Провадження № 2/161/3222/15
ЛУЦЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 листопада 2015 року Луцький міськрайонний суд Волинської області

в складі:

головуючого - судді Рудської С.М.

при секретарі - Марчак Е.Є.

за участю:

представника позивача - Петрука І.В.

представника відповідача - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Луцьку цивільну справу за позовною заявою Державного комунального підприємства «Луцьктепло» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з даною позовною заявою на обґрунтування вказавши, що відповідач є зареєстрованим за адресою: АДРЕСА_1 та є споживачем послуг по теплопостачанню, що надаються позивачем. Вказана квартира належить відповідачу на підставі договору купівлі-продажу від 17.12.2012 року, укладеному між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 Право власності на квартиру зареєстроване за відповідачем 12.04.2013 року. Відповідно до п. 4.4 вищевказаного договору купівлі-продажу відповідач в день укладення договору був обізнаний про наявність заборгованості за комунальні послуги по квартирі, з переходом права власності на квартиру до нього перейшли і боргові зобов'язання за комунальні послуги, ціна даного договору сформована за мінусом такої заборгованості. Відповідач свій обов'язок по оплаті житлово-комунальних послуг належним чином не виконує, внаслідок чого станом на 01.05.2015 року у нього утворилася заборгованість за надані послуги з теплопостачання в розмірі 21324,53 грн. з яких: за опалення - 16834,49 грн., за гарячу воду - 4490,04 грн. За несвоєчасне внесення плати за послуги на всю суму боргу відповідачу нараховані інфляційні нарахування за період з 01.08.2013 р. по 31.05.2015 року в сумі 13882,97 грн. та 3 % річних - 1172,61 грн. Просить суд стягнути з відповідача на його користь суму заборгованості за надані послуги з теплопостачання в розмірі 21324,53 грн., інфляційну складову боргу - 13882,97 грн., 3 % річних - 1172,61 грн., а також понесені ним судові витрати по сплаті судового збору.

В судовому засіданні представник позивача заявлені позовні вимоги підтримав, надав пояснення аналогічні до викладених у позові, просив позов задовольнити.

Представник відповідача позов не визнав, суду пояснив, що дійсно відповідач є власником квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 з грудня 2012 року. У зв'язку з укладенням договору купівлі-продажу квартири змінився її власник, отже відповідно до вимог чинного законодавства України у разі прехода права власності на квартиру договір про надання послуг розривається достроково. Відповідно до ч. 2 ст. 653 ЦК України зобов'язання сторін за таким договором припиняються. Таким чином, зобов'язання між позивачем та старим власником квартири - ОСОБА_4 припинилися, всі зобов'язання (заборгованість за житлово-комунальні послуги), які існували у неї перед позивачем теж припинилися. Відповідач з моменту набуття права власності на квартиру своє зобов'язання перед позивачем виконує належним чином і заборгованості не має. Позивач не надав суду договір про укладення з відповідачем договору про надання послуг, а тому відсутні підстави для стягнення заборгованості. Крім того, до того як ОСОБА_4 стала власником квартири, основним квартиронаймачем була ОСОБА_6, яка померла у ІНФОРМАЦІЯ_1. Після неї в даній квартирі проживали її син - ОСОБА_7 та чоловік - ОСОБА_8, які фактично прийняли спадщину після її смерті. Пізніше ОСОБА_8 помер. ОСОБА_7 залишився єдиним користувачем і власником квартири. ОСОБА_4 успадкувала квартиру після смерті ОСОБА_7, який був її батьком. Позивач як кредитор спадкодавця пропустив строки встановлені ст. 1281 ЦК України для пред'явлення вимог до спадкоємців боржника ОСОБА_7 Просить у задоволенні позову відмовити за необґрунтованістю.

Вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши письмові докази по справі суд приходить до наступного.

Згідно зі ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» взаємодія між учасниками відносин у вказаній сфері здійснюється на договірних засадах. Такими учасниками є власник, споживач, виконавець, виробник. Причому виробник послуг може бути і їх виконавцем.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 20 та п. 3 ч. 2 ст. 21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено двосторонній обов'язок щодо укладення договору про надання житлово-комунальних послуг, у зв'язку з чим відмова від їх оплати споживачем з посиланням на відсутність не береться до уваги. Споживач зобов'язаний оплатити послуги, якщо він фактично користується ними. Відсутність договору сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг. Така правова позиція викладені у постанові Верховного Суду України від 30.20.2013 року у справі 6-59цс13.

Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_3 є власником квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1, в якій проживає, та є споживачем послуг по теплопостачанню, що надаються ДКП «Луцьктепло», оскільки фактично користується ними.

Відповідно до ст. 20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" споживач послуг повинен сплачувати за надані житлово-комунальні послуги.

Відповідно до ст. 67 ЖК України, до комунальних послуг відноситься теплова енергія, плата за комунальні послуги береться крім квартирної плати за затвердженими у в становленому порядку тарифами.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

В своїй позовній заяві позивач зазначає, що у відповідача ОСОБА_3 станом на 01.05.2015 року у зв'язку з неналежним виконанням зобов'язань виникла заборгованість в сумі 21324,53 грн.

Судом встановлено, що відповідач є власником квартири на підставі договору купівлі-продажу від 17.12.2012 року, укладеному між ОСОБА_4 та ОСОБА_3 (а.с. 8). Право власності на квартиру зареєстроване за відповідачем у встановленому законом порядку 12.04.2013 року.

Відповідно до п. 4.4 вищевказаного договору купівлі-продажу відповідач в день укладення договору був обізнаний про наявність заборгованості за комунальні послуги по квартирі, з переходом права власності на квартиру до нього перейшли і боргові зобов'язання продавця за комунальні послуги, ціна даного договору сформована за мінусом такої заборгованості.

З наданого позивачем розрахунку заборгованості (а.с. 3) вбачається, що в ньому наведені дані про нарахування та сплату за послуги по особовому рахунку за адресою: АДРЕСА_1 за період з травня 2013 року по квітень 2015 року. За цей період сума сплачених коштів відповідала сумі здійснених нарахувань. Одночасно з цим у розрахунку вказано, що станом на 01.05.2015 року існує заборгованість в сумі 21324,53 грн.

Представник позивача в судовому засіданні не зміг надати пояснення з якого саме часу станом на 01.05.2015 року ця заборгованість утворилася.

Судом також встановлено, що продавець квартири ОСОБА_4 набула право власності на квартиру в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_7 (помер ІНФОРМАЦІЯ_2), на підставі рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 11.06.2012 року. Вказане рішення суду є чинним.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст.1268 ч.5 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

З моменту смерті ОСОБА_7 відкрилася спадщина, яка складається з квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1, а також боргових зобов'язань за комунальні послуги.

Згідно ст. 1281 ЦК України спадкоємці зобов'язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги. Кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред'явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги. Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про відкриття спадщини, він має право пред'явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, протягом одного року від настання строку вимоги. Кредитор спадкодавця, який не пред'явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті, позбавляється права вимоги.

Позивач протягом встановленого ст. 1281 ЦК України строку мав пред»явити свої претензійні вимог до спадкоємця боржника ОСОБА_4, як кредитор, проте цього не зробив.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на обґрунтування своїх вимог та заперечень… Докази надаються сторонами та іншими особами, що приймають участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для прийняття рішення по справі і за якими у сторін та інших осіб, які приймають участь у справі, виникає спір.

За клопотанням представника відповідача судом у позивача витребовувався розрахунок заборгованості за надані послуги з часу її виникнення, проте такий розрахунок суду представником позивача не наданий.

Таким чином представником позивача не надано доказів того, що у відповідача виникло зобов'язання погашення заборгованості за послуги з теплопостачання в заявленому ним розмірі, а саме в сумі 21324,53 грн.

З урахуванням відсутності належного розрахунку, суд об»єктивно не має можливості розмежувати яка сума заборгованості за послуги з теплопостачання виникла на момент відкриття спадщини після смерті ОСОБА_7, а яка сума заборгованості утворилася на момент укладення між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 договору купівлі-продажу квартири і з приводу якої у відповідача виникли зобов'язання.

За таких обставин суд вважає, що у задоволенні позовних вимог ДКП «Луцьктепло» необхідно відмовити в зв"язку з іх недоведенністю.

На підставі ст.ст. 15, 16, 509, 526, 625 ЦК України, керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 212-215 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позовних вимог Державного комунального підприємства «Луцьктепло» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Волинської області через Луцький міськрайонний суд Волинської області шляхом подачі в 10-денний строк з дня його проголошення апеляційної скарги.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Луцького міськрайонного

суду Волинської області С.М. Рудська