У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 травня 2015 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Кузнєцова В.О.,
суддів:Ізмайлової Т.Л., Мостової Г.І.,Мартинюка В.І., Наумчука М.І.,
розглянувши справу за позовом ОСОБА_6 до Публічного акціонерного товариства «Укркомунбанк», про стягнення грошових коштів за договором банківського вкладу, за касаційною скаргою ОСОБА_7, який діє в інтересах ОСОБА_6, на рішення Лисичанського міського суду Луганської області від 09 вересня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Харківської області від 03 грудня 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У березні 2014 року ОСОБА_6 звернувся до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства «Укркомунбанк» (далі - ПАТ «Укркомунбанк») про стягнення грошових коштів за договором банківського вкладу.

Вимоги за позовом обґрунтовував тим, що 26 листопада 2012 року він уклав з ПАТ «Укркомунбанк» договір строкового банківського вкладу фізичних осіб № 41/2745 у національній валюті, згідно з яким вніс 80 000,00 грн під 20,13 % річних. 20 березня 2014 року він звернувся до відповідача із заявою про повернення вкладених коштів, проте у поверненні коштів йому було відмовлено, посилаючись на те, що грошові кошти були незаконно зняті посадовими особами банку.

Рішенням Лисичанського міського суду Луганської області від 09 вересня 2014 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Харківської області від 03 грудня 2014 року, у задоволенні позову відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_7, який діє в інтересах ОСОБА_6, просить скасувати ухвалені судові рішення, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, справу передати на новий розгляд до суду першої інстанції.

Заслухавши доповідь судді Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, дослідивши матеріали справи та перевіривши наведені у скарзі доводи, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає відхиленню з таких підстав.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції, з висновками якого погодився апеляційний суд, виходив із недоведеності позовних вимог.

Зазначені висновки судів відповідають вимогам матеріального і процесуального закону та зроблені при повному з'ясуванні всіх обставин справи.

Відповідно до частини першої статті 1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором.

Положення статті 1059 ЦК України врегульовує питання про форми банківського вкладу та наслідки недодержання письмової форми договору.

За змістом статті 1059 ЦК України договір банківського вкладу укладається у письмовій формі.

Письмова форма договору банківського вкладу вважається додержаною, якщо внесення грошової суми підтверджено договором банківського вкладу з видачею ощадної книжки або сертифіката чи іншого документа, що відповідає вимогам, встановленим законом, іншими нормативно-правовими актами у сфері банківської діяльності (банківськими правилами) та звичаями ділового обороту.

У разі недодержання письмової форми договору банківського вкладу цей договір є нікчемним.

Відповідно до положень Інструкції про порядок відкриття, використання і закриття рахунків у національній та іноземних валютах, затвердженої постановою Правління Національного банку України від 12 листопада 2003 року № 492 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 17 грудня 2003 року за № 1172/8493 (далі - Інструкція), банки відкривають своїм клієнтам за договором банківського вкладу вкладні (депозитні) рахунки (пункт 1.8 Інструкції); договір банківського рахунку укладається в письмовій формі; один примірник договору зберігається в банку, а другий - банк зобов'язаний надати клієнту під підпис (пункт 1.9 Інструкції); письмова форма договору банківського вкладу вважається дотриманою, якщо внесення грошової суми на вкладний (депозитний) рахунок вкладника підтверджено договором банківського вкладу з видачею ощадної книжки або іншого документа, що відповідає вимогам, установленим законом, іншими нормативно-правовими актами у сфері банківської діяльності (банківськими правилами) і звичаями ділового обороту; у договорі банківського вкладу, зокрема, зазначаються: вид банківського вкладу, сума, що вноситься або перераховується на вкладний (депозитний) рахунок, строк зберігання коштів (за строковим вкладом), розмір і порядок сплати процентів або доходу в іншій формі, умови перегляду їх розміру, відповідальність сторін, умови дострокового розірвання договору тощо (пункт 1.10 Інструкції).

Пункт 10.1. Інструкції передбачає порядок відкриття вкладних (депозитних) рахунків фізичним особам. Зокрема, після пред'явлення фізичною особою необхідних документів уповноважений працівник банку ідентифікує цю фізичну особу, після чого між банком і фізичною особою укладається в письмовій формі договір банківського вкладу; після укладення договору банківського вкладу фізична особа вносить або перераховує з іншого власного рахунку кошти на вкладний (депозитний) рахунок, після чого на підтвердження укладення договору банківського вкладу і внесення грошових коштів на вказаний рахунок банк видає фізичній особі ощадну книжку або інший документ, що її замінює і який видається згідно з внутрішніми положеннями банку.

Результат аналізу зазначених норм матеріального права дозволяє дійти висновку про те, що письмова форма договору банківського вкладу вважається додержаною, якщо внесення грошових сум підтверджується договором банківського вкладу з видачею ощадної книжки або іншого документа, що її замінює.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судами першої та апеляційної інстанцій, 26 листопада 2012 року між ОСОБА_6 та ПАТ «Укркомунбанк» був укладений договір про строковий банківський вклад фізичної особи-резидента в національній валюті № 41/2745, згідно з умовами якого банк приймає грошові кошти від вкладника в сумі 80 000,00 грн терміном до 02 грудня 2013 року з нарахуванням 20,13 % річних.

Пунктом 2.2.1 вказаного договору передбачено, що вкладник зобов'язується не пізніше наступного банківського дня з моменту підписання цього договору перерахувати суму вкладу на вкладний рахунок або внести грошові кошти через касу банку, в іншому випадку договір вважається неукладеним. Підтвердженням внесення суми вкладу є квитанція до заяви на переказ готівки або виписка з іншого рахунку вкладника (у випадку безготівкового перерахування коштів).

Матеріали справи не містять доказів підтвердження внесення суми вкладу.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції обґрунтовано виходив із того, що позивачем на порушення вимог ч. 1 ст. 1058 ЦК України та пунктів 1.9, 1.10, 10.1 Інструкції, не було надано належних доказів укладення договору банківського вкладу (депозиту) у письмовій формі та внесення коштів на рахунок банку.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає необґрунтованими доводи заявника щодо розгляду вказаної справи без отримання доказів, які були витребувані судом з ПАТ «Укркомунбанк», оскільки суд апеляційної інстанції сприяв всебічному і повному з'ясуванню обставин справи, у зв'язку із чим задовольнив клопотання ОСОБА_6 про витребування з ПАТ «Укркомунбанк» відомостей про рух та залишок коштів за всіма рахунками (поточними та вкладними), відкритими на ім'я ОСОБА_6 за період з 16 травня 2014 року по 22 жовтня 2014 року, та копій первинних документів, що підтверджують видачу ОСОБА_6 коштів за відкритими на його ім'я вкладними рахунками за вказаний період, з метою підтвердження внесення ОСОБА_6 коштів до установи банку, однак у зв'язку з тим, що ПАТ «Укркомунбанк» знаходиться в м. Луганську, яке відноситься до населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція та на території якого органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, тому в м. Луганську не забезпечується надання послуг поштового зв'язку, що з поважних причин унеможливило виконання вказаної ухвали суду про витребування доказів.

Інші доводи касаційної скарги не знайшли свого підтвердження та спростовуються матеріалами справи.

За таких обставин підстави, передбачені ст. ст. 338, 339 ЦПК України, для скасування оскаржуваних рішень відсутні.

Керуючись ст. ст. 336, 337, 345 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ,

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_7, який діє в інтересах ОСОБА_6, відхилити.

Рішення Лисичанського міського суду Луганської області від 09 вересня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Харківської області від 03 грудня 2014 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий В.О. Кузнєцов
Судді: Т.Л. Ізмайлова В.І. Мартинюк Г.І. Мостова М.І. Наумчук