Справа № 598/51/15-ц
провадження № 2/598/98/2015
РІШЕННЯ

іменем України

"26" січня 2015 р. Збаразький районний суд Тернопільської області

в складі: головуючої судді Щербатої Г.Р.

при секретарі Демчук О.М.

за участю позивача ОСОБА_1, представника позивача ОСОБА_2, представника відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Збаражі справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 міської ради Тернопільської області, третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог реєстраційної служби ОСОБА_4 районного управління юстиції, ОСОБА_4 районного бюро технічної інвентаризації про визнання дійсним договору купівлі продажу нерухомого майна та визнання права власності на нерухоме майно,

встановив:

Позивач ОСОБА_1, звернулася в суд із позовом до відповідачів ОСОБА_4 міської ради, третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог реєстраційної служби ОСОБА_4 районного управління юстиції, ОСОБА_4 районного бюро технічної інвентаризації про визнання дійсним договору купівлі продажу нерухомого майна та визнання права власності на нерухоме майно. Посилається на те, що 16.02.2010 року між нею та відкритим акціонерним товариством «Тернопільагроспецмонтаж» був укладений договір купівлі-продажу на будівлю складу палива загальною площею 7 метрів квадратних, будівлю цеху ізоляції загальною площею 300,4 метрів квадратних, огорожу з бетонних плит, у письмовій формі без нотаріального посвідчення, оскільки право власності на вказане нерухоме майно не було зареєстровано в Реєстрі прав власності на нерухоме майно за продавцем ВАТ «Тернопільагроспецмонтаж». За придбане майно вона сплатила продавцеві належні кошти, прийняла майно у власність по акту приймання-передачі, а коли звернулася в Реєстраційну службу ОСОБА_4 районного управління юстиції з заявою про реєстрацію права власності на майно, яке придбала без нотаріального посвідчення, їй повідомили, що згідно даних Реєстру прав власності на нерухоме майно, це майно зареєстроване за ВАТ «Тернопільагроспецмонтаж». ВАТ «Тернопільагроспецмонтаж» припинило свою діяльність, як юридична особа, згідно ухвали Господарського суду Львівської області від 23.12.2014 року, тому в даний час вона не може укласти з продавцем договір купівлі-продажу в нотаріальній формі та провести за собою первинну реєстрацію права власності, оскільки майно вже зареєстроване за ВАТ «Тернопільагроспецмонтаж» і внести зміни в реєстр прав власності на нерухоме майно реєстраційна служба не може, що і є підставою для звернення до суду.

В судовому засіданні позивач та її представник позовні вимоги підтримали повністю.

Представник відповідача ОСОБА_4 міської ради в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, оскільки міська рада жодним чином не порушила права позивача, а тому вважає, що відсутній спір між сторонами по справі.

Представник реєстраційної служби ОСОБА_4 районного управління юстиції в судове засідання не з`явився, однак від нього на адресу суду надійшла заява, в якій він просить справу слухати без його участі.

Представник ОСОБА_4 районного бюро технічної інвентаризації в судове засідання не з`явився, однак від нього на адресу суду надійшла заява, в якій він просить справу слухати без його участі.

Дослідивши та оцінивши докази по справі суд вважає, що позов до задоволення не підлягає з наступних підстав:

Згідно ст.ст. 3,10, 11, 60 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, які мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.

Відповідно до ст.208 ЦК України у письмовій формі належить вчиняти:

1) правочини між юридичними особами;

2) правочини між фізичною та юридичною особою, крім правочинів, передбачених частиною першою статті 206 цього Кодексу;

3) правочини фізичних осіб між собою на суму, що перевищує у двадцять і більше разів розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, крім правочинів, передбачених частиною першою статті 206 цього Кодексу;

4) інші правочини, щодо яких законом встановлена письмова форма.

Згідно ст.209 ЦК України правочин, який вчинений у письмовій формі, підлягає нотаріальному посвідченню лише у випадках, встановлених законом або домовленістю сторін.

Як слідує із норми ч.1 ст.220 ЦК України у разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним.

Згідно із ч.2 ст.220 ЦК України якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається.

Відповідно до ч.3 ст.640 ЦК України, договір, що підлягає нотаріальному посвідченню, є укладеним з дня такого посвідчення.

Згідно ст.657 ЦК України в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, було встановлено, що договір купівлі-продажу єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації.

Судом встановлено, що згідно договору купівлі-продажу нежитлових будівель від 16.02.2010 року, укладеного між ОСОБА_1 та відкритим акціонерним товариством «Тернопільагроспецмонтаж», позивачу передано у власність нежитлову будівлу складу палива (загальна площа 7 м.кв., позначено в техпаспорті під літ. «М»), нежитлову будівлю цеху ізоляції (загальна площа 300,4 м.кв., позначено в техпаспорті під літ. «Н») і огорожу з бетонних плит, які знаходяться по вулиці Данила Галицького, 93 в місті Збараж. Вказаний договір укладений у письмовій формі, підписаний продавцем і покупцем та нотаріально не посвідчений, не зареєстрований у державному реєстрі.

Відповідно до акту приймання-передачі 19.02.2010 року ВАТ «Тернопільагроспецмонтаж» передав, а ОСОБА_1 прийняла у власність нежитлову будівлю складу палива (загальна площа 7 м.кв., позначено в техпаспорті під літ. «М»), нежитлову будівлю цеху ізоляції (загальна площа 300,4 м.кв., позначено в техпаспорті під літ. «Н») і огорожу з бетонних плит, які знаходяться по вулиці Данила Галицького, 93 в місті Збараж.

Проаналізувавши докази по даній справі суд вважає, що позовні вимоги є безпідставні, оскільки договір купівлі-продажу нежитлових будівель, укладений між ОСОБА_1 та відкритим акціонерним товариством «Тернопільагроспецмонтаж» 16 лютого 2010 року, та в силу ст.657 ЦК України, в редакції, яка була чинною на час виникнення спірних правовідносин, полягав і нотаріальному посвідченню, і державній реєстрації, тому не може бути визнаний судом дійсним на підставі ч.2 ст.220 ЦК України, і, відповідно відсутні підстави для визнання за позивачем права власності на спірне нерухоме майно, оскільки момент вчинення таких правочинів відповідно до ст.ст. 208,210, 220,640 ЦК України пов`язується з їх нотаріальним посвідченням та державною реєстрацією, тому вони не є укладеними і не створюють прав та обов`язків для сторін.

Крім того, суд враховує, що однією з умов визнання правочину дійсним в судовому порядку є встановлення судом факту ухилення однієї із сторін від нотаріального посвідчення правочину, чого судом у справі встановлено не було, а встановлений факт припинення діяльності (ліквідації) продавцем, як юридичної особи, не може бути підставою для визнання договору дійсним.

Керуючись ст.ст.208,209,219,220,657 ЦК України, ст.ст. 3,10, 11, 60 ЦПК України суд,

вирішив:

Відмовити в задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_4 міської ради Тернопільської області, третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог реєстраційної служби ОСОБА_4 районного управління юстиції, ОСОБА_4 районного бюро технічної інвентаризації про визнання дійсним, укладеного між ОСОБА_1 та відкритим акціонерним товариством «Тернопільагроспецмонтаж», договору купівлі продажу нежитлових будівель без номера від 16 лютого 2010 року та визнання за ОСОБА_1 права власності на нежитлову будівлю складу палива загальною площею 7.0 метрів квадратних, нежитлову будівлю цеху ізоляції загальною площею 300.4 метрів квадратних, огорожу з бетонних плит, що знаходяться по вулиці Данила Галицького,93 м. Збараж Тернопільської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного суду Тернопільської області через Збаразький районний суд протягом десяти днів після його проголошення. У разі проголошення вступної та резолютивної частини рішення апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя Щербата Г.Р.