Міського відділу державної виконавчої служби Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області.

Звернувшись до цього відділу ДВС із заявою про звільнення нерухомого майна з-під арешту, листом від 5 травня 2015 року № 8803 їй було повідомлено про те, що виконавче провадження, відкрите на виконання ухвали Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 25 грудня 2009 року про забезпечення позову у справі № 2-2394/09 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, було завершено та передано до архіву, а за спливом строку зберігання - знищено. У звязку з цим у державного виконавця відсутні правові підстави для зняття арешту з належного боржнику майна.

Разом з тим судом встановлено, що ухвалою Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 25 грудня 2009 року про забезпечення позову у справі № 2-2394/09 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди заборонено відчужувати лише належний останньому автомобіль «Фольксваген Поло», державний знак НОМЕР_1. Питання щодо накладення заборони на відчуження спірного нерухомого майна в цій ухвалі судом не вирішувалось.

При цьому ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 27 квітня 2010 року вказану ухвалу суду скасовано та направлено матеріали до суду першої інстанції для розгляду заяви про забезпечення позову.

Як убачається із матеріалів цивільної справи № 2-2394/09 (№ 2-307/10), під час подальшого розгляду справи це питання судом не вирішувалось.

Таким чином, ухвалою Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 25 грудня 2009 року про забезпечення позову у справі № 2-2394/09 арешт на належне позивачу нерухоме майно не накладався та в подальшому ця ухвала взагалі була скасована.

Згідно із ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ч. 1 ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

Ураховуючи викладене, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 про зняття арешту з належного їй, а не боржникові в зазначеному виконавчому провадженні, майна слід задовольнити, оскільки в судовому засіданні встановлено та повністю підтверджується матеріалами справи, що спірне нерухоме майно належить саме позивачу.

На підставі викладеного, керуючись ст. 321 ЦК України, ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження», ст. ст. 10, 11, 60, 212-215 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Центрально-Міського відділу державної виконавчої служби Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області про зняття арешту з майна задовольнити.

Зняти арешт з глинобитного, обкладеного цеглою житлового будинку А-1 житловою площею 27,8 кв. м, глинобитної, обкладеної цеглою літньої кухні Б, дощатого сараю В, водоколонки І, вбиральні Г, дощатого душу Д, огорожі 1, 2, що розташовані на земельній ділянці площею 1507 кв. м за адресою: Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Чудська, буд. № 52, які належать на праві приватної власності ОСОБА_1.

Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їх права та обовязки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного суду Дніпропетровської області через Центрально-Міський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подачі апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подачі апеляційної скарги рішення суду, якщо його не було скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Ю.В. Онопченко