Справа № 559/1192/15-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 червня 2015 року Дубенський міськрайонний суд Рівненської області,

в особі головуючої судді Лопухович А.О.,

при секретарі Федчук А.А.,

за участю представника позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засідання в місті Дубно справу за позовом ОСОБА_3 до Дубенської міської ради про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування-,

ВСТАНОВИВ:

В обґрунтування своїх позовних вимог позивачка посилається на те, що 13 листопада 2011 року помер її батько ОСОБА_4. Після його смерті відкрилася спадщина на належне йому майно. Позивачка, як єдина спадкоємниця за законом, оскільки померлий ОСОБА_4 заповіту не склав, прийняла спадщину, про що свідчить свідоцтво про право на спадщину за законом від 14.05.2012 року. Згідно зазначеного свідоцтва про право на спадщину, спадщина складається лише із житлового будинку з приналежними до нього господарськими будівлями та спорудами, що розташовані за адресою: м.Дубно, вул.Садова, 83. В той же час в свідоцтві про право на спадщину до спадкового майна, що перейшло до позивачки в порядку спадкування, не було включено земельні ділянки, а саме: земельну ділянку площею 0,10 га для будівництва та обслуговування житлового будинку та земельну ділянку площею 0,01 га для ведення особистого підсобного господарства, які розташовані за адресою: м.Дубно вул.Садова, 83. Зазначені земельні ділянки були передані ОСОБА_4 у приватну власність згідно рішення Дубенської міської ради від 9 листопада 200 року № 601. Нотаріус Першої Дубенської державної нотаріальної контори повідомила, що у зв»язку із відсутністю у позивачки необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину правовстановлюючих документів, а саме: державного акту про право власності на земельну ділянку, свідоцтво про право на спадщину їй не видається. Тобто позивачка не має можливості оформити в установленому законом порядку спадщину та отримати свідоцтво про право на спадщину на земельні ділянки. Просить визнати за нею в порядку спадкування за законом право власності на земельну ділянку площею 0,10 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, яка розташована за адресою: м.Дубно, вул..Садова, 83 та земельну ділянку площею 0,01 га для ведення особистого підсобного господарства, яка розташована за адресою: м.Дубно вул.Садова, 83 після смерті ОСОБА_4.

Позивачка та її представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали повністю із зазначених підстав. Пояснили, що померлому на підставі рішення Дубенської міської ради були передані вказані земельні ділянки, про що було зроблено відповідну відмітку у його паспорті, копія якого лишилася у позивачки. Нотаріус відмовила у видачі свідоцтва про право на спадщину на підставі цих документів, вказала, що необхідно надати Державний акт. ОСОБА_3 Підтвердила, що дійсно зверталася за виготовленням документації і був виготовлений Державний акт на право власності на земельну ділянку в розмірі 0,10 га в м.Дубно вул.Садова,83 5 грудня 2012 року. Вказала, що вона усно відмовилася його отримувати, так як бажає успадкувати дані земельні ділянки після смерті батька. Просять задоволити позовні вимоги у повному обсязі.

Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнав повністю. Пояснив, що на його думку взагалі відсутній предмет спору, оскільки на земельну ділянку розміром 0,10 га вже виготовлений Державний акт на ім.»я позивачки у 2012 року, про що він надав суду його копію. Що стосується решти землі, а саме 0,01 га для ведення особистого підсобного господарства , то позивачка може звернутися із відповідною заявою до земельного відділу і дане питання буде вирішено. Їй ніхто не відмовляв у цьому і не чинив перешкод. Померлим лише було отримано рішення і зроблена відмітка у паспорті, технічної документації ніхто не виготовляв. Просить відмовити у задоволенні позову .

Вислухавши позивачку та її представника, представника відповідача та перевіривши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов не підлягає до задоволення із наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 помер 13 листопада 2011 року. Позивачка по справі є його дочкою.( а.с.5,6).

Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом ОСОБА_3 отримала свідоцтво на право власності на житловий будинок № 83 по вулиці Садова в м.Дубно та на грошові вклади після смерті батька. (а.с.7,43)

ОСОБА_4, згідно рішення Дубенської міської ради № 601 від 9 листопада 2000 року, отримав у приватну власність безкоштовно земельну ділянку для обслуговування житлового будинку по вул.Садова, 83 в м.Дубно площею 0,10 га та 0,01 га. для ведення особистого підсобного господарства, про що зроблені відмітки у паспорті. (а.с.8,9)

Нотаріусом у видачі свідоцтва про право на спадщину на вказані земельні ділянки позивачці було відмовлено у зв»язку із відсутністю правовстановлюючих документів. (а.с.11)

Спадкова справа після смерті ОСОБА_4 була заведена 12.12.2011 року за заявою ОСОБА_3. (а.с.18-44).

Відповідно до роз'яснень, які містяться в пункті 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року „Про судову практику у справах про спадкування" свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають.

Згідно ч. 1 ст.1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Згідно нормам ЗК України право власності та право постійного користування на земельну ділянку виникає після одержання її власником або користувачем документа, що посвідчує право власності чи право постійного користування земельною ділянкою, та його державної реєстрації. Право власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою посвідчується державними актами.

З огляду на наведене та з урахуванням положень ст.181 ЦК України право власності на земельну ділянку виникає в особи з моменту державної реєстрації такого права.

На підставі абз.2 п.1 розділу Х «Перехідні положення» ЗК України рішення про передачу громадянам України безоплатно у приватну власність земельних ділянок, прийняті органами місцевого самоврядування відповідно до Декрету КМУ від 26.12.1996 року «Про приватизацію земельних ділянок» (втратив чинність на підставі Закону України від 14.09.2006 року №139-V) є підставою для виготовлення та видачі цим громадянам або їх спадкоємцям державних актів на право власності на земельну ділянку за технічною документацією щодо складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку. (п.1 розділу Х доповнено абз.2 згідно із Законом від 16.09.2008 року №509-VI).

Отже, якщо видача державного акта про право власності на землю здійснюється на підставі рішення про передачу громадянам України безоплатно у приватну власність земельних ділянок , прийнятого органами місцевого самоврядування відповідно до Декрету КМУ від 26.12.1996 року «Про приватизацію земельних ділянок», до спадкоємців переходить право отримати державний акт про право власності на земельну ділянку. Зазначений порядок встановлений законодавством у разі набуття права власності на земельні ділянки шляхом їх приватизації громадянами. (ч.3 стт.116 ЗК)

За таких обставин, позивачка не скористалася визначеним цим Законом порядком одержання документів, що посвідчують право власності на земельну ділянку, для державної реєстрації його права власності на землю у розмірі 0,01 га. для ведення особистого підсобного господарства.

Крім того, судом встановлено, що на ім.»я ОСОБА_3 вже є виготовлений 5 грудня 2012 року Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯМ №033862 для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських будівель та споруд у розмірі 0,10 га в м.Дубно по вул.Садова,83 Рівненської області. (а.с.48) У судовому засіданні підтвердила, що не оскаржувала його і він не скасований.

Таким чином, право власності за позивачкою на земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських будівель та споруд у розмірі 0,10 га в м.Дубно по вул.Садова,83 Рівненської області вже посвідчене виготовленим Державним актом відповідно до вимог ст.125 ЗК України.

Відповідно до ст.212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

За таких обставин, керуючись ст.ст.3,6,57,60,212,215 ЦПК України, Постановою Пленуму Верховного Суду України №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», абз.2 п.1 розділу Х «Перехідні положення» ЗК України, ст.ст.181, 1225 ЦК України суд, -

Р І Ш И В:

В задоволенні позову ОСОБА_3 до Дубенської міської ради про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування відмовити за безпідставністю позовних вимог.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного суду Рівненської області протягом 10 днів з дня його проголошення.

Суддя: