У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 03 червня 2015 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Дьоміної О.О.,

судді в: Дем'яносова М.В., Маляренка А.В.,

Коротуна В.М., Попович О.В.,

розглянувши в судовому засіданні справу за позовом Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Східний» до ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 про стягнення заборгованості, за касаційною скаргою ОСОБА_5 та ОСОБА_6 на рішення Черняхівського районного суду Житомирської області від 17 жовтня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Житомирської області від 09 грудня 2014 року,

встановила:

16 травня 2014 року Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Східний» (далі - ОСББ «Східний») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 в якому просило стягнути заборгованість на користь позивача з: ОСОБА_5 - 2 051,00 грн, ОСОБА_6 - 2 051,00 грн, ОСОБА_7 - 1 765,00 грн згідно з розрахунком бухгалтера ОСББ.

Свої вимоги позивач обґрунтував тим, що відповідачі є власниками квартир житлового будинку АДРЕСА_1, проживають у квартирах зазначеного багатоквартирного будинку та не є членами ОСББ, однак відмовляються відшкодувати позивачу кошти за переобладнання електричної мережі вказаного будинку, яке мало місце в 2011 році. Відповідачі є споживачами електроенергії, що підтверджується договором з Публічним акціонерним товариством «Енергопостачальна компанія «Житомиробленерго».

Рішенням Черняхівського районного суду Житомирської області від 17 жовтня 2014 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Житомирської області від 09 грудня 2014 року, позов ОСББ «Східний» задоволено. Вирішено стягнути на користь ОСББ «Східний» з ОСОБА_5, ОСОБА_6 по 2 015,00 грн з кожного; із ОСОБА_7 - 1 765,00 грн; а також вирішено стягнути з кожного відповідача по 243, 60 грн - судовий збір.

У касаційній скарзі ОСОБА_5 та ОСОБА_6 просять скасувати оскаржувані судові рішення, посилаючись на порушення судами попередніх інстанцій норм процесуального та матеріального права, ухвалити у справі нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.

Заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи касаційної скарги, дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими. Суд не обмежений доводами касаційної скарги, якщо під час розгляду справи буде виявлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення.

Ухвалюючи рішення про задоволення позову, суд першої інстанції, з висновками якого погодився й апеляційний суд, виходив із того, що правовідносини, які виникли між сторонами регулюються статтями 355, 356, 358, 360 ЦК України, пунктом 5 статті 9, частини 1 статті 12, пунктами 1, 3, 13 частин 4, 5 Закону України «Про об'єднання співвласників багатоквартирного будинку».

З такими висновками судів погодитися не можна.

Статтею 213 ЦПК України передбачено, що рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам закону оскаржувані судові рішення не відповідають.

Відповідно до положень статті 11 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням фізичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (стаття 10 ЦПК України).

Згідно статті 303 ЦПК України суд апеляційної інстанції під час розгляду справи в апеляційному порядку перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції. Апеляційний суд досліджує докази, які судом першої інстанції були досліджені з порушенням встановленого порядку або в дослідженні яких було неправомірно відмовлено, а також нові докази, неподання яких до суду першої інстанції було зумовлено поважними причинами.

Судом апеляційної інстанції була порушення норма процесуального права, зокрема стаття 303 ЦПК України, щодо доказів по справі.

З матеріалів справи вбачається, що при вирішені спору суду першої інстанції будь-яких документів на підтвердження позовних вимог про стягнення заборгованості позивачем надано не було.

Крім того, відповідно до Статуту ОСББ «Східний» в матеріалах справи відсутні рішення членів ОСББ на проведення переобладнання електромережі та узгодження суми за роботу.

Судами не було взято до уваги, що відповідачі не є членами ОСББ, про що сам позивач зазначає у своєму позові, не встановлено, чому з відповідачів стягуються різні суми, а також не взято до уваги предмет спору.

Вирішуючи спір по суті, суди попередніх інстанцій неправильно визначилися з характером спірних правовідносин, які виникли між сторонами. Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції, з висновками якого погодився й апеляційний суд, застосував статті 355, 356, 358, 360 ЦК України, які регулюють право спільної власності, а предметом спору є заборгованість.

Таким чином, колегія суддів вважає, що фактичні обставини, які мають значення для правильного вирішення справи, судами попередніх інстанцій встановлені не були, судові рішення не відповідають вимогам ст. 213 ЦПК України щодо законності й обґрунтованості, що унеможливило встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи.

За таких обставин, відповідно до частини 2 статті 338 ЦПК України рішення Черняхівського районного суду Житомирської області від 17 жовтня 2014 року та ухвала апеляційного суду Житомирської області від 09 грудня 2014 року підлягають скасуванню з направленням справи на новий судовий розгляд.

Керуючись ст. ст. 335, 336, 338 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_5 та ОСОБА_6 на рішення Черняхівського районного суду Житомирської області від 17 жовтня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Житомирської області від 09 грудня 2014 року задовольнити частково.

Рішення Черняхівського районного суду Житомирської області від 17 жовтня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Житомирської області від 09 грудня 2014 року скасувати, справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий О.О. Дьоміна

Судді: М.В. Дем'яносов

В.М. Коротун

А.В. Маляренко

О.В. Попович