Справа № 159/5837/13-ц Головуючий у 1 інстанції: Бондар В.М.
Провадження № 22-ц/773/896/15 Категорія: 59 Доповідач: Подолюк В. А.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 червня 2015 року місто ОСОБА_1

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Волинської області в складі:

головуючого - судді Подолюка В.А.,

суддів - Киці С.І., Данилюк В.А.,

при секретарі Вергуну Т.С.,

з участю: представника позивача - ОСОБА_2,

відповідача - ОСОБА_3,

представника ОСОБА_4 - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Ковельського підприємства теплових мереж Ковельтепло (далі ПТМ) до ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_3, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10 (далі Відповідачі), третя особа на стороні позивача, що не заявляє самостійних вимог - Ковельська міська рада, про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою,

та зустрічним позовом ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_3, ОСОБА_8, ОСОБА_10, ОСОБА_4 до відповідача - підприємства теплових мереж Ковельтепло, про зобовязання припинити дії та скасування реєстрації декларації про початок виконання будівельних робіт від 18 березня 2013 року за № ВЛ50, з апеляційною скаргою відповідача ОСОБА_3 на рішення Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 30 квітня 2015 року, -

В С Т А Н О В И Л А :

У вересні 2013 року підприємство теплових мереж «Ковельтепло» звернулося в суд з уточненими під час розгляду справи позовними вимогами до ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_3, ОСОБА_11, ОСОБА_9, ОСОБА_10, третя особа на стороні позивача, що не заявляє самостійних вимог Ковельська міська рада про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою посилаючись на те, що згідно рішення Ковельської міської ради № 23/25 від 24 травня 2012 року та Державного акта від 13 серпня 2012 року серії ЯЯ №031592 позивачу надано в постійне користування земельну ділянку площею 0.2385 га по вул. Заводській, 27 в м.Ковелі для будівництва котельні на твердому паливі, складських приміщень для зберігання палива та встановлення когенераційної установки. Відділом містобудування та архітектури виконавчого комітету Ковельської міської ради видано ПТМ містобудівні умови та обмеження на проектування гаражів для легкових та вантажних автомобілів. Проектування гаражів здійснено ліцензованою проектною організацією. Розроблена проектно-кошторисна документація на будівництво гаражів пройшла комплексну державну експертизу та отримала позитивний висновок. 18 березня 2013 року ПТМ отримана зареєстрована у встановленому порядку інспекцією ДАК у Волинській області декларація на початок будівництва гаражів по вул.Заводській, 27-А за ВЛ50 і ця інформація була опублікована в газеті Вісті Ковельщини від 14 лютого 2013 року у випуску № 14 (12143). Оскільки скарги та пропозиції на цю заяву не надходили позивач та КП Ковельбуд 30 серпня 2013 року уклали між собою договір підряду на виконання будівельно-монтажних робіт відповідно до проектно-кошторисної документації та умов договору: будівництво гаражів в районі котельні за вказаною адресою протягом вересня 2013 року, однак відповідачі по справі протиправно перешкодили 5 вересня 2013 року генеральному підрядчику проводити будівельні роботи на земельній ділянці, чинили фізичні перешкоди для проходу будівельників, заїзду на майданчик будівельної техніки, доставці будматеріалів та обладнання, наполягали на припиненні подальших робіт, про що було повідомлено в Ковельський МВ УМВС України у Волинській області. З врахуванням зазначених обставин позивач просив постановити судове рішення, яким визнати неправомірними дії відповідачів по вчиненню перешкод у користуванні земельною ділянкою Ковельським підприємством теплових мереж Ковельтепло при проведенні будівельних робіт, зобовязати їх не чинити позивачу перешкод у користуванні земельною ділянкою по вул. Заводська, 27-А в м. Ковелі при проведенні будівництва та стягнути понесені судові витрати у розмірі 114 гривень 70 копійок.

Під час розгляду справи відповідачі ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_12, ОСОБА_8, ОСОБА_10, а також ОСОБА_4 в листопаді звернулися із зустрічним позовом до підприємства теплових мереж Ковельтепло, про зобовязання припинити дії, скасувати реєстрацію декларації про початок виконання будівельних робіт від 18 березня 2013 року за №ВЛ50 та зобовязати підприємство теплових мереж Ковельтепло припинити будівельні роботи по будівництву гаражів за адресою м. Ковель, вул.Заводська, 27-А до моменту отримання результатів за наслідками громадських слухань, щодо врахування громадських інтересів. Мотивуючи свої вимоги тим, що після опублікування намірів ПТМ Ковельтепло щодо будівництва гаражів, останнім не було дотримано процедуру громадських слухань та не враховано думку жителів будинків № 11, 17, 25, 27, 29 по вул.Заводській в м. Ковелі, тому приступити до виконання будівельних робіт підприємство не мало права, а реєстрація декларації про початок виконання будівельних робіт повинна бути скасована.

Рішенням Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 30 квітня 2015 року постановлено визнати неправомірними дії відповідачів та зобов»язати їх не чинити позивачу перешкоди в користуванні земельною ділянкою по вул.Заводській,27-А в м.Ковелі при проведенні будівництва гаражів.

В задоволені зустрічного позову відмовлено.

Не погоджуючись із судовим рішенням відповідач ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу в якій покликаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права просив скасувати оскаржуване ним судове рішення, як незаконне та ухвалити нове, яким позивачу відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі, а зустрічний позов фізичних осіб задовольнити. Зазначає, що відповідачам не зрозуміло, які саме їх дії визнані неправомірними, судом помилково зазначено іншу адресу території, щодо якої відсутній судовий спір та не взяв до увагу обставину не доведення позивачем його права користування спірною земельною ділянкою в установленому законом порядку, а при відмові в задоволені зустрічного позову висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи, що призвело до неправильного вирішення спору в цій частині.

В судовому засіданні відповідач ОСОБА_3 просив задовольнити вимоги апеляційної скарги в повному обсязі з підстав, наведених в ній, скасувати судове рішення в частині задоволення позову ПТМ «Ковельтепло» та задовольнити зустрічний позов в повному обсязі.

Представник позивача по зустрічному позову ОСОБА_4-ОСОБА_1 при апеляційному розгляді справи первісний позов не визнав, заперечив проти його задоволення, зустрічний позов та апеляційну скаргу ОСОБА_3 підтримав повністю.

Представник позивача ОСОБА_2 у судовому засіданні позовні вимоги підприємства підтримала повністю, просить апеляційну скаргу відповідача відхилити, як безпідставну, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Заслухавши пояснення сторін, перевіривши законність та обгрунтованість судового рішення в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід відхилити, а рішення суду першої інстанції залишити без змін виходячи з наступних підстав.

Згідно ч. 1 ст. 15 ЦК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин.

Судом встановлено, що на підставі рішення Ковельської міської ради №23/25 від 24 травня 2012 року з внесеними у нього змінами рішенням органу місцевого самоврядування №44/22 від 28 листопада 2013 року та Державного акта серії ЯЯ №031592 від 13 серпня 2012 року позивачу надано в постійне користування земельна ділянка площею 0.2385 га. по вул.Заводській,27-А в м.Ковелі на якій відповідно до договору підряду від 30 серпня 2013 року, укладеного між замовником ПТМ Ковельтепло та підрядником - КП Ковельбуд останній зобов»язувався відповідно до проектної документації виконати будівельно-монтажні роботи по будівництву гаражів в районі котельні, а замовник прийняти роботу однак, відповідачі у справі та інші мешканці мікрорайону 5 вересня 2013 року у період з 9 год.30 хв. до 16 год. перешкоджали проведенню будівництва з вимогою припинити подальші роботи ( а.с.6-23,97-154,184-197).

Відповідно до ч. 2 ст. 152 ЗК України, власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.

Постановою Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 24 березня 2014 року та ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 18 грудня 2014 року в адміністративній справі за позовом ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_7, ОСОБА_10 до виконавчого комітету Ковельської міської ради, треті особи, які не заявляють самостійних вимог начальник відділу містобудування та архітектури виконавчого комітету Ковельської міської ради ОСОБА_13, підприємство теплових мереж Ковельтепло, про визнання незаконним видачу містобудівних умов та обмежень та визнання недійсним і скасування містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки було відмовлено в позові та встановлено, що земельна ділянка по вул. Заводській, 27-А в м. Ковелі належить до категорії земель промисловості, транспорту, звязку, енергетики, оборони та іншого призначення; будівництво гаражів, як допоміжних споруд, є необхідним для утримання службового транспорту з метою забезпечення безпеки в процесі виникнення аварійних ситуацій на котельні та не суперечить цільовому використанню земельної ділянки, а доводи позивачів про те, що при видачі містобудівних умов та обмежень не було враховано думку громадськості є безпідставними, оскільки такі твердження суперечать положенням Законів Про основи містобудування та Про регулювання містобудівної діяльності.

Крім того, відділом містобудування та архітектури виконавчого комітету Ковельської міської ради були правомірно видані містобудівні умови та обмеження забудови вказаної земельної ділянки для будівництва гаражів. У встановленому порядку на цій земельній ділянці було проведено будівництво котельні, когенераційної установки та складських приміщень, які введені в експлуатацію в кінці 2012 року. В подальшому, ПТМ Ковельтепло виготовило проектно-кошторисну документацію на будівництво гаражів для легкових та вантажних автомобілів, яка пройшла комплексну державну експертизу.

Судом встановлено, що оскаржувана Декларація про початок виконання будівельних робіт від 18 березня 2013 року за № ВЛ50 є додатком до Порядку виконання будівельних робіт та є похідним документом від вищенаведених.

Ч. 3 ст. 61 ЦПК України визначено, що обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Виходячи з встановлених обставин справи та наведених вимог законодавства, суд першої інстанції, як вважає колегія суддів, прийшов правильного висновку, що спірна земельна ділянка правомірно перебуває в користуванні позивача, спроба будівельної організації розпочати та провести будівельні роботи у відповідності з укладеним договором та на підставі чинних проектних документів є правомірними діями, і не можуть мати перешкод у їх реалізації. Тому будь-яке перешкоджання у будівництві гаражів є порушенням прав землекористувача і замовника будівництва гаражів.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 34 Закону України Про регулювання містобудівної діяльності замовник має право виконувати будівельні роботи після реєстрації органом державного архітектурно-будівельного контролю декларації про початок виконання будівельних робіт - щодо об'єктів будівництва, що належать до I-III категорій складності.

За змістом ст. 36 Закону України Про регулювання містобудівної діяльності право на виконання підготовчих робіт (якщо вони не були виконані раніше згідно з повідомленням або зареєстрованою декларацією про початок виконання підготовчих робіт) і будівельних робіт на об'єктах, що належать до I-III категорій складності, підключення об'єкта будівництва до інженерних мереж та споруд надається замовнику та генеральному підряднику чи підряднику (у разі якщо будівельні роботи виконуються без залучення субпідрядників) після реєстрації декларації про початок виконання будівельних робіт; замовник відповідно до закону несе відповідальність за повноту та достовірність даних, зазначених у поданій ним декларації про початок виконання будівельних робіт, та виконання будівельних робіт без зареєстрованої декларації.

Положеннями ст. 39-1 Закону України Про регулювання містобудівної діяльності визначено, що у разі якщо замовник самостійно виявив технічну помилку у надісланому повідомленні про початок виконання підготовчих чи будівельних робіт, зареєстрованій декларації про початок виконання підготовчих чи будівельних робіт або про готовність об'єкта до експлуатації, а також у разі виявлення інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю недостовірних даних, наведених у надісланому повідомленні чи зареєстрованій декларації, які не є підставою вважати об'єкт самочинним будівництвом відповідно до закону, до такого повідомлення або декларації вносяться зміни у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України; замовник зобов'язаний протягом трьох робочих днів надати достовірні дані щодо інформації, яка потребує змін, для внесення інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю відповідних відомостей до реєстру, а також до повідомлення або декларації. У разі виявлення інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю факту подання недостовірних даних, наведених у надісланому повідомленні чи зареєстрованій декларації, які є підставою вважати об'єкт самочинним будівництвом, зокрема якщо він збудований або будується на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи, чи належно затвердженого проекту або будівельного паспорта, реєстрація такого повідомлення або декларації підлягає скасуванню інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

На реалізацію вказаних законодавчих приписів Кабінет Міністрів України своєю постановою від 13 квітня 11 № 466 затвердив Порядок виконання будівельних робіт. Відповідно до п. 11 вказаного Порядку у разі коли декларація подана чи оформлена з порушенням установлених вимог, Інспекція повертає її замовнику з обґрунтуванням причин повернення у строк, передбачений для її реєстрації. За змістом п. 14 Порядку, у разі виявлення Інспекцією наведених у декларації недостовірних даних (встановлення факту, що на дату реєстрації декларації інформація, яка зазначалася в ній, не відповідала дійсності, та/або виявлення розбіжностей між даними, зазначеними у декларації), які не є підставою вважати об'єкт самочинним будівництвом відповідно до статті 39-1 Закону України Про регулювання містобудівної діяльності, Інспекція письмово повідомляє замовника протягом одного робочого дня з дня такого виявлення; у разі виявлення Інспекцією недостовірних даних (встановлення факту, що на дату реєстрації декларації інформація, яка зазначалася в ній, не відповідала дійсності, та/або виявлення розбіжностей між даними, зазначеними у декларації), наведених у зареєстрованій декларації, які є підставою вважати об'єкт самочинним будівництвом, зокрема, якщо він збудований або будується на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без документа, який дає право виконувати будівельні роботи, чи належно затвердженого проекту або будівельного паспорта, реєстрація такої декларації підлягає скасуванню Інспекцією. Інспекція скасовує реєстрацію декларації шляхом видачі відповідного наказу та виключає запис про її реєстрацію з єдиного реєстру протягом п'яти робочих днів з дня виявлення факту подання недостовірних даних, наведених у декларації, які є підставою вважати об'єкт самочинним будівництвом.

Зміст наведених законодавчих положень дає підстави для висновку, що законодавцем визначений вичерпний перелік підстав для скасування реєстрації декларації: 1) виявлення Інспекцією недостовірних даних (встановлення факту, що на дату реєстрації декларації інформація, яка зазначалася в ній, не відповідала дійсності, та/або виявлення розбіжностей між даними, зазначеними у декларації), наведених у зареєстрованій декларації, які є підставою вважати об'єкт самочинним будівництвом, зокрема, якщо він збудований або будується на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без документа, який дає право виконувати будівельні роботи, чи належно затвердженого проекту або будівельного паспорта; 2) наявність рішення суду про скасування реєстрації декларації, що набрало законної сили.

Всупереч вимогам ст.ст.10,60 ЦПК України позивачі за зустрічним позовом не надала суду докази та жодним чином не навели будь-яких передбачених законом підстав для визнання Декларації незаконною чи скасування її реєстрації.

Також, в ході розгляду справи позивачами за зустрічним позовом на обґрунтування своєї позиції не надано до суду належних та допустимих доказів вважати вказаний об'єкт незаконним будівництвом, зокрема, те, що він збудований або будується на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без документа, який дає право виконувати будівельні роботи, чи належно затвердженого проекту, чи з інших підстав.

Тому, суд першої інстанції правильно оцінив, що права та інтереси відповідачів за первісним позовом і позивачів за зустрічним позовом не порушені та обгрунтовано відмовив їм у задоволенні заявлених зустрічних вимог.

Доводи апеляційної скарги про те, що суд першої інстанції вказавши в резолютивній частині адресу вул. Заводська,27-А вийшов за межі позовних вимог не грунтується на встановлених обставинах справи та нормах цивільно-процесуального законодавства, оскільки з рішення органу місцевого самоврядування від 28 листопада 2013 року №44/22 «Про внесення змін до рішення від 24 травня 2012 року №23/25» та судових рішень по адміністративній справі між тими сторонами про визнання незаконною видачу містобудівних умов та обмежень, визнання недійсними і скасування містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки, які набрали законної сили, безспірно встановлено, що предметом спору є саме земельна ділянка за вказаною судом адресою. З цих самих підстав не приймаються судом апеляційної інстанції посилання в апеляційній скарзі на незаконність містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки (а.с.245 т.1, а.с.4-9 т.2).

Наявність родинних зв»язків майбутнього власника одного із гаражів з міським головою, не може впливати на правильність та законність судового рішення та підставою для його скасування, оскільки вказані мотиви є такими, що суперечать ст.24 Конституції України.

Покликання відповідача ОСОБА_3 в апеляційній скарзі та представника позивача по зустрічному позову ОСОБА_4- ОСОБА_1 при апеляційному розгляді справи на ту обставину, що будівництво гаражів є протиправним із-за відсутності рішення відповідного органу про зміну цільового призначення спірної земельної ділянки є недоведеним, оскільки судовим рішенням по адміністративній справі від 18 грудня 2014 року, яке набрало законної сили, встановлено, що відповідно до даних вихідної земельно-кадастрової інформації та пояснювальної записки, наявної в проекті землеустрою щодо відведення земельна ділянка належала до земель запасу, після відведення згідно Класифікації видів цільового призначення земель, затверджених Наказом Держкомітету з земельних ресурсів від 23 липня 2010 року №548 до земель промисловості, транспорту, зв»язку, енергетики, оборони та іншого призначення.

Не знайшли свого підтвердження посилання ОСОБА_1 на незаконність рішень органу місцевого самоврядування з приводу надання позивачу спірної земельної ділянки за вказаною адресою. Вказані мотиви також спростовуються Ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 23 лютого 2015 року.

Інші мотиви апеляційної скарги були предметом з»ясування суду першої інстанції і при ухвалені судового рішення по суті спору цим обставинам була дана правильна юридична оцінка.

Керуючись ст.ст. 307, 308, 313, 314, 315, 319 ЦПК України, колегія суддів , -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 30 квітня 2015 року в даній справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня його проголошення.

Головуючий:

Судді: