Номер провадження: 22-ц/785/7085/15
Головуючий у першій інстанції Ільченко Н. А.
Доповідач Журавльов О. Г.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 листопада 2015 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого - Журавльова О.Г.,

суддів: Ісаєвої Н.В., Комлевої О.С.,

при секретарі Колмакові В.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі цивільну справу за позовом Приватного акціонерного товариства «Просто-страхування» до ОСОБА_3 про відшкодування шкоди в порядку регресу, за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 11 лютого 2014 року,

встановила:

В червні 2011 року ПрАТ «Просто-страхування» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_3 про відшкодування шкоди в порядку регресу у розмірі 5841,18 грн., посилаючись на те, що 22.02.2008 року між страховиком ПрАТ «Просто-страхування» і страхувальником ОСОБА_4 було укладено договір страхування № АТК 143759 майнових інтересів власника автомобіля «ВМW Х-5», реєстраційний номер НОМЕР_1.

25.03.2008 року транспортний засіб «ВМW Х-5», отримав механічні пошкодження у результаті дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася з вини водія ОСОБА_3, який керував автомобілем «Сhеvrоlеt» реєстраційний номер НОМЕР_3.

У відповідності до умов договору страхування вищевказана подія була визнана страховим випадком та ПрАТ «Просто-страхування» проведено розрахунок страхового відшкодування.

Згідно страхового акту від 29.05.2008 року, позивачем платіжним дорученням № 377 від 02.06.2008 року було проведено виплату страхувальнику страхового відшкодування у розмірі 5841,18 грн.

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 11 лютого 2014 року позов ПрАТ «Просто-страхування» було задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ПрАТ «Просто-страхування» у відшкодування шкоди в порядку регресу грошові кошти у розмірі 5841 грн. 18 коп. Вирішено питання судових витрат.

Зазначене рішення суду оскаржує в апеляційному порядку ОСОБА_3 В скарзі з посиланням на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права ставиться питання про скасування судового рішення та закриття провадження у справі.

Сторони в судове засідання не з'явилися. Про час та місце розгляду справи в апеляційному суді повідомлялися належним чином.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 305 ЦПК України неявка сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час і місце розгляду справи не перешкоджає розглядові справи.

Справа розглянута апеляційним судом на підставі ч. 2 ст. 197 та ч. 2 ст. 305 ЦПК України.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши суддю - доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення в межах позовних вимог, доводів апеляційної скарги, судова колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення суду без зміни, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням вимог матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Згідно ч. 1 ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції.

Встановлено, матеріалами справи підтверджено, що 22.02.2008 року між страховиком ЗАТ «Просто-страхування», назва якого згодом була змінена на ПрАТ «Просто-страхування», і страхувальником ОСОБА_4 було укладено договір № ТТК 143759 добровільного страхування транспортних засобів, згідно умов якого було застраховано автомобіль «ВМW Х-5», реєстраційний номер НОМЕР_1. Термін дії цього договору з 23.02.2008 року по 22.02.2009 року.

25.03.2008 року в с. Тухле Львівської області відбулась дорожньо-транспортна пригода з вини відповідача ОСОБА_3, який керував автомобілем «Сhеvrоlеt», реєстраційний номер НОМЕР_3, й в результаті цієї дорожньо-транспортної пригоди був пошкоджений застрахований автомобіль «ВМW Х-5», реєстраційний номер НОМЕР_1.

Постановою Приморського районного суду м. Одеси від 07 травня 2008 року ОСОБА_3 визнано винними у скоєнні вказаного адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення зі стягненням штрафу в розмірі 68,00 грн., тому доводи апелянта про те, що його вина невстановлена компетентним органом є безпідставними.

Умови та порядок здійснення страхового відшкодування визначається Законом України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

07.04.2008 року спеціалістом ТОВ «Естімейт» було проведено огляд застрахованого автомобіля «ВМW Х-5», реєстраційний номер НОМЕР_1, про що складено акт огляду транспортного засобу від 07.04.2008 року.

Відповідно до звіту № 187 з визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику автомобіля, складеного спеціалістом ТОВ «Естімейт» 08.04.2008 року, вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля «ВМW Х-5», реєстраційний номер НОМЕР_1, в результаті його пошкодження при ДТП, складає з ПДВ 6357,34 грн., а без ПДВ 5297,78 грн.

З урахуванням умов договору № ТТК 143759 добровільного страхування транспортних засобів від 22.02.2008 року, вищевказане ДТП було визнане страховим випадком, у зв'язку з чим позивачем, на підставі проведеного ним розрахунку страхового відшкодування № 6189 від 29.05.2008 року, складеного ним страхового акту № б/н від 29.05.2008 року та його розпорядження № 008364 від 20.05.2008 року, було перераховано страхувальнику ОСОБА_4 страхове відшкодування у розмірі 5841,18 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 377 від 02.06.2008 року та Реєстром одержувачів страхових відшкодувань страхувальників - фізичних осіб ЗАТ «Просто-страхування» в системі ТОВ «Укрпромбанк».

Таким чином, відповідно до ст. 27 Закону України «Про страхування» та ст. 993 ЦК України, після виплати страхового відшкодування страхувальнику ОСОБА_4, до страховика ЗАТ «Просто-страхування» (ПрАТ «Просто-страхування»), у межах фактичних витрат перейшло право вимоги, яке страхувальник ОСОБА_4 мала до ОСОБА_3, як до особи, відповідальної за завдані збитки.

Доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_3 на час дорожньо-транспортної пригоди на автомобілі «Сhеvrоlеt», реєстраційний номер НОМЕР_3, який належить «Універсал Сервіс Україна» виконував службові обов'язки є недоведеними, оскільки позивачем не надано будь-яких доказів, підтверджуючих виконання ним під час дорожньо-транспортної пригоди трудових (службових) обов'язків.

Крім того, з матеріалів справи вбачається, що дорожньо-транспортна пригода відбулася 25.03.2008 року, а автомобіль «Сhеvrоlеt», реєстраційний номер НОМЕР_3 відповідно до копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, наданого ОСОБА_3 до апеляційної скарги, зареєстрований за «Універсал Сервіс Україна» лише з 17.11.2009 року.

Належних та допустимих доказів, які б спростовували встановлені обставини, матеріали справи не містять та відповідачем ОСОБА_3 до суду апеляційної інстанції не надано, тому правових підстав для застосування ч. 1 ст. 1172 ЦК України не має.

За таких обставин, суд першої інстанції, з'ясувавши обставини справи та давши належну оцінку зібраним доказам, дійшов до обґрунтованого висновку про наявність правових підстав для задоволення позову ПрАТ «Просто-страхування». Вказані висновки суду відповідають зібраним у справі доказам, яким судом дана належна оцінка, правильно визначена юридична природа правовідносин що виникли і закон, який їх регулює, а доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, обґрунтовано викладених в мотивувальної частині оскаржуваного рішення.

Докази та обставини, на які посилається апелянт в скарзі, були предметом дослідження судом першої інстанції та додаткового правового аналізу не потребують, оскільки при їх дослідженні та встановленні судом були дотримані норми матеріального і процесуального права.

Встановлено й це вбачається з матеріалів справи, що оскаржуване судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права. Ухвалюючи рішення у справі, суд першої інстанції повно та всебічно дослідив наявні у справі докази, дав їм належну оцінку, в результаті чого ухвалив законне й обґрунтоване рішення, яке відповідає вимогам ст. 213-214 ЦПК України, підстави для його скасування відсутні.

Суди розглядають цивільні справи відповідно до вимог ст. 11 ЦПК України, тобто в межах заявлених вимог та на підставі наданих сторонами доказів.

Згідно ч. 1 ст. 60, ч. 3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог.

Відповідно до ч. 1 ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Таким чином колегія суддів вважає, що суд першої інстанції розглянув справу відповідно до ст. 11 ЦПК України: за зверненням фізичних осіб, в межах заявлених ними вимог та на підставі наданих ними доказів, доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

Згідно ч. 1 п. 1 ст. 307 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє скаргу і залишає рішення без змін, якщо судом першої інстанції постановлено рішення з додержанням вимог закону.

Керуючись ст. ст. 209, 303, 307 ч.1 п.1, 308, 314, 315, 319 ЦПК України, судова колегія,

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Приморського районного суду м. Одеси від 11 лютого 2014 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена протягом двадцяти днів безпосередньо до суду касаційної інстанції з дня набрання нею законної сили.

Головуючий О.Г.Журавльов

Судді

Н.В.Ісаєва

О.С.Комлева