Справа № 127/4696/15-ц
Провадження № 2/127/2658/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 червня 2015 року Вінницький міський суд Вінницької області

в складі: головуючого-судді Луценко Л.В.,

при секретарі Завадюк О.І.,

за участю: представника позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Вінниці цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, за участю третьої особи без самостійних вимог щодо предмету спору ОСОБА_4 про встановлення факту родинних відносин, постійного проживання із спадкодавцем та визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до відповідача ОСОБА_3 за участю третьої особи без самостійних вимог щодо предмету спору ОСОБА_4 про встановлення факту родинних відносин, постійного проживання із спадкодавцем та визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом, мотивуючи свої вимоги тим, що 08.07.2013 року померла мати позивача ОСОБА_5.

Після її смерті відкрилась спадщина на спадкове майно, що складається з: 22/25 частки житлового будинку, що знаходиться за адресою: м. Вінниця, вул. Пролетарська, 34; земельної ділянки, площею 0, 626 га, цільове призначення якої для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд, кадастровий номер :01:021:0073; грошового вкладу з нарахованими відсотками та компенсаціями, що зберігаються в ТВБВ №10001/0177 філії Вінницьке обласне управління АТ «Ощадбанк» на рахунку №91551.30482.01.

Позивач ОСОБА_2 та відповідач ОСОБА_3 являються спадкоємцями першої черги за законом як діти померлого.

Відповідач ОСОБА_3 спадщину після смерті матері не прийняла та на неї не претендує. Натомість, позивач є такою, що спадщину прийняла, оскільки постійно проживала з померлою матірю, хоча і без реєстрації місця проживання, опікувалась останньою, заяву про відмову від спадщини до органів нотаріату не подавала.

Проте, постановою приватного нотаріуса Вінницького міського нотаріального округу ОСОБА_6 №205/02-31 від 19.11.2014 року позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у звязку з пропуском встановленого законом строку для прийняття спадщини і ненадання позивачем доказів фактичного прийняття спадщини.

Окрім того, як зясувалось, в свідоцтві про смерть спадкодавця та правовстановлюючому документі на обєкт спадкового майна земельну ділянку у м. Вінниці по вул. Пролетарській, 34, державному акті на право власності на землю серії ЯК №060118 прізвище спадкодавця записано як «Логвіненко», тоді як прізвище позивача «Логвиненко».

А тому, з метою захисту прав на спадкове майно після смерті матері, позивач звернулася до суду з даним позовом, в якому просила встановити факт родинних відносин, а саме те, що ОСОБА_5, яка померла 08.07.2013 року, є матірю ОСОБА_2; встановити факт постійного проживання з травня 2004 року ОСОБА_2 разом із ОСОБА_5; визнати за ОСОБА_2 право власності на: 22/25 частки житлового будинку, що знаходиться за адресою: м. Вінниця, вул. Пролетарська, 34, та складається в цілому з: житлового будинку літ. «А», які складаються із приміщень загальною площею 46,5 кв.м. (житлова площа 37,1 кв.м., допоміжні приміщення 9,4 кв.м., в тому числі кухня 4,6 кв.м.), 1963 року забудови і прилеглих до цього будинку прибудов, господарських будівель та споруд сіни літ. «а», тамбур літ. «а-1», сарай літ. «Б», літ. «б», літ. «б-1», літ. «В», гараж літ. «Г», погріб літ. «Д», вбиральня літ. «Ж», огорожа за №1; земельну ділянку в м. Вінниці по вул. Пролетарській, 34, площею 0,0626 га, цільове призначення для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд; кадастровий номер :01:021:0073; грошовий вклад в філії відділення Ощадбанку 8672/02 м. Вінниці на імя ОСОБА_5; в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_5, яка померла 08.07.2013 року в м. Вінниці.

В судовому засіданні представник позивача за довіреністю ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила суд останні задовольнити з підстав зазначених у позові.

Відповідач ОСОБА_3, третя особа без самостійних вимог щодо предмету спору ОСОБА_3 до судового засідання не зявились, однак від останніх в матеріалах справи містяться заяви, відповідно до змісту яких позовні вимоги визнають в повному обсязі та не заперечують проти задоволення останніх.

Відповідно до ч.2 ст.158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявляти клопотання про розгляд справи у її відсутність.

Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази по справі в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Так, в судовому засіданні достовірно встановлено, що 08.07.2013 року померла мати позивача ОСОБА_5, згідно свідоцтва про смерть серії І-АМ №265531, виданого В ДРАЦС РС Вінницького МУЮ у Вінницькій області 11.07.2013 року (а.с.10).

Статтею 1220 ЦК України встановлено, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу).

А тому, після смерті ОСОБА_5 відкрилась спадщина на спадкове майно, яке складається з:

- 22/25 частки житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: м. Вінниця, вул. Пролетарська, 34, та належав померлій на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого Першою вінницькою державною нотаріальною конторою 29.11.1989 року та зареєстрованого в реєстрі за №3-5967, та право власності на яку зареєстровано в КП «ВМБТІ» за №12288 29.12.1989 року (а.с.14);

- земельної ділянки в м. Вінниці по вул. Пролетарській, 34, площею 0,0626 га, цільове призначення якої для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер :01:021:0073, яка належала померлій на підставі державного акту на право власності на землю серії ЯК №060118, виданого Управлінням Держкомзему у м. Вінниці та зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №10 08.10.2010 року (а.с.20);

- грошового вкладу з нарахованими відсотками та компенсаціями, що зберігаються в ТВБВ №10001/0177 філії Вінницьке обласне управління АТ «Ощадбанк» на рахунку №91551.30482.01, відкритого на імя ОСОБА_5 (а.с.66).

Відповідно до ч.1 ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти.

Згідно ч.3 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу він не заявив про відмову від неї.

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (ч.1 ст.1269 ЦК України).

Окрім того, відповідно до змісту частини 1 статті 1273 ЦК України спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитись від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу за місцем відкриття спадщини.

Згідно ч.1 ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки (ст.1261 ЦК України).

Таким чином, позивач ОСОБА_2 та відповідач ОСОБА_3 являються спадкоємцями першої черги за законом як діти померлої.

Відповідач ОСОБА_3 спадщину після смерті матері не прийняла та на неї не претендує, про що свідчить заява останньої від 09.12.2004 року (а.с.13).

Натомість, позивач є такою, що спадщину прийняла, оскільки постійно проживала з померлою матірю, хоча і без реєстрації місця проживання, опікувалась останньою, надавала їй необхідну допомогу, обробляли земельну ділянку біля будинку, тощо.

Так, відповідно до ч.1 ст.29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, відповідно до копії паспорта ОСОБА_2 серії АВ №483485, виданого Ленінським РВ УМВС України у Вінницькій області 15.08.2002 року (а.с.7). Однак, згідно довідки квартального комітету «Хутір Шевченка» №512/396 від 17.08.2014 року, ОСОБА_2 проживала і вела спільне господарство разом із матірю ОСОБА_5 за адресою: м. Вінниця, вул. Пролетарська, 34, з травня 2004 року по день смерті останньої (а.с.21).

Відповідно до ч.2 ст.256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право.

Таким чином, встановлення факту постійного проживання позивача із спадкодавцем на час відкриття спадщини обумовлено необхідністю оформлення спадщини, не пов'язується з наступним вирішенням спору про право, а тому суд вважає, що даний факт підлягає встановленню.

Окрім того, як встановлено в судовому засіданні та вбачається з матеріалів справи, існують розбіжності в написанні прізвища позивача та померлої матері. Так, прізвище позивача значиться як «Логвиненко», тоді як прізвище матері в свідоцтві про смерть, державному акті на право власності на земельну ділянку значиться «Логвіненко».

Згідно п.1 ч.1 ст.256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами.

Так, дійсно, факт родинних відносин позивача з померлою матірю достеменно підтверджується наступними доказами: свідоцтвом про одруження серії ЯР №315870 (актовий запис №312 від 17.04.1950 року) батьків позивача ОСОБА_7 та ОСОБА_8, яким в шлюбі присвоєно прізвище «Логвиненко» (а.с.13); та свідоцтвом про народження серії 1-АМ №293007 позивача, виданим відділом реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Вінницького міського управління юстиції у Вінницькій області 14.08.2014 року, де в графі мати зазначено «Логвиненко Лідія Тимофіївна», а прізвище позивача значиться як «Логвиненко» (а.с.12).

Проте, отримуючи за життя паспорт громадянина України прізвище померлої матері було записано як «Логвіненко», тобто так як воно звучить в російській транскрипції. А відтак, в усіх документах, які видавались на імя спадкодавця її прізвище було зазначено як «Логвіненко».

Суд звертає увагу, що встановлення факту родинних відносин має для позивача юридичне значення, оскільки дає їй право на отримання спадщини після смерті матері як спадкоємцю першої черги.

А відтак, відсутність вищезазначених встановлених фактів зумовили те, що постановою приватного нотаріуса Вінницького міського нотаріального округу ОСОБА_6 №205/02-31 від 19.11.2014 року позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину (а.с.22).

Тому, суд, оцінивши допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів приходить до висновку, що позовні вимоги позивача знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, а тому підлягають до задоволення.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 328, 346, 370, 372, 1216, 1217, 1220, 1268 1270 ЦК України, ст.ст.10, 11, 60, 158, 212-215, 218 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Встановити факт, що ОСОБА_5, яка померла 08.07.2013 року в м. Вінниці, була матірю ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, разом із матірю ОСОБА_5, яка померла 08.07.2013 року в м. Вінниці, з травня 2004 року до часу відкриття спадщини після смерті останньої.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на:

- 22/25 частки житлового будинку, що знаходиться за адресою: м. Вінниця, вул. Пролетарська, 34, та складається в цілому з: житлового будинку літ. «А», який складається із приміщень загальною площею 46,5 кв.м. (житлова площа 37,1 кв.м., допоміжні приміщення 9,4 кв.м., в тому числі кухня 4,6 кв.м.), 1963 року забудови і прилеглих до цього будинку прибудов, господарських будівель та споруд сіни літ. «а», тамбур літ. «а-1», сарай літ. «Б», літ. «б», літ. «б-1», літ. «В», гараж літ. «Г», погріб літ. «Д», вбиральня літ. «Ж», огорожа №1;

- земельну ділянку, що розташована за адресою: м. Вінниця, вул. Пролетарська, 34, площею 0,0626 га, цільове призначення для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд, кадастровий номер :01:021:0073;

- грошовий вклад з нарахованими відсотками та компенсаціями, що зберігаються в ТВБВ №10001/0177 філії Вінницьке обласне управління АТ «Ощадбанк» на рахунку №91551.30482.01, відкритого на імя ОСОБА_5;

в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_5, яка померла 08.07.2013 року в м. Вінниці.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: