Провадження № 2/361/485/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 листопада 2015 року Броварський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючої судді Маценко Н.П.

при секретарі Телепі Т.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Бровари цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання недійсним договору купівлі-продажу земельної ділянки та державного акту на право власності на земельну ділянку

в с т а н о в и в:

У грудні 2014 року ОСОБА_1 звернувся до суду із даним позовом, в якому просить визнати недійсним договір купівлі-продажу земельної ділянки по АДРЕСА_1 у с. Русанів Броварського району Київської області, площею 0,2500 га кадастровий номер НОМЕР_1 для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, посвідчений 16.10.2007 року приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Попович Л.С., зареєстрованого у реєстрі вчинених нотаріальних дій № 3022 з моменту його вчинення; визнати недійсним державний акт на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_2, виданий на ім'я ОСОБА_2

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що на підставі рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 15.11.2013 року за ним у порядку спадкування за заповітом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 року ОСОБА_4 визнано право власності на житловий будинок загальною площею 31,7 кв.м, житловою - 16,6 кв.м з господарськими будівлями та спорудами, що знаходяться за адресою АДРЕСА_1.

З метою приватизації земельної ділянки, на якій розташовані належні йому будівлі, він звернувся до Русанівської сільської ради Броварського району Київської області та дізнався, що земельна ділянка належить іншій особі.

З листа Управління Держземагентства у Броварському районі йому стало відомо, що 22.08.2007 року на ім'я ОСОБА_4 виготовлено та зареєстровано державний акт на право приватної власності на спірну земельну ділянку, яку у подальшому на підставі договору купівлі-продажу від 16.10.2007 року відчужено на користь ОСОБА_2

Оскаржуваний договір купівлі-продажу земельної ділянки вважає недійсним, оскільки від імені продавця ОСОБА_4 на підставі довіреності від 27.09.2007 року, посвідченої секретарем виконавчого комітету Русанівської сільської ради Броварського району Київської області діяв її представник ОСОБА_5, при цьому ОСОБА_4 не проживала та не була зареєстрована у с. Русанів.

Згідно із п. 1.1 спірного договору відчужувалася незабудована земельна ділянка, у той же час, коли фактично на ній розташований житловий будинок, погріб та огорожа. Покупцем за договором є ОСОБА_6, однак державний акт був виготовлений на ім'я ОСОБА_2 З підстав визнанням недійсним договору купівлі-продажу змушений звернутися до суду.

У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_7 позовні вимоги підтримав у повному обсязі, дав пояснення аналогічні фабулі позовної заяви, просить позов задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 позовні вимоги не визнала, пояснила, що у 2007 році вона на підставі договору купівлі-продажу придбала земельну ділянку у ОСОБА_4 Остання на той час проживала у будинку для непрацездатних одиноких пенсіонерів у с. Гоголів. Грошові кошти були передані ОСОБА_4 у присутності її представника та медичного персоналу. Придбана нею земельна ділянка була захаращена, ніяких конкретних будівель на ній не було. Просить у позові відмовити.

Представник відповідача ОСОБА_8 позовні вимоги не визнав, пояснив, що при житті ОСОБА_4 розпорядилася належною їй на праві власності земельною ділянкою, продавши відповідачці. Підстави для визнання договору купівлі-продажу земельної ділянки недійсним відсутні.

Додав, що на розгляді у Броварському міськрайонному суді Київської області перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про виділ частки земельної ділянки необхідної для обслуговування будинку, власником якого є позивач. Споруду розташовану на земельній ділянці відповідачки не можливо назвати будинком, так як у ньому відсутні стіни, не має дверей та вікон, відсутнє газо- та електропостачання, частково відсутній дах. Просить у позові відмовити.

Вислухавши пояснення представника позивача, заперечення відповідачки та її представника, покази свідків, дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини.

За правилами ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства. Особа, яка вчиняє правочин повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника процесу має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має вчинятися у формі, встановленій законом; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним; правочин, що вчинюється батьками не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей.

Частинами 1 та 3 статті 215 ЦК України передбачено, що підставою для недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною вимог, які встановлені частинами 1-3, 5,6 ст. 203 ЦК України. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним.

Із матеріалів справи вбачається, що рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 15.11.2013 року за ОСОБА_1 у порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_4, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 року визнано право власності на житловий будинок загальною площею 31,7 кв.м, житловою - 16,6 кв.м з господарськими будівлями та спорудами: погребом та огорожею, що знаходяться за адресою АДРЕСА_1.

Право власності на вказане нерухоме майно зареєстровано за позивачем у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, про що свідчить витяг із Державного реєстру речових прав від 26.05.2014 року.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_4 на підставі державного акту серії НОМЕР_3, виданого 22.08.2007 року належала земельна ділянка площею 0,2500 га для будівництва та обслуговування житлового будинку,господарських будівель і споруд за адресою Київська область, Броварський район, АДРЕСА_1.

27.09.2007 року ОСОБА_4 уповноважила ОСОБА_5 продати за ціну та на умовах належну їй земельну ділянку, про що свідчить довіреність посвідчена секретарем виконкому Русанівської сільської ради Броварського району Київської області, зареєстрована у реєстрі за № 419.

Відповідно до договору купівлі-продажу від 16.10.2007 року, посвідченого приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Попович Л.С., зареєстрованого у реєстрі № 3022 ОСОБА_4 від імені якої на підставі довіреності діяв ОСОБА_5, передала у власність, а покупець прийняла у власність незабудовану земельну ділянку площею 0,2500 га для будівництва та та обслуговування житлового будинку,господарських будівель і споруд за адресою Київська область, Броварський район, АДРЕСА_1.

На підставі вказаного договору купівлі-продажу земельної ділянки від 16.10.2007 року ОСОБА_2 отримала державний акт на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_2.

Заявляючи вимогу про визнання недійсним договору купівлі-продажу позивач посилається на те, що секретар виконавчого комітету Русанівської сільської ради Броварського району Київської області незаконно посвідчила довіреність 27.09.2007 року від імені ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5, так як померла постійно проживала у с. Гоголів. Разом з тим, суд не може вважати дану обставину підставою для недійсності правочину.

Згідно із довідкою № 1116 від 07.06.2013 року, виданою виконавчим комітетом Гоголівської сільської ради Броварського району Київської області ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 на день своєї смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 року постійно проживала та була зареєстрована у АДРЕСА_1 у територіальному центрі обслуговування пенсіонерів та одиноких непрацездатних громадян Броварського району.

Свідок ОСОБА_9 пояснила, що позивач по даній справі є рідним братом її чоловіка. Останні роки ОСОБА_4 проживала у будинку для літніх одиноких людей у с. Гоголів, вони відвідували її, останнього разу були за чотири дні до смерті. При житті померла склала заповіт на позивача, який успадкував будинок у с. Русанів.

Свідок ОСОБА_10 пояснила, що ОСОБА_4 проживала у будинку для літніх одиноких людей, потрапила до нього так як була лежачою, а родичі не хотіли її забирати та здійснювати догляд. Остання будучи власником земельної ділянки, виявила бажання продати її. Продажем земельної ділянки займалася її довірена особа ОСОБА_5 На час посвідчення довіреності у Русанівській сільській раді вона була присутня як свідок, здійснювала супровід ОСОБА_4 Розрахунок за договором купівлі-продажу здійснювався у кімнаті останньої.

Свідок ОСОБА_5 пояснив, що у 2007 році працював у матері відповідачки водієм у с. Гоголів. Зі слів знайомих дізнався про ОСОБА_4, яка бажала продати належну їй земельну ділянку. Після остання видала на його ім'я довіреність на розпорядження земельною ділянкою. Продаж вказаного нерухомого майна було здійснено за 132000 грн., кошти за договором передані продавцю особисто у будинку для літніх осіб.

Додав, що на спірній земельній ділянці знаходилася огорожа, як таких будівель не було, стояла споруда без вікон та дверей, до якої не підключено електропостачання.

19.09.2009 року ОСОБА_6 уклала шлюб із ОСОБА_11 у зв'язку з чим змінила прізвище на ОСОБА_6. Посилання позивача щодо неправомірності видачі з цих підстав державного акту є необґрунтованими, так як на момент його виготовлення та реєстрації прізвище власника земельної ділянки було змінено у зв'язку із одруженням.

З матеріалів справи вбачається, що на розгляді у Броварському міськрайонному суді Київської області перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання договору купівлі-продажу недійсним у частині та визнання права власності на частину земельної ділянки внаслідок набуття права власності на житловий будинок, господарську будівлю та споруди.

Згідно до п.3 ст. 10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень, а суд згідно до ст. 11 ЦПК України, розглядає цивільну справу в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів.

Відповідно до вимог ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених ст. 61 ЦПК України.

З огляду на викладене, а також з урахуванням вимог ст.ст. 203, 215 ЦК України, суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для визнання недійсним договору купівлі-продажу земельної ділянки від 16.10.2007 року, вчиненого ОСОБА_5 від імені ОСОБА_4 на користь ОСОБА_6, а також скасування державного акту на право власності на земельну ділянку. Заявлені позивачем підстави недійсності оскаржуваного правочину є надуманими та необґрунтованими.

Крім того, на думку суду, спірним договором право позивача, як власника житлового будинку жодним чином не порушено, останній має право на частину земельної ділянки необхідної для обслуговування належного йому нерухомого майна, право власності на яке він набув у 2013 році.

З наведених підстав, позовні вимоги є необґрунтованими, а тому не підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 10, 60, 88, 212-215 ЦПК України, суд -

в и р і ш и в:

у задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання недійсним договору купівлі-продажу земельної ділянки та державного акту на право власності на земельну ділянку - відмовити.

Рішення може бути оскаржено протягом десяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги через Броварський міськрайонний суд Київської області.

Суддя Н. П. Маценко