Справа № 2/243/1521/2015
РІШЕННЯ

І м е н е м У к р а ї н и

09 червня 2015 року Слов'янський міськрайонний суд Донецької області в складі:

головуючого судді Лаптєва М.В.

при секретарі Хміль О.М.

представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Слов'янська цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про встановлення факту проживання однією сімєю без шлюбу та визнання квартири спільною сумісною власністю , -

В С Т А Н О В И В :

23.03.2015 року ОСОБА_3 звернулась до Слов'янського міськрайонного суду з позовом до ОСОБА_4 про встановлення факту проживання однією сімєю без шлюбу та визнання квартири спільною сумісною власністю. Свої вимоги мотивувала тим, що 26.09.2000 року вона одружилася з ОСОБА_5 про що відділом реєстрації актів громадянського стану Дружківського міського управління юстиції Донецької області було зроблено актовий запис № 331.

28.12.2010 року їх шлюб було розірвано, але фактично сімейні відносини не припинились, вони продовжували проживати однією сімєю, вести спільне господарство, піклуватись один про одного до самої смерті ОСОБА_5

26.06.2014 року ОСОБА_5 помер, а спадкоємцем першої черги є його син - відповідач по справі ОСОБА_4 Вважає майно набуте після розірвання їх шлюбу спільною сумісною власністю, у звязку з чим просить суд встановити факт проживання однією сімєю без шлюбу її та ОСОБА_5 з 29.12.2010 року по 26.06.2014 рік, визнати квартиру АДРЕСА_1 спільною сумісною власністю її та ОСОБА_5 та визнати за нею право власності на ? частину вищевказаної квартири.

Позивач ОСОБА_3 в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила суд їх задовольнити, пояснила, що вони з ОСОБА_5 розписалися в м. Дружківка. Після реєстрації шлюбу вона приклала зусиль та привела гардероб та побут в його квартирі до нормального стану. Було куплено два телевізори, один в Дружківки, а один в магазині на ЗВ у м. Словянську, унітаз, штори, люстра, шпалери, лінолеум. Вони з ОСОБА_5 часто їздили то її сина у гості. Пояснила, що ОСОБА_5 хворів на шизофренію та інші хронічні захворювання, зокрема на псоріаз і дуже від цього страждав. В нього були сильні головні болі та приступи. Пояснила, що ОСОБА_5 лікувався від шизофренії в психіатричній лікарні м. Словянська у Семенівці, а потім він у 9 відділені в госпітальному відділені. Не памятає конкретно коли саме він лікувався у лікарні, однак вона його періодично провідувала. Кто був у ОСОБА_5 лікарем вона не цікавилася та не знає. Вона піклувалася про нього, намагалася в усьому догождати, готувала різноманітну їжу. У звязку з невеликою пенсією та великими витратами на ліки для ОСОБА_5 між ними було досягнуто домовленість про розірвання шлюбу, що дало б можливість оформлення субсидії на одну з квартир. Вони так і зробили, однак зазначає, що після фактичного розірвання шлюбу їх шлюбні відносини не припинилися. Вона продовжувала піклуватися про нього. В квітні 2011 року зазначає, що ОСОБА_5 подарував їй обручку, зазначивши, що це важливіше шлюбних паперів. Гроші продовжували розходуватися її, так само як її пенсія на ліки для ОСОБА_5 Коли вона почала хворіти частіше, то вони почали більше часу жити в неї у Дружківці, а до себе у квартиру ОСОБА_5 навідувався періодично. У 2014 році вона потрапила до Іванівського оздоровчого центру, лікування в якому оплатив ОСОБА_5 Зазначила що 30.03.2014 31.03.2014 року року вони відпразднували День народження ОСОБА_5, а в 5-10 квітня місяця 2014 року він уїхав з Дружківки до своєї квартири у Словянськ і вона більше його не бачила, оскільки почалася війна. Вона звала його до себе, однак він в силу жосткого характеру не захотів. Згодом звязок між ними прервався. Про нього вона узнавала від подруги ОСОБА_6, яка бачила як він приходив по хліб. 28 червня 2014 року ОСОБА_6 подзвонила та повідомила, що ОСОБА_5 помер. Однак відразу приїхати вона не могла через блокаду і приїхала лише в 15-20 числах липня 2014 року. З сусідами вона не спілкувалась, оскільки не мала ні часу ні бажання. Друзів у ОСОБА_5 не було. Пояснила, що не хоронила свого чоловіка та не отримувала допомоги на погрібіння. На могилі у чоловіка вона не була, не змогла потрапити оскільки не знала де саме він похоронений. До адміністрації кладовища вона не зверталася. Пояснила, що ОСОБА_7 вивезла всі речи з квартири ОСОБА_5 З цього приводу вона зверталась до правоохоронних органів. Зазначила, що своє здоровя вона поклала за для добробуту сімї з ОСОБА_5 та для підтримки його здоровя. Просила позов задовольнити.

Представник позивача, адвокат ОСОБА_1, який діє на підставі договору в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, навів доводи, аналогічні викладеним у позові, просив суд їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_4 в судовому засіданні позовні вимоги не визнав в повному обсязі, заперечував проти їх задоволення, пояснивши, що його батько ОСОБА_5 покинув їх сімю коли він ще був у грудному віці. Зявився ж він лише за півтора роки до смерті, прийшов до них у гості, попросив пробачення за все і вони обмінялися телефонами, після чого почали періодично спілкуватись та бачитись. Проводили разом час, сиділи в кафе. Після початку активних бойових дій, вони почали спілкуватись тільки по телефону, а коли він з сімєю виїхав з міста то на деякий час і телефоний звязок було припинено. Після ж закінчення війни, він з сімєю повернулися до міста, до нього прийшла ОСОБА_7 і повідомила, що ОСОБА_5 помер і вона його поховала.. Вони поїхали до нього на кладовище, а потім до квартири. Виявилось, що квартира знаходиться в антісанітарних умовах, каналізаційна система гнила, внаслідок чого підтаплювалася квартира на першому поверсі, ремонт в квартирі жодного разу не робився. Після чого він попросив ОСОБА_7 допомгти йому прибрати весь непотріб з квартири і дав їй на органгізацію цих дій 600 грн. Згодом він зробив капітальний ремонт в усій квартирі та замінив каналізаційну систему. Пояснив, що коли позивачка побачила, що він робить капітальний ремонт в квартирі то прийшла до нього і почала заявляти свої права на цю квартиру. Пояснив, що батько йому казав, що живе сам в однокімнатній квартирі, спадкоємцем якої є лише він. Зазначає, що про четвертий шлюб батько йому нічого не казав. Також пояснив, що ніякого листа про який каже позивачка в якому він начебто відмовився від свого батька він не писав. Просив суд відмовити в задоволенні позову.

Представник відповідача, адвокат ОСОБА_2, який діє на підставі договору про надання правової допомоги, в судовому засіданні не визнав позовні вимоги, просив суд відмовити в їх задоволені.

Свідок ОСОБА_8 в судовому засіданні пояснила, що позивачку знає з 1989 року з часів роботи у школі. Зазначила, що в 1995 році ОСОБА_3 вийшла на пенсію через незадовільний стан здоровя. Коли ж на пенсію вийшла і вона то дізналася про те, що ОСОБА_3 звязала своє життя з ОСОБА_5 Бувала у них вдома в гостях, розмовляла та спілкувалася з ОСОБА_5, бачила його особисті речи в квартирі. Була на Дні народженні у ОСОБА_3 15.03.2014 року. На Дні її народження вона також бачила ще близько пяти шести людей. Впродовж перших десяти років вона більше проживала з ОСОБА_5 в Словянську. Коли ж ОСОБА_3 почала сильно хворіти то вони з ОСОБА_5 вже почали проживати в Дружківці. Часто їх бачила разом. Зазначила, що в останній час, до воєнних подій у м. Словянську - ОСОБА_5 проживав більше в Дружківці разом з ОСОБА_3. Пояснила, що позивачка не змогла поховати чоловіка, оскільки стала заручницей воєної ситуації в державі і фізично не змогла потрапити до Словянська.

Свідок ОСОБА_9 в судовому засіданні пояснила, що вона з ОСОБА_3 торгувала на ринку залізничного вокзалу. 6-8 років вона вже не торгує. Пояснила, що ОСОБА_5 постійно зустрічав її з ринку, потім вони скуплялися. Зазначила, що вони разом проживали у період з 2010 року по 2014 рік, і вона їх бачила у м. Словянську. Бувала часто в них на дачі весною 2011 року у 2012 році - вони там працювали. Пояснила, що в них були добрі відносини. У 2012 та 2013 році ОСОБА_3 просила повідомляти їй якщо вона щось дізнається про ОСОБА_5 За тиждень до його смерті вона з ним бачилась в магазині у Словянську, він питав її про позивачку та просив передати їй вітання. У квартирі ОСОБА_5 вона не бувала. Про смерть ОСОБА_5 вона дізналася у дворі і відразу подзвонила позивачці, а саме 26.06.2014 року та повідомила їй. Приїхати ОСОБА_3 не змогла оскільки були воєнні дії. Поховали його на Смольному кладовищі.

Свідок ОСОБА_10 в судовому засіданні пояснила, що ОСОБА_3 та ОСОБА_5 часто приходили разом до винограднику. В неї та ОСОБА_3 з ОСОБА_5 сусідні дачні ділянки. На дачу вони приходили разом і працювали разом. Відносини в них були дуже гарні. Останнього разу бачила їх разом в травні червні 2014 року перед початком активних бойових дій. Їй відомо що ОСОБА_5 хворів та лікувався в Семенівці.

Свідок ОСОБА_11 в судовому засіданні пояснила що ОСОБА_3 та ОСОБА_5 багато років жили разом, позивачка про нього піклувалася та турбувалася. Пояснила, що ОСОБА_3 лікувала ОСОБА_5 на Славкурорті від псоріазу. В Дружківці їх разом бачила дуже рідко. 15 березня 2014 року вона була у ОСОБА_3 на Дні народження і там також був ОСОБА_5 В будинку у ОСОБА_5 вона особисто ніколи не була.

Свідок ОСОБА_12 в судовому засіданні пояснила, що дуже давно знає позивачку, однак у 2002 році вона особисто переїхала до Краматорська. Знає що ОСОБА_3 торгувала на ринку біля залізничного вокзалу посудом. Пояснила, що часто бувала в гостях у позивачки в м. Дружківка, знає її лише з позитивної сторони. Зазначила, що ОСОБА_3 з ОСОБА_5 проживали разом і вона з своїм чоловіком часто бували в них в гостях та в них на дачі. З 2003 року ОСОБА_5 почав хворіти психічним захворюванням та лікуватися в психіатричній лікарні. Пояснила, що в нього бували поведінкові вибрики. На дачі, яка була обєднана між їх особистими земельними ділянками був побудований гарний будинок. В останні чотири роки вона часто бувала на дачі у ОСОБА_5 та ОСОБА_3. По батькові ОСОБА_5 вона не памятає. Зазначила, що сімями разом їздили за грибами. Бачила чоловічі речи в квартирі у ОСОБА_3 в Дружкові, зокрема коричневу дублянку, туфлі, брюки, два чоловічи костюми один світло сірий, а інший в риску. Обстановка в квартирі була добра, завжди було чисто та прибрано. Пояснила, що ОСОБА_5 завжди був настираний та чистим. Коли позивачка сильно хворіла, то ОСОБА_5 оплачував їй лікування. Останні три чотири роки ОСОБА_5 проживав в Дружківці та піклувався про позивачку, оскільки вона сильно хворіла. Однак бачила його в Дружківці не часто. Зазначила, що 15.03.2014 року на Дні народження у ОСОБА_3 вона також була разом із своїм чоловіком. Пояснила, що ОСОБА_5 приїхав також на День народження до позивачки, уїхавши в цей час з психіатричної лікарні. В квартирі у ОСОБА_5 в Словянську вона ніколи не була.

Свідок ОСОБА_13 в судовому засіданні пояснив що в серпні 2014 року допомагав відповідачу робити ремонт в квартирі його померлого батька. Пояснив, що квартира була в жахливому стані, води в квартирі не було, труби були забиті, шпалери відірвані, ліноліум порваний. Зазначив, що допомагав міняли, вікна, двері, сантехніку, каналізаційні труби, підлогу в квартирі.

Свідок ОСОБА_14 в судовому засіданні пояснила, що її квартира знаходиться в одному підїзді з квартирою ОСОБА_5. Раніше будинок був гуртожитком, а потім власники квартир приватизували своє майно. ОСОБА_3 вона близько не знала, бачила її в останнє років 5 назад. Пояснила, що років 5-6 назад ОСОБА_5 розказував, що в нього є дача. Пояснила, що останнім часом ОСОБА_5 жив одиноко, нікого в нього не було, часто ходив грати з чоловіками в доміно. В період з 2011 року по день смерті ОСОБА_5 вона його разом з ОСОБА_3 не бачила. В період з 2000 по 2011 рік вона періодично бачила ОСОБА_3 за місцем проживання ОСОБА_5. Скаржився на свій стан здоровя. Квартира у ОСОБА_5 була в жахливому стані. Похованням ОСОБА_5 займалася ОСОБА_15, якій вона віддала 3800 грн., які були знайдені в його паспорті.

Свідок ОСОБА_16 в судовому засіданні пояснила, що з 1992 року проживає в квартирі № 20 та була сусідкою ОСОБА_5 З 2008 по 2012 рік вона займалася боротьбою за їх будинок та квартири. У 2012 році квартири в усьому будинку були приватизовані. Пояснила, що ОСОБА_5 з 2008 року по 2012 рік проживав один. Зазначила, що ОСОБА_3 появлялась в будинку лише періодично, разом з ОСОБА_5 вона їх не бачила, оскільки вони не афішували свої відносини. Пояснила, що в останнє бачила ОСОБА_3 років 5-6 назад. Пояснила що взимку 2014 року бачила ОСОБА_5 у дворі. Знає, що він займався на винограднику. Поховали ОСОБА_5 цивільно, його омили та одягли. Похованням ОСОБА_5 займалася його колишня дружина.

Свідок ОСОБА_17 в судовому засіданні пояснила, що знає ОСОБА_5 з 1997 року, коли вселилася до квартири № 10. Зазначила, що коли ОСОБА_5 лягав до лікарні восени та на весні, то просив її приглядати за його квартирою. Пояснила, що вона ОСОБА_3 бачила дуже рідко, навіть не памятає коли в останнє. Періодично бачила ОСОБА_3 в останнє десь у 2011 році. В період приватизації квартир у будинку а саме у 2012 році вона її не бачила. Не виключає можливості, що ОСОБА_3 і могла заходити до квартири, якщо це відбувалось пізно ввечері. Часто бачила ОСОБА_5 в магазині, він завжди був один. Зазначає, що 2012 року ОСОБА_5 ходив на свою земельну ділянку. Кто займався організацією похорону ОСОБА_5 вона не знає, але чула що начебто його третя дружина ОСОБА_15, яка живе в сусідньому підїзді. Зазначила, що сина ОСОБА_5 до смерті ОСОБА_18 вона не бачила.

Свідок ОСОБА_15 в судовому засіданні пояснила, що з 1981 по 1985 року вона перебувала в шлюбних відносинах з ОСОБА_5 Пояснила, що 1986 році вони розлучилися. Зазначає, що у 2000 році вона помітила, що в будинку зявилася незнайома жінка і вона дізналася, що це ОСОБА_3. Останній раз бачила ОСОБА_3 у 2010 році. Пояснила, що похоронами займалася особисто вона. В квартирі ОСОБА_5, жіночих речей вона не бачила так само як і ніяких листів вона не знаходила. ОСОБА_5 Пояснила, що свідоцтво про смерть та гроші на поховання отримала особисто вона. Речі, які були в квартирі у ОСОБА_5 вона забрала з дозволу ОСОБА_4, оскільки він вирішив робити в квартирі ремонт.

Свідок ОСОБА_19 в судовому засіданні пояснив, що з 2008 року він почав займатися приватизацією квартир будинку в якому він проживав. В процесі збору документів та підписів з жильців будинку ОСОБА_5 завжди особисто підписував всі документи, інших осіб з ним не проживало. Пояснив, що позивачку ОСОБА_3 жодного разу за час проживання ОСОБА_5 він не бачив. В період з 2011 року по літо 2014 року бачив ОСОБА_5 постійно, за винятком лікування в психіатричній лікарні.

Свідок ОСОБА_20 в судовому засіданні пояснила, що позивачку ОСОБА_3 бачила років 7-8 тому назад. Пояснила, що рази три чотири вона приймала від неї телеграми для ОСОБА_5, але було це давно, років 7 назад. Зазначила, що в період з 2011 року по червень 2014 року ОСОБА_5 проживав у себе в квартирі один, окрім випадків, коли лягав до психіатричної лікарні. Похованням ОСОБА_5 займалася колишня його дружина ОСОБА_15.

Суд, вислухавши пояснення позивача, представника позивача, відповідача, представника відповідача, свідків та дослідивши наявні в матеріалах справи документи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

Спадщина після померлого ОСОБА_5 відкрилася після його смерті 26 червня 2014 року що підтверджується наявним у матеріалах справи свідоцтвом про смерть, тому для вирішення цього питання судом береться до уваги термін пять років тобто з 26 червня 2009 року по 26 червня 2014 року.

При вирішенні цього спору суд враховує що згідно ст. 3 СК України сімю складають особи , які спільно проживають , повязані спільним побутом, мають взаємні права та обовязки.

Аналізуючи надані позивачкою докази пояснення свідків ОСОБА_8, ОСОБА_21, ОСОБА_10, ОСОБА_11 та ОСОБА_12 суд приходить до переконання що вони не надали достатніх доказів про те що позивачка ОСОБА_3 та померлий ОСОБА_5 з 26 червня 2009 року проживали однією сімєю та мали спільний побут. Пояснення ціх свідків суд не приймає до уваги оскільки в їх поясненнях проглядається зацікавленість у розгляді справи на користь позивачки, їх пояснення не конкретні, поверхні не привязуються до будь якої дати і взагалі викладені ними факти суперечать зібраним по справі доказам.

Разом с тим пояснення свідків ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_22 , ОСОБА_19 та ОСОБА_20 суд приймає до уваги та вважає їх такими що відповідають фактичним обставинам справи оскільки вказані свідки постійно проживають у домі де мешкав померлий, були його сусідами які безпосередньо щоденно спілкувалися з померлим бачили його побут, коло друзів та після смерті ОСОБА_5 організовували його поховання.

Таким чином на думку суду позивачкою не надано достатніх доказів про те що вона мешкала з померлим ОСОБА_5 однією сімєю останні пять років.

Даний висновок суду також ґрунтується ще на тому що згідно довідок з місця проживання померлий ОСОБА_5 був прописаний та мешкав у місці Словянську АДРЕСА_2 а відповідачка в АДРЕСА_3, кожен із них самостійно сплачував рахунки за комунальні послуги. Згідно свідоцтва про право власності від 24 лютого 2012 року та рішення Словянської міської ради №147 - прохання ОСОБА_5 задоволено і йому передана у власність квартира АДРЕСА_4, що свідчить про те що на цей час він проживав самостійно не маючи сімї, не мав спільних з позивачкою обов'язків по утриманню вищевказаної квартири у м. Слов'янську та сплаті комунальних послуг за користування нею. Наявність вищевказаних фактів дозволяє суду зробити висновок що ОСОБА_3 та ОСОБА_5 не проживали однією сім'єю, така правова позиція відображена також і у листі Вищого Спецйіалізованого Суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року ""Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування".

Крім того згідно довідки Обласної психіатричної лікарні м. Словянська ОСОБА_4 дві на рік проходив стаціонарне лікування в цьому закладі останні пять років що спростовує пояснення позивачки про те начебто він проживав разом з нею у місті Дружківка. Також вона не змогла надати будь яких доказів про те що вона піклувалась в цей час за померлим придбала ліки та інше. На питання представника відповідача назвати лікаря який лікував померлого також не змогла відповісти. Все це свідчить про те що померлий ОСОБА_4 та позивачка ОСОБА_3 не вважали себе чоловіком та дружиною на вказаний період, не піклувались один про одного.

Наданий позивачкою акт обстеження квартири від 3 грудня 2014 року про те що у АДРЕСА_5 з грудня 2010 року по квітень 2014 року ОСОБА_4 та ОСОБА_3 проживали однією сімєю суд не приймає до уваги оскільки записані в ньому факти протирічать та суперечать зібраним судом доказам і записані зі слів позивачки.

До наданих позивачкою фотографій де вона відображена з померлим суд також ставиться критично оскільки яких лібо доказів про те що вони зроблені у зазначений час суду не надано, а оскільки відомо що раніше до 2009 року ОСОБА_3 та ОСОБА_4 перебували у зареєстрованому шлюбі то суд вважає ці фотографії не дають підстави зробити висновок про те що в період з 2009 по 2014 рік померлий ОСОБА_4 та позивачка ОСОБА_3 проживали однією сімєю та вели разом господарство, в звязку з чим не приймає їх до уваги.

В звязку з викладеним суд вважає що позивачкою ОСОБА_3 не надано достатніх доказів про те що в період з 26 червня 2009 року по 26 червня 2014 року вона проживала разом з померлим ОСОБА_4 однією сімєю, була повязана з ним спільним побутом та мали взаємні права чи обовязки.

Таким чином, з огляду на вищевикладене, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_3 є необгрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Згідно з п. 2 ч.3 ст. 79 ЦПК України до витрат, повязаних із розглядом справи належать витрати на правову допомогу.

Відповідно до ч.1 ст. 56 ЦПК України правову допомогу може надавати особа, яка є фахівцем у галузі права і за законом має право на надання правової допомоги.

Повноваження представника відповідача адвоката ОСОБА_2 підтвердженні свідоцтвом № 1887 про право на заняття адвокатською діяльністю та Витягом з договору про надання правової допомоги від 03.04.2015 року.

Згідно ч.1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Згідно акту прийому - сдачи послуг від 03.04.2015 року, відповідач сплатив своєму представнику за надання правової допомоги суму в розмірі 2000 грн. 00 коп.

Відповідно до ч.2 ст. 84 ЦПК України граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлюється законом.

Згідно із статтею 1 Закону України Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах від 20 грудня 2011 року розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, а в адміністративних справах субєктом владних повноважень, не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні.

Відповідно до Закону України Про державний бюджет України на 2015 рік розмірі мінімальної заробітної плати становить 1218 грн. 00 коп.

Проаналізувавши матеріали справи, суд вважає, що із урахуванням часу затраченого представником відповідача на участь у судових засіданнях, з позивачки ОСОБА_3 на користь відповідача належить стягнути витрати на правову допомогу у розмірі 2000 грн. 00 коп., що також підтверджується наданим відповідачем актом прийому - сдачи послуг від 03.04.2015 року.

Керуючись ст.ст.10, 58, 59, 60, 88, 209, 212, 213, 214, 215, 224, 256 п. 5 ЦПК України ст. 74 СК України суд,

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про встановлення факту проживання однією сімєю без шлюбу та визнання квартири спільною сумісною власністю відмовити в повному обсязі.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 витрати по оплаті правової допомоги в розмір 2000 грн. 00 коп.

Рішення може бути оскаржене позивачем в судову палату по цивільним справам апеляційного суду Донецької області, шляхом подачі апеляційної скарги до Слов'янського міськрайонного суду протягом десяти днів, з дня його проголошення.

Суддя Слов'янського

міськрайонного суду ОСОБА_23