Провадження № 22-ц/780/2718/15 Доповідач у 2 інстанції Олійник В. І.
Категорія 22 26.05.2015
РІШЕННЯ

Іменем України

26 травня 2015 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області в складі:

Головуючого - судді Олійника В.І.,

суддів: Сержанюкa А.С., Іванової І.В.,

при секретарі Микитенко Д.А.,

розглянувши матеріали цивільної справи за апеляційними скаргами Першого заступника прокурора Київської області та ОСОБА_2 на рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 02 березня 2015 року в справі за позовом Бориспільського міжрайонного прокурора, який діє в інтересах держави в особі Вороньківської сільської ради, до ОСОБА_2 про розірвання договору оренди комунального майна, стягнення заборгованості по сплаті орендної плати та зобов'язання повернути будівлю бібліотеки,-

в с т а н о в и л а :

В листопаді 2014 року Бориспільський міжрайонний прокурор, діючи в інтересах держави в особі Вороньківської сільської ради, звернувся до суду з вказаним позовом посилаючись на те, що 12 січня 2010 року ФОП ОСОБА_2 уклав з Вороньківською сільською радою договір оренди комунального майна. За цим договором Вороньківська сільська рада передала, а ФОП ОСОБА_2 прийняв у користування будівлю бібліотеки по АДРЕСА_1 для розміщення в ній продовольчого магазину.

ФОП ОСОБА_2 зобов'язувався щомісячно сплачувати Воронь-ківській сільській раді орендну плату в розмірі 2050 гривень з урахуванням індексу інфляції.

Оскыльки ФОП ОСОБА_2 неналежно виконував грошові зобов'язання, у нього виникла заборгованість по сплаті орендної плати в розмірі 95988 гривень 98 копійок. Він припинив свою діяльність в якості фізичної особи - підприємця. Однак зобов'язання за договором оренди комунального майна не припинились та залишились за відповідачем.

Враховуючи вищенаведене, позивач просив розірвати договір оренди комунального майна, стягнути з ОСОБА_2 заборгованість по сплаті орендної плати в розмірі 95 988 грн. 98 коп. та зобов'язати відповідача повернути будівлю бібліотеки.

Рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 02 березня 2015 року позовні вимоги задоволено частково.

Вирішено стягнути з ОСОБА_2 на користь Вороньківської сільської ради боргу по сплаті орендної плати в розмірі 21330 гривень 90 копійок.

Зобов'язано ОСОБА_2 повернути Вороньківській сільській раді будівлю бібліотеки по АДРЕСА_1.

У задоволенні позову в частині інших вимог Бориспільському міжрайонному прокурору відмовлено.

В апеляційній скарзі Першого заступника прокурора Київської області з підстав порушення судом норм матеріального і процесуального права ставиться питання про скасування рішення та ухвалення нового, яким задовльнити позовні вимоги в повному обсязі.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 з підстав порушення судом норм матеріального і процесуального права ставиться питання про скасування рішення та ухвалення нового, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

Колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу Першого заступника прокурора Київської області необхідно відхилити, апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити виходячи з наступних підстав.

Судом встановлено, що 12 січня 2010 року ФОП ОСОБА_2 уклав з Вороньківською сільською радою договір оренди комунального майна (а.с.10-11), за яким позивач передав, а ФОП ОСОБА_2 прийняв у користування будівлю бібліотеки по АДРЕСА_1 для розміщення в ній продовольчого магазину. ФОП ОСОБА_2 зобов'язався щомісячно сплачувати Вороньківській сільській раді орендну плату в розмірі 2050 грн. з урахуванням індексу інфляції.

Також встановлено, що в серпні 2012 року ФОП ОСОБА_2 звернувся до відповідача з клопотанням про розірвання договору оренди комунального майна. 17 серпня 2012 року Вороньківська сільська рада прийняла рішення №463-31-У1, в пункті 1 якого розірвала цей договір.

Частково задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що в матеріалах цивільної справи відсутні докази на підтвердження того, що ФОП ОСОБА_2 у встановленому порядку повідомив Вороньківську сільську раду про рішення про припинення його підприємницької діяльності, порядок і строк заявлення позивачем своїх вимог. Тому правила ч.4 ст.50-1 ЦК України не поширюються на спірні правовідносини. А посилання представника відповідача ОСОБА_3 на те, що зобов'язання його довірителя ОСОБА_2 є погашеними, не відповідають дійсності.

Проте, колегія суддів не може погодитися з такими висновками.

Відповідно до положень ч.1. ст.51 ЦК України до підприємницької діяльності фізичних осіб застосовуються нормативно-правові акти, що регулюють підприємницьку діяльність юридичних осіб, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин.

Згідно з вимогами ч.ч.4, 5 ст.105 ЦК України комісія з припинення юридичної особи поміщає в друкованих засобах масової інформації, в яких публікуються відомості про державну реєстрацію юридичної особи, що припиняється, повідомлення про припинення юридичної особи та про порядок і строк заявлення кредиторами вимог до неї. Цей строк не може становити менше двох місяців з дня публікації повідомлення про припинення юридичної особи.

За частиною першою ст.22 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців» інформація про проведення державної реєстрації юридичної особи, про прийняття засновниками (учасниками) або уповноваженим ними органом рішення щодо припинення юридичної особи тощо підлягає обов'язковому опублікуванню в спеціалізованому друкованому засобі масової інформації, аналогічна за своїм змістом норма містилась і в ст.50-1 ЦК України для фізичної-особи підприємця.

Згідно зі ст.1 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців» спеціалізований друкований засіб масової інформації-видання спеціально уповноваженого органу з питань державної реєстрації, в якому відповідно до цього закону публікуються відомості з Єдиного державного реєстру.

«Бюлетень державної реєстрації» є єдиним спеціалізованим друкованим засобом масової інформації, в якому обов'язково розміщуються відомості про реєстраційні дії, зокрема, відомості про прийняття засновниками (учасниками) рішення щодо припинення юридичної особи. Таке повідомлення здійснюється за встановленою формою і містить всі передбачені законом обов'язкові реквізити.

Згідно з листом Державного комітету України з питань регуляторної політики та підприємництва від 14 серпня 2009 №9786 публікація у Бюлетені державної реєстрації повідомлення про припинення юридичної особи і порядок та строк заявлення кредиторами вимог до неї є належним виконанням вимог ч.4 ст.105 ЦК України.

Отже, діюче на момент припинення ФОП ОСОБА_2 законодавство не передбачало будь-якого іншого способу письмового повідомлення кредиторів про його припинення і розміщення інформації про встановлений строк на пред'явлення вимог кредиторів, окрім як публікації у Бюлетні державної реєстрації, що не було взято до уваги судом першої інстанції при ухваленні рішення.

Відповідно до матеріалів справи ФОП ОСОБА_2 було проведено належним чином, з відповідною публікацією у Бюлетні державної реєстрації, про що свідчить виписка з ЄДР про проведення державної реєстрації припинення підприємницької діяльності фізичної особи-підприємця ОСОБА_2, що не заперечувалося сторонами по справі.

Судом першої інстанції також не було взято до уваги посилання відповідача на ту обставину, що позивачем не було надано жодного доказу на підтвердження факту використання відповідного майна і як наслідок, існування відповідних зобов'язань та існування заборгованості по платі за його використання.

За ч.ч.1, 2, 3 ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факт здійснення господарської операції. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо-безпосередньо після її закінчення.

Відповідно до п.4.1.1. ст.4 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій.

Позивачем по справі також не було доведено обставину фактичного використання відповідачем такого майна за відповідним договором оренди та існування у ФОП ОСОБА_2 відповідних зобов'язань, за якими міг би відповідати ОСОБА_2 як фізична особа.

Твердження позивача про те, що вказане майно (бібліотека) перебувало чи перебуває у користуванні відповідача є необґрунтованими та такими, що не відповідають дійсності і спростовуються змістом самого договору.

Так, згідно пп.3.1.1. договору орендар зобов'язувався використовувати орендовані приміщення у відповідності з їх цільовим призначенням згідно п.1.2 даного договору. В той же час, п.1.2. договору містить інформацію про те, що цим приміщенням є приміщення бібліотеки, і цільове призначення приміщення - приміщення бібліотеки.

Таким чином, відповідач не міг, як ФОП, за умовами самого договору оренди, використовувати вказане приміщення для розміщення продовольчого магазину.

Факт неможливості використання приміщення через обставини, за які відповідач не відповідав додатково, підтверджується і змістом експертного висновку про вартість цього майна (п.1.7. договору).

Так, у звіті про оцінку нерухомого майна містився акт обстеження технічного стану вказаного приміщення, який підписаний в тому числі сільським головою Вороньківської сільської ради Заборним І.М.

Крім того, відповідно до змісту цього акту приміщення ще станом на 31 серпня 2008 року знаходилось в аварійному стані.

Відповідно до положень ч.1 ст.762 ЦК України за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму.

В той же час, згідно ч.6 ст.762 ЦК України наймач звільняється від плати за весь час, протягом якого майно не могло бути використане ним через обставини, за які він не відповідає, а матеріалами справи встановлено і позивачем та Вороньківською сільською Радою не заперечувалось, що приміщення перебувало в аварійному стані і взяті на себе зобов'язання щодо приведення його в належний стан Вороньківська сільська рада не виконала.

Згідно зі ст.ст.10, 60 ЦПК України закріплено принцип змагальності сторін і гарантується сторонам та іншим особам, які беруть участь у справі, рівні процесуальні можливості з метою захисту їхніх порушених, оспорюваних чи невизнаних прав та законних інтересів, зокрема й щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.

Відповідно до цієї норми кожна сторона та інша особа, яка бере участь у справі, повинна довести суду ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, а у випадку неможливості стороною подати докази з поважних причин суд має сприяти особі в їх витребуванні, тим самим суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи.

Згідно ч.1 та ч.4 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів дійшла висновку про необґрунтованість позовних вимог про розірвання договору оренди комунального майна, оскільки його вже розірвано самою Вороньківською Сільською Радою, а також щодо стягнення заборгованості по сплаті орендної плати та зобов'язання повернути будівлю бібліотеки.

З огляду на вищенаведене, рішення суду підлягає скасуванню з ухваленням нового, яким відмовити Бориспільському міжрайонному прокурору, який діє в інтересах держави в особі Вороньківської сільської ради у задоволенні позову до ОСОБА_2

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 303, 307, 309, 313, 314, 316 ЦПК України, колегія суддів, -

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу Першого заступника прокурора Київської області відхилити.

Апеляційну скаргу ОСОБА_2задовольнити.

Рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 02 березня 2015 рокускасувати в частині задоволення позовних вимог і в цій частині ухвалити нове рішення, яким відмовити Бориспільському міжрайонному прокурору, який діє в інтересах держави в особі Вороньківської сільської ради у задоволенні позову до ОСОБА_2.

Рішення апеляційного суду Київської області набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржене до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ шляхом подачі касаційної скарги протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий: Олійник В.І.

Судді: Сержанюк А.С.

Іванова І.В.