У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 листопада 2015 рокум. Київ
Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Дьоміна О.О., ОСОБА_2 на рішення Косівського районного суду Івано-Франківської області від 20 січня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Івано-Франківської області від 15 вересня 2015 року в справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про виключення із спадкового майна будинку АДРЕСА_1 та визнання права власності на 5/18 частин цього будинку,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом про виключення із спадкового майна будинку АДРЕСА_1 та визнання права власності на 5/18 частин цього будинку, обґрунтовуючи його тим, що під час зареєстрованого шлюбу зі ОСОБА_4 було розпочато будівництво вищевказаного житлового будинку, в якому його дружина жодної участі не брала.

В 2011 році після смерті ОСОБА_4 відкрилась спадщина і спадкоємцем її майна стала ОСОБА_3 Позивач вважає, що 5/18 частин будинку, які успадкувала ОСОБА_3, не відносяться до складу спадкового майна і повинні належати саме йому, оскільки будівництво житлового будинку повністю здійснювалося ним і за його кошти.

Рішенням Косівського районного суду Івано-Франківської області від

20 січня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Івано-Франківської області від 15 вересня 2015 року, в задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись із вищезазначеними судовими рішеннями, ОСОБА_2 звернувся до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ з касаційною скаргою, в якій просив скасувати оскаржувані судові рішення та ухвалити нове рішення про задоволення позову, посилаючись на неправильне застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та порушення норм процесуального права.

У відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити з таких підстав.

Суд першої інстанції, з висновком якого погодився апеляційний суд, відмовляючи в задоволенні позову, вірно виходив із того, що існує рішення суду, що набрало законної сили, яким за позивачем ОСОБА_2 було визнано право власності на 10/18 частин спірного житлового будинку і, тим самим, визначено його частку у спірному будинку.

Так, суди вірно вважали, що спірний житловий будинок по АДРЕСА_2 вже був предметом судового розгляду. Рішенням Апеляційного суду Івано-Франківської області від 20 листопада 2012 року скасовано рішення Косівського районного суду від 18 вересня 2012 року; визнано незаконним та скасовано свідоцтво про право власності ОСОБА_2 на вказаний житловий будинок. Цим рішенням суду визнано за ОСОБА_3 право власності на

5/18 частин спірного житлового будинку, за ОСОБА_5 визнано право власності на 3/18 частин даного житлового будинку, а за ОСОБА_2 відповідно визнано право власності на 10/18 частин спірного житлового будинку. Рішення Апеляційного суду Івано-Франківської області набрало законної сили після його перегляду в касаційному порядку. Зазначеним рішенням також встановлено, що частка, право на яку визнається за ОСОБА_3, і є саме спадковим майном після смерті ОСОБА_4

Суди першої та апеляційної інстанцій дійшли обґрунтованого висновку, що питання щодо права власності на вказаний житловий будинок, визначення права на частки у ньому за кожною зі сторін вже були предметом судового розгляду і апеляційним судом, відповідно, досліджувались підстави, обставини та час будівництва спірного будинку. Доводи, на які посилається у касаційній скарзі ОСОБА_2, висновків судів не спростовують.

Відповідно до частини 2 статті 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими (частина 1 статті 335 ЦПК України).

Згідно з пунктом 5 частини 4 статті 328 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Зі змісту рішення Косівського районного суду Івано-Франківської області від 20 січня 2015 року та ухвали апеляційного суду Івано-Франківської області від

15 вересня 2015 року і доданих матеріалів убачається, що касаційна скарга є необґрунтованою і наведені у ній доводи не дають підстав для висновків щодо незаконності оскаржуваних судових рішень.

Керуючись пунктом 5 частини 4 статті 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

Відмовити у відкритті касаційного провадження в справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про виключення із спадкового майна будинку АДРЕСА_1 та визнання права власності на 5/18 частин цього будинку, за касаційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Косівського районного суду Івано-Франківської області від 20 січня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Івано-Франківської області від

15 вересня 2015 року Копію цієї ухвали та додані до касаційної скарги матеріали повернути скаржнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних справ О.О. Дьоміна