Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний №317/1361/14 Головуючий у 1-й інстанції: Мінгазов Р.В.
Провадження № 22-ц/778/3032/15 Суддя-доповідач: ОСОБА_1
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 червня 2015 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого: Спас О.В.,

ОСОБА_1,

ОСОБА_2,

при секретарі: Бабенко Т.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 в особі представника ОСОБА_4 на рішення Запорізького районного суду Запорізької області від 12 березня 2015 року по справі за позовом ОСОБА_3 до Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Київ-Ре», третя особа ОСОБА_5, про стягнення суми страхового відшкодування, стягнення пені, трьох процентів річних та інфляційних втрат,-

ВСТАНОВИЛА :

В квітні 2014 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом ТДВ «СК «Київ-Ре», третя особа ОСОБА_5, про стягнення суми страхового відшкодування, стягнення пені, трьох процентів річних та інфляційних втрат., який згодом уточнив.

В обґрунтування позову зазначав, що 26.08.2013 року приблизно о 14. год. 00 хв. ОСОБА_6 керуючи автомобілем Опель Кадет реєстраційний номер НОМЕР_1 на 313км автодороги Харків - Сімферополь скоїв наїзд на автомобіль НОМЕР_2, яким керував він, після чого автомобіль ВАЗ 21099 скоїв наїзд на автомобіль НОМЕР_3.

Постановою Запорізького районного суду Запорізької області від 13.09.2013 року ОСОБА_6 визнано винним в скоєнні ДТП.

Автомобіль ВАЗ 210990-20, 2005 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_4, на праві власності належить ОСОБА_5

26.08.2013 року він керував вказаним автомобілем на підставі довіреності від 10.08.2010 року.

Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_7 застрахована в ТДВ "СК "Київ Ре".

26.08.2013 року він повідомив ТДВ "СК "Київ-Ре" про страховий випадок, а 27.08.2013 року направив страховій компанії всі необхідні документи електронною поштою.

01 жовтня 2013 року він направив на адресу відповідача вимогу про виплату страхового відшкодування в розмірі 37 866,80 грн.

14 листопада 2013 року ним було направлено заяву про страхове відшкодування.

16 травня 2014 року відповідач перерахував лише частину суми в розмірі 995 грн., 09.07.2014 року в розмірі 17 110,08 грн.

Згідно експертного висновку від 02.10.2014 року розмір матеріальної шкоди становить 28 161,15 грн., оскільки відповідачем було частково сплачено суму матеріальної шкоди, стягненню підлягає сума страхового відшкодування в розмірі 10 096,07 грн.

Крім того, зазначав, що відповідач повинен сплатити йому пеню за прострочення виплати страхового відшкодування в розмірі 3126,39 грн., три проценти річних 422,85 грн., суму втрат від інфляції в розмірі 4124,60 грн..

Враховуючи вищевикладене просив суд стягнути з ТДВ «СК «Київ-Ре» на його користь страхове відшкодування в розмірі 10 096,07 грн.; пеню за прострочення виплати страхового відшкодування в розмірі 3126,39 грн., три проценти річних 422,85 грн., суму втрат від інфляції в розмірі 4124,60 грн.; витрати на правову допомогу в сумі 3897,60 грн.; витрати повязані з явкою до суду 447 грн. та витрати на проведення експертизи 800 грн.

Рішенням Запорізького районного суду Запорізької області від 12 березня 2015 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ТДВ «СК «Київ-Ре» на користь ОСОБА_3 суму страхового відшкодування в розмірі 10 096,07 грн.,пеню в розмірі 3 126,39 грн., 3% річних від простроченої суми 422,85 грн. суму втрат від інфляції 4 124,60 грн.

Стягнуто на користь ТДВ «СК «Київ-Ре» на користь ОСОБА_3 витрати по сплаті судового збору в розмірі 387,25 грн., витрати на проведення судової експертизи в розмірі 800 грн.

В іншій частині позову відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду, ОСОБА_3. в особі представника ОСОБА_4 подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду першої інстанції змінити, стягнути з ТДВ «СК «Київ-Ре» на користь ОСОБА_3 судові витрати, а саме: витрати на правову допомогу в розмірі 3897,60 грн., витрати повязані з явкою до суду 447 грн.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, судова колегія вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до ст.308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін,якщо визнає,що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Як вбачається з матеріалів справи при розгляді справи в суді першої інстанції в якості представника відповідача, а не в якості особи, яка надає правову допомогу, приймав участь ОСОБА_4, який від самого початку розгляду справи діяв на підставі нотаріальної довіреності (а.с. 42) Процесуальне становище ОСОБА_4 відповідно до журналів судових засідань визначено як представник відповідача. Лише 13.01.2015 року ОСОБА_4 надав до суду договір про надання правової допомоги, пунктом 2.1 та З якого клієнт (ОСОБА_3М.) надав ОСОБА_4 повноваження на представництво його інтересів в судах першої і апеляційної інстанції, в тому числі за відсутності клієнта (а.с.147).

Процесуальне становище особи, яка надає правову допомогу, її права і порядок вступу у процес визначені ст.56 ЦПК. Зазначені особи відносяться до інших учасників процесу.

В порядку, передбаченому ст.56 ЦПК України, фахівець в галузі права ОСОБА_4 до участі у справі не допускався, відповідна ухвала, як це передбачено ч.2 ст.56 ЦПК, судом не постановлялася.

Згідно з роз'ясненнями, що містяться в п. 11 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року № 2 "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції", особа, яка надає правову допомогу, не є особою, яка бере участь у справі, а належить до інших учасників цивільного процесу, тому вона не може замінювати в процесі особу, якій надає правову допомогу та бути її представником і в ході розгляду справи має лише ті права, які зазначені в ч. 2 ст. 56 ЦПК України.

Представник особи, яка бере участь у розгляді справи за дорученням або за договором (ордером), має процесуальний статус саме представника цієї особи, що передбачено ст.ст. 26, 42 ЦПК, відноситься до осіб, які приймають участь у розгляді справи, і не може одночасно мати процесуальний статус особи, яка надає правову допомогу, ЦПК не відносить до судових витрат витрати за послуги представника у суді.

Окрім цього судом першої інстанції обґрунтовано відмовлено у стягненні на користь позивача витрат пов'язаних з явкою до суду в розмірі 447 грн., які ОСОБА_3 витратив на пальне для свого автомобілю, оскільки позивачем та його представником не обґрунтована необхідність переїзду з м. Харкова на судове засідання до м. Запоріжжя саме на автомобілі.

Також не доведена необхідність участі у судовому зсіданні особисто позивача, так як його інтереси протягом судового розгляду справи здійснював представник.

В інший частині рішення суду сторонами не оскаржується і у відповідності до ст.303 ЦПК України не переглядається апеляційним судом.

На підставі вищенаведеного,судова колегія вважає,що доводи апеляційної скарги суттєвими не являються і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права,які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

Керуючись ст.ст.307,308,317 ЦПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 особі представника ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Запорізького районного суду Запорізької області від 12 березня 2015 року по цій справі залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України протягом двадцяти днів з дня проголошення.

Головуючий:

Судді: