Провадження № 2/760/409/15
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 червня 2015 року Суддя Солом'янського районного суду м. Києва Шереметьєва Л.А., розглянувши матеріали цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства "Універсал Банк" про захист прав споживача та визнання поруки такою, що припинена,-

В С Т А Н О В И В :

В лютому 2015 року до суду з позовом про захист прав споживачів та визнання поруки такою, що припинена, звернулися в одному провадженні ОСОБА_1 та ОСОБА_2

Вимоги позивачів обґрунтовувалися порушенням банком їх прав, як споживачів, при виконанні умов Договорів поруки від 30.11.2007 року та 12.08.2011 року, укладених банком з позивачкою ОСОБА_2, в зв'язку з чим просили визнати поруку за даними договорами такою, що припинена.

Договори поруки укладалися між банком та позивачкою ОСОБА_2 на виконання умов Кредитного договору № 008-2900/840-584 від 30.11.2007 року, укладеного між ВАТ «Універсал Банк» та ОСОБА_1

Ухвалою судді від 02.03.2015 року при відкриті провадження в справі вимоги позивачів були роз'єднані в окремі провадженні на підставі ч. 2 ст.126 ЦПК України.

В цей же день ухвалою судді було відкрито провадження в справі за позовом ОСОБА_1 до ПАТ »Універсал Банк» про захист прав споживача та визнання поруки такою,що припинена.

Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 13.05.2015 року за апеляційною скаргою відповідача ухвала про відкриття провадження в справі була скасована, а справа повернута до суду на новий розгляд.

Вирішуючи питання про відкриття провадження у справі суд вважає, що позовна заява ОСОБА_1 до ПАТ «Універсал Банк» підлягає поверненню позивачу для подачі до належного суду, виходячи з наступного.

Так, відповідно до ч.1 ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Право звернення до суду з позовом про захист прав споживача має будь-який споживач, незалежно від того, вступав він у договірні відносини із продавцем (надавачем послуг) чи ні.

Відповідно до ч.2 ст.109 ЦПК України позови до юридичних осіб пред'являються в суд за їхнім місцезнаходженням.

За правилами ч.5 ст.110 ЦПК України позови про захист прав споживачів можуть пред'являтися також за зареєстрованим місцем проживання чи перебування споживача або за місцем заподіяння шкоди чи виконання договору.

У рішенні Конституційного Суду України № 15-рп/2011 від 10 листопада 2011 року, зазначено, що в аспекті конституційного звернення положення п.п. 22, 23 ст.ст. 1, 11 Закону України «Про захист прав споживачів» від 12 травня 1991 року з наступними змінами у взаємозв'язку з положеннями ст. 42 Конституції України треба розуміти так, що їх дія поширюється на правовідносини між кредитодавцем та позичальником (споживачем) за договором про надання споживчого кредиту, що виникають як під час укладення, так і виконання такого договору.

Згідно з п. 22 ст. 1 Закону України «Про захист прав споживачів» споживачем є фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов'язаних із підприємницькою діяльністю або виконанням обов'язків найманого працівника.

Звертаючись до суду з позовом, позивач, який є позичальником за кредитним договором та споживачем банківських послуг за даним договором, просить визнати поруку за договорами поруки №008-2900/840-584-Р/1 від 30 листопада 2007 року та від 12 серпня 2011 року, укладеними між ПАТ «Універсал Банк» та ОСОБА_2, такою, що припинена.

Позивач ОСОБА_1 не є стороною даних договорів, а є споживачем банківських послуг за умовами укладеного з відповідачем Кредитного договору.

Оспорювані Договори поруки укладалися між ОСОБА_2 та ПАТ»Універсал Банк» в забезпечення виконання зобов'язань позичальником ОСОБА_1 за Кредитним договором № 008-2900/840-584 від 30.11.2007 року, укладеним ним з ВАТ «Універсал Банк».

Відповідно до вищезазначеного даний спір повинен вирішуватись судом з урахуванням положень всіх вищезазначених законодавчих актів, а не виключно Законом України «Про захист прав споживачів».

Враховуючи викладене вище, заявлені позивачем вимоги, предмет позову, а також те, що позивач не є стороною Договору поруки, посилання останнього в обґрунтування підсудності позову на Закон України «Про захист прав споживачів» за своїм зареєстрованим місцем проживання є безпідставними.

З матеріалів справи вбачається, що місцем знаходження відповідача є - м. Київ вул. Автозаводська, 54/19.

Тобто, відповідач не знаходиться в межах територіальної підсудності Солом'янського районного суду м. Києва.

Відповідно до ст.115 ЦПК України якщо суддя, вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, встановить, що справа не підсудна цьому суду, заява повертається позивачеві для подання до належного суду, про що постановлюється ухвала.

Ухвала суду разом із заявою та всіма додатками до неї надсилаються позивачеві.

Крім того, згідно з п.4 ч.3 ст.121 ЦПК заява повертається у випадках,у т.ч., коли справа не підсудна цьому суду.

Керуючись ст.ст. ч.2 ст.109, 115,121 ЦПК України, суддя,-

У Х В А Л И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства "Універсал Банк" про захист прав споживача, повернути позивачу для подачі до належного суду.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п'яти днів з дня її проголошення до Апеляційного суду м. Києва через суд першої інстанції.

У разі, якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя