Номер провадження 2/754/3470/15
Справа №754/7150/15-ц
РІШЕННЯ

Іменем України

11.06.2015 року Деснянський районний суд м. Києва в складі:

головуючого - судді Грегуль О.В.

при секретарі - Сивенко В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві справу за позовом управління Пенсійного фонду України в Деснянському районі м. Києва до ОСОБА_1 про стягнення грошових коштів,

ВСТАНОВИВ:

13.05.2015 року до суду надійшов вищевказаний позов, у якому позивач просить стягнути з відповідача: 1556 грн. 11 коп. - у відшкодування надміру виплаченої пенсії. Свої вимоги позивач обґрунтував тим, що на підставі рішення суду першої інстанції відповідачу позивачем були здійснені перерахунок і виплата пенсії, однак, судом апеляційної інстанції дане рішення суду першої інстанції було скасовано і відповідач не повідомив позивача про скасування рішення суду першої інстанції на підставі якого, відповідачу були здійснені перерахунок і виплата пенсії.

У судовому засіданні представник позивача позов підтримав і просив про його задоволення.

Відповідач у судове засідання не з'явився, надіславши заяву про розгляд справи за його відсутності.

Представник позивача, не заперечував проти розгляду справи по суті за відсутності відповідача.

З урахуванням положень ст. ст. 74-77,169 ЦПК України та з метою уникнення затягування розгляду справи, суд вважає, що в матеріалах справи, є достатньо даних про права та взаємовідносини сторін по справі для її розгляду по суті за відсутності відповідача.

Вислухавши пояснення представника позивача, оглянувши матеріали пенсійної справи відповідача та матеріали справи № 2а-7038/11 за позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Деснянському районі м. Києва про визнання дій протиправними, зобов'язання вчинити певні дії, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд у судовому засіданні встановив наступне.

Відповідач перебуває у позивача на обліку, як пенсіонер, якому призначена пенсія за віком у відповідності до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Постановою Деснянського районного суду м. Києва від 04.11.2011 року, позивача було зобов'язано здійснити перерахунок та виплату пенсії відповідачу.

Позивач виконав постанову Деснянського районного суду м. Києва від 04.11.2011 року.

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 20.05.2013 року, було задоволено апеляційну скаргу позивача по даному спору та скасовано постанову Деснянського районного суду м. Києва від 04.11.2011 року і в задоволенні позову відповідача по даному спору, відмовлено.

Згідно зі ст. 50 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 року № 1058-ІV, суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду чи в судовому порядку. Відрахування з пенсії провадяться в установленому законом порядку на підставі судових рішень, ухвал, постанов і вироків (щодо майнових стягнень), виконавчих написів нотаріусів та інших рішень і постанов, виконання яких відповідно до закону провадиться в порядку, встановленому для виконання судових рішень. Розмір відрахування з пенсії обчислюється з суми, що належить пенсіонерові до виплати. З пенсії може бути відраховано не більш як 50 відсотків її розміру: на утримання членів сім'ї (аліменти), на відшкодування збитків від розкрадання майна підприємств і організацій, на відшкодування пенсіонером шкоди, заподіяної каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, а також у зв'язку зі смертю потерпілого, на повернення переплачених сум заробітної плати в передбачених законом випадках. З усіх інших видів стягнень може бути відраховано не більш як 20 відсотків пенсії.

Згідно зі ст. 1215 ЦК України, не підлягає поверненню безпідставно набуті: 1) заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача; 2) інше майно, якщо це встановлено законом.

Виплата надміру відповідачу пенсії в сумі: 1556 грн. 11 коп., як засіб до існування, була проведена позивачем добровільно на виконання судового рішення, яке не набрало законної сили і по якому, негайне виконання судом не допускалось.

Будь-яких конкретних правових доказів, які б свідчили, що сума пенсії, виплачена надміру відповідачу внаслідок зловживань з боку останнього або подання страхувальником недостовірних даних чи наявності рахункової помилки з боку позивача і недобросовісності з боку набувача, позивач суду не надав і судом таких доказів не здобуто.

Згідно зі ст. 102 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 року № 1788-ХІІ, пенсіонери зобов'язані повідомляти органу, що призначає пенсії, про обставини, що спричиняють зміну розміру пенсії або припинення її виплати. У разі невиконання цього обов'язку і одержання у зв'язку з цим зайвих сум пенсії пенсіонери повинні відшкодувати органу, що призначає пенсії, заподіяну шкоду.

Доводи позивача в позові, а представника позивача в судовому засіданні із посиланням на ст. 102 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 року № 1788-ХІІ про те, що відповідач зобов'язаний був повідомити позивача про скасування судом апеляційної інстанції, рішення суду першої інстанції на підставі якого, до набрання цим судовим рішенням законної сили і по якому, негайне виконання судом не допускалось, позивачем добровільно були здійснені перерахунок та виплата пенсії, не ґрунтуються на Законі.

Зокрема, апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції, на підставі якого здійснювалися перерахунок і виплата пенсії відповідачу, подавав позивач по даній справі, про що він достовірно знав, а неналежне виконання стороною судового процесу, своїх прав та обов'язків, не є правовою підставою для притягнення іншої сторони цього ж судового процесу до цивільно-правової відповідальності.

З урахуванням викладеного, правові підстави для задоволення позову відсутні.

За таких обставин, позов задоволенню не підлягає.

Оскільки позов не задовольняється, а позивач при подачі позову, був звільнений від сплати судового збору, то понесені по справі судові витрати у вигляді судового збору, покладаються на рахунок держави.

Керуючись ст. ст. 4-11, 209, 213-215 ЦПК України,

ВИРІШИВ:

Відмовити в задоволенні позову управління Пенсійного фонду України в Деснянському районі м. Києва.

Судові витрати покласти на рахунок держави.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення.

СУДДЯ: