Провадження 2/331/1547/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 листопада 2015 року м. Запоріжжя

Жовтневий районний суд у складі: головуючого судді Мінасова В.В., за участю секретаря Федорович Ю.Г., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи, які не заявляють самостійних вимог ОСОБА_3, приватний нотаріус ОСОБА_4, приватний нотаріус ОСОБА_5 про стягнення грошового забезпечення за попереднім договором,-

В С Т А Н О В И В

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому зазначає, що 22.10.2010 року нею з ОСОБА_6, який діяв в інтересах ОСОБА_7, було укладено попередній договір купівлі продажу земельної ділянки, за яким вона передала 39688 грн., що еквівалентно 5000 доларів США. Договір купівлі-продажу не був укладений, курс долара збільшився, тому просить стягнути з нього 79376 грн.

В подальшому позивач уточнив позовні вимоги та просить стягнути цю суму зі спадкоємця ОСОБА_7 ОСОБА_8 (Зуліч) ОСОБА_9.

У судовому засіданні представник позивач на задоволенні позову наполягає на підставах, викладених в ньому.

Відповідач у судовому засіданні позов не визнала і пояснила, що вона спадщину після батька не приймала, майна у нього немає. Тому просить у позові відмовити.

Інші учасники в судове засідання не зявилися. Приватний нотаріус ОСОБА_4 подала заяву про розгляд справи за її відсутності. Інші учасники про причини неявки не повідомили.

Суд, вивчивши матеріали справи, вислухавши пояснення сторін, вважає що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав:

Судом встановлено, що 22.10.2010 року ОСОБА_1 з ОСОБА_6, який діяв в інтересах ОСОБА_7, було укладено попередній договір купівлі продажу земельної ділянки площею 0,0192 га та території Розумовської сільської ради, за яким позивач передала 39688 грн.

Згідно з державним актом на право приватної власності на землю земельна ділянка площею 0,0192 га та території Розумовської сільської ради належить ОСОБА_10.

Рішенням Хортицького районного суду м.Запоріжжя від 11.07.2011 року ОСОБА_7 усунуто від права на спадкування після померлого ОСОБА_10

ОСОБА_7 помер 16 грудня 2011 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть.

Ухвалою суду замінено відповідача на ОСОБА_2.

З відповіді 8 державної нотаріальної контори № 137/01-15 від 23.01.2013 вбачається, що згідно спадковому реєстру спадкова справа після померлого ОСОБА_7 відкрита приватним нотаріусом ЗМНО ОСОБА_11

З матеріалів спадкової справи № 49/2012 вбачається, що заяву про прийняття спадщини подала ОСОБА_7

З відповіді приватного нотаріуса ЗМНО ОСОБА_11 № 528/01-16 від 18.10.2015 року вбачається, що 08.06.2012 року нею була відкрита спадкова справа. Нотаріусу документи про склад спадкового майна спадкоємцями не подавалися. Свідоцтво про право на спадщину не видавалося.

Згідно з ч.1 ст. 1282 ЦК України спадкоємці зобов'язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов'язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині.

Відповідно до ст.. 10,11 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Статями 58-59 ЦПК України встановлено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Статтею 60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Частиною 4 сит. 10 ЦПК України передбачено, що суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджує про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом.

Представник позивача в судовому засіданні неодноразово заявляв клопотання про витребування спадкової справи у приватного нотаріуса ЗМНО ОСОБА_11

Ці клопотання були відхилені.

Матеріали вказаної спадкової справи, заведеної в 2013 році та відповідь приватного нотаріуса ЗМНО ОСОБА_11 № 528/01-16 від 18.10.2015 року вказують на те, що в матеріалах справі відсутні відомості про наявність майна у померлого ОСОБА_7

Судом представнику було розяснено про можливість зясування відомостей про наявність рухомого або нерухомого майна ОСОБА_7 в інших відповідних органах.

Але представник такого клопотання не подавав.

Суд з власної ініціативи не має права збирати докази.

Тому суд, оцінивши докази в їхній сукупності, вважає, що позивачем не доведено наявність, обсяг та вартість спадкового майна після померлого ОСОБА_7, через що у задоволенні позову слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 208, 212-215 ЦПК України, ст..1282 ЦК України, суд

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи, які не заявляють самостійних вимог ОСОБА_3, приватний нотаріус ОСОБА_4, приватний нотаріус ОСОБА_5 про стягнення грошового забезпечення за попереднім договором відмовити.

Рішення може бути оскаржене в Апеляційний суд Запорізької області на протязі десяти днів з дня його проголошення.

Суддя В.В. Мінасов