Справа № 2-947/11 Головуючий у І інстанції Жарікова О.В.
Провадження № 22-ц/780/3396/15 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_1
Категорія 26 16.06.2015
УХВАЛА

Іменем України

16 червня 2015 року м. Київ

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області в складі:

Головуючого судді : Ігнатченко Н.В.,

суддів : Лащенка В.Д., Поліщука М.А.,

при секретарі : Бобку О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Апеляційного суду Київської області цивільну справу за апеляційною скаргою товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» на ухвалу Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 13 березня 2015 року у справі за заявою товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» про заміну сторони виконавчого провадження (стягувача), заінтересовані особи: акціонерний комерційний банк «Східно-Європейський банк», ОСОБА_2, -

в с т а н о в и л а:

У січні 2015 року заявник звернувся до суду із заявою про заміну сторони виконавчого провадження з виконання рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 18 січня 2012 року, яким стягнуто з ОСОБА_2 на користь АКБ «Східно-Європейський банк» заборгованість за кредитним договором № 56/2008 від 14 липня 2008 року в сумі 6 267 грн. та 182,67 судових витрат, на ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» у звязку з переходом до останніх прав кредитора на підставі договору купівлі-продажу права вимоги № 23/ФК-14 від 25 квітня 2014 року.

Ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 13 березня 2015 року в задоволенні заяви відмовлено.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою, ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» звернулися з апеляційною скаргою, в якій просять її скасувати, з підстав невідповідності висновків суду обставинам справи й порушення норм процесуального права, та постановити нову ухвалу, якою задовольнити вимоги заяви в повному обсязі.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід задовольнити з таких підстав.

Постановляючи ухвалу, суд першої інстанції виходив з недоведеності заявлених вимог, оскільки заявником належним чином не обґрунтовано заяву про заміну сторони виконавчого провадження з посиланням на відповідні докази.

Колегія суддів не погоджується з такими висновками, оскільки вони суперечать вимогам законодавства та ґрунтуються на матеріалах справи.

Відповідно до ч. 5 ст. 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України. У п. 9 ч. 3 ст. 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов'язковість рішень суду.

Отже, виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 37 ЦПК України у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов'язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії цивільного процесу.

Згідно з ч. 5 ст. 8 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття однієї із сторін державний виконавець з власної ініціативи або за заявою сторони, а також сама заінтересована сторона мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, обов'язкові тією мірою, якою вони були б обов'язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Аналогічні положення містить ч. 1 ст. 378 ЦПК України.

Правонаступництвом у виконавчому провадженні є заміна однієї зі сторін (стягувана або боржника) з переходом прав його попередника до іншої особи, що раніше не брала участь у виконавчому провадженні.

Підставою правонаступництва юридичної особи є, зокрема, й відступлення права вимоги за кредитними договорами, яке підтверджено документально.

Судом встановлено, що на виконання судового рішення від 18 січня 2012 року про стягнення з ОСОБА_2 на користь АКБ «Східно-Європейський банк» 6 267 грн. заборгованості за кредитним договором № 56/2008 від 14 липня 2008 року та 182,67 судових витрат, Білоцерківський міськрайонний суд Київської області видав стягувачу виконавчий лист № 2-947/11.

13 грудня 2013 року АКБ «Східно-Європейський банк» (установник управління), ТОВ «Брокінвестгруп» (управитель) та Національний банк України уклали договір про передавання в управління непроданих активів № 32-Л, згідно якого банк передав в управління товариства наявні балансні активи на дату укладення цього договору, а товариство прийняли в управління дані активи і зобовязалися вживати всіх необхідних заходів для задоволення вимог кредиторів банку відповідно до переліку (реєстру) вимог кредиторів за рахунок активів.

Відповідно до п. 1.2. договору управитель є довірчим власником отриманих в управління активів. До управителя не переходить право власності на активи. Обмеження права довірчої власності управителя встановлюється цим договором і законодавством України.

Відповідно до п. 2.4. договору управитель має право володіти, користуватися і розпоряджатися активами відповідно до законодавства України та цього договору; бути процесуальним правонаступником установника управління в справах, однією із сторін (учасників) яких є установник управління, а також правонаступником у виконавчих провадженнях; на отримання винагороди та відшкодування витрат, які виникли в процесі управління активами, за рахунок одержання від управління цими активами коштів у порядку та розмірах, визначених цим договором.

Відповідно до п. 4.1. договору продаж, відступлення права вимоги, переведення боргу щодо активів, переданих в управління за цим договором, здійснюється лише за попереднім погодженням із Національним банком України.

Згідно із договором купівлі-продажу права вимоги № 23/ФК-14 від 25 квітня 2014 року, ТОВ «Брокінвестгруп», який діє від імені АКБ «Східно-Європейський банк» на підставі договору про передавання в управління непроданих активів № 32-Л, відступили за плату, а ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та гарантія», як новий кредитор, набули право вимоги, належне первісному кредиторові відповідно до кредитного договору, укладеного між АКБ «Східно-Європейський банк» та боржником, а також відповідно до договору забезпечення.

У додатку № 2 до вказаного договору визначений перелік боржників та кредитних договорів, відносно яких у нового кредитора виникло право вимоги, і серед цього міститься інформація про те, що ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» має право вимоги до боржника ОСОБА_2, який значиться під порядковим № 229, загальний борг якого складає 6267,00 грн.

З акту прийому-передачі права вимоги за вказаним договором (додаток № 3) вбачається, що ТОВ «Брокінвестгруп» та ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» погодили з 25 квітня 2014 року перехід права вимоги за всіма договорами, зазначеними в п. 2.2. договору та додатку № 2 до договору у повному обсязі від первісного кредитора до нового кредитора, згідно з умовами договору.

Підставами виникнення цивільних прав та обовязків, зокрема, є договори та інші правочини (ч. 2 ст. 11 ЦК України).

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

За таких обставин, звернення правонаступника кредитора із заявою про надання йому статусу сторони виконавчого провадження відповідає змісту ст. ст. 512, 514 ЦК України та ст. 8 Закону України «Про виконавче провадження. Тобто передання кредитором своїх прав іншій особі за договором відступлення права вимоги є правонаступництвом і такий правонаступник кредитора має право звертатись до суду із заявою про заміну сторони виконавчого провадження з наданням йому статусу сторони виконавчого провадження.

Така правова позиція узгоджується з висновками, викладеними в постанові Верховного Суду України від 20 листопада 2013 року, яка відповідно до ст. 360-7 ЦПК України є обовязковою для всіх судів України.

Суд першої інстанції, посилаючись на положення ст. 378 ЦПК України, зауважив, що звертатись із заявою про заміну сторони у виконавчому провадженні можуть лише державний виконавець та сторони виконавчого провадження, при цьому не зясував чи є ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» заінтересованою стороною у виконанні рішення суду, не надав належної оцінки договору купівлі-продажу права вимоги та додаткам до нього та не перевірив прав та обовязків нового кредитора, яким є заявник.

Відмовивши ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» в задоволенні заяви про заміну сторони у виконавчому провадження, суд, не перевіривши чи має право заявник будучи правонаступником в розумінні ст.ст. 1081, 1082 ЦК України ставити питання про виконання рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 18 січня 2012 року, не дотримався встановленого ст. 212 ЦПК України принципу оцінки доказів, відповідно до якого суд на підставі всебічного, повного й об'єктивного розгляду обставин справи аналізує і оцінює докази як кожен окремо, так і в їх сукупності, у взаємозв'язку, в єдності і протиріччі, і ця оцінка повинна спрямовуватися на встановлення достовірності чи відсутності обставин, які обґрунтовують доводи і заперечення сторін.

Оскільки відповідно до ч. 1 ст. 60, ч. 3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог, суд першої інстанції у порушення вимог ч. 4 ст. 10, ч. 1 ст. 31, ч. 1 ст. 137 ЦПК України не сприяв всебічному й повному з'ясуванню обставин справи.

Таким чином місцевий суд безпідставно вважав, що з наданих доказів неможливо встановити факт переходу права вимоги до заявника щодо боржника ОСОБА_2, оскільки в акті прийомі передачі права вимоги від 25 квітня 2014 року з посиланням на додаток № 2 договору визначено, що право вимоги перейшло щодо боржників за кредитними договорами, в тому числі і ОСОБА_2

Виходячи з вищевикладеного колегія суддів приходить до висновку про задоволення заявлених вимог, адже первісний кредитор, АКБ «Східно-Європейський банк», відступив право вимоги за кредитним договором новому кредитору ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та гарантія», що підтверджується належними і допустимими доказами у справі і що відповідно до ч. 1 ст. 378 ЦПК України є підставою для заміни сторони виконавчого провадження її правонаступником.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 312 ЦПК України розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд змінює або скасовує ухвалу суду першої інстанції і постановляє ухвалу з цього питання, якщо воно було вирішено судом першої інстанції з порушенням норм процесуального права або при правильному вирішенні було помилково сформульовано суть процесуальної дії чи підстави її застосування.

За таких обставин апеляційна скарга підлягає до задоволення, а ухвала суду скасуванню з постановленням нової ухвали про задоволення заяви, відповідно до вимог ст. 312 ЦПК України, оскільки при вирішенні питання про заміну сторони виконавчого провадження допущено порушення вимог цивільного процесуального законодавства.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 312 315 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» задовольнити.

Ухвалу Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 13 березня 2015 року скасувати та постановити нову ухвалу, якою заяву товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» про заміну сторони виконавчого провадження (стягувача), заінтересовані особи: акціонерний комерційний банк «Східно-Європейський банк», ОСОБА_2 задовольнити.

Замінити сторону виконавчого провадження (стягувача) з виконання рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 18 січня 2012 року, яким стягнуто з ОСОБА_2 на користь акціонерного комерційного банку «Східно-Європейський банк» заборгованість за кредитним договором № 56/2008 від 14 липня 2008 року в сумі 6 267 грн. та 182,67 судових витрат, на ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та гарантія».

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий

Судді: