Справа № 362/1024/15-ц Головуючий у І інстанції Корнієнко К.О.
Провадження № 22-ц/780/3358/15 Доповідач у 2 інстанції Мережко М. В.
Категорія 28 10.06.2015
УХВАЛА

Іменем України

10 червня 2015 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області в складі :

Головуючого Мережко М.В.

Суддів Суханової Є.М., Олійника В.І.

При секретарі Франюк Т.В.

Розглянувши в відкритому судовому засіданні в м.Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Васильківського міськрайонного суду Київської області від 22 квітня 2015 р. у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про відшкодування збитків .

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів , -

В с т а н о в и л а :

У лютому 2015 року позивач звернулася до суду із зазначеним позовом.

Свої вимоги обґрунтовували тим, що рішенням апеляційного суду Київської області від 24 листопада 2014 року був задоволений її позов про стягнення з ОСОБА_3 на її користь безпідставно набутих грошових коштів в сумі 104 850 грн . Рішення набрало законної сили.

Під час прийняття рішення , апеляційний суд виходив із того, що кошти передавались у валюті , і перерахунок відповідно до курсу валют , встановлених Національним банком України, позивач робила за курсом 1 долар США = 11,65 грн .

Позивач передала відповідачу 9 000 доларів США , і щоб відновити свої права шляхом купівлі 9 000 доларів США , позивачу слід витрати 250 740 грн за курсом продажу валют , встановлених Національним банком України 1 долар = 27,86 грн .

Позивач просила , з урахуванням рішення апеляційного суду Київської області , стягнути з відповідача реальні збитки в сумі 145 890 грн , необхідні для відновлення валюти позивача ( 250 740 грн 104 850грн = 145 890 грн) .

Рішенням Васильківського міськрайонного суду Київської області від 22 квітня 2015 року в задоволенні позову відмовленою.

Не погоджуючись з рішенням суду, позивач подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення , посилаючись на порушення норм матеріального і процесуального права , та постановити нове рішення , яким задовольнити позов.

У судовому засіданні апеляційного суду , позивач подала заяву про відмову від позову Частиною 1 ст. 304 ЦПК України передбачено, що справа розглядається апеляційним судом за правилами, встановленими для розгляду справи судом першої інстанції, з винятками і доповненнями, встановленими цією главою.

Тобто, ст. 310 ЦПК України, яка відсилає до ст. 207 ЦПК України, застосовується лише для тих підстав, які спеціально передбачені у главі 1 «Апеляційне провадження» розділу V.

Диспозитивність прав сторін у справі на стадії апеляційного розгляду визначена в

ст. 306 ЦПК України, згідно з якою в апеляційному суді позивач має право відмовитися від позову, а сторони укласти мирову угоду відповідно до загальних правил про ці процесуальні дії незалежно від того, хто подав апеляційну скаргу.

Встановлено, що розгляд позовної заяви ОСОБА_2 закінчено ухваленням рішення про відмову у задоволенні позову

За таких обставин, позовну заяву на стадії апеляційного розгляду справи можна було залишити без розгляду за заявою позивача лише у разі встановлення апеляційним судом передбачених законом підстав для скасування рішення суду першої інстанції.

Заява ОСОБА_2 про відмову від позову про стягнення збитків із ОСОБА_3 підлягає задоволенню , а рішення скасуванню з наступних підстав.

Відмовляючи у задоволенні позову , суд першої інстанції виходив із того , що вимоги заявлені позивачем не доведені через відсутність порушення її права діями відповідача.

Однак колегія суддів не погоджується з такими висновками .

Виходячи із засад ст. 15 ЦПК України , суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених , невизнаних або оспорюваних прав , свобод чи інтересів , що виникають із цивільних , житлових , земельних , сімейних, трудових відносин .

Законодавчі обмеження матеріально-правових способів захисту цивільного права чи інтересу підлягають застосуванню з дотриманням положень статей 55, 124 Конституції України та ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція), відповідно до яких кожна особа має право на ефективний засіб правового захисту, не заборонений законом.

Способи захисту цивільного права та інтересів зазначені в ст. 16 ЦК.

Згідно із п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права, що рівною мірою означає як наявність права, так і його відсутність або й відсутність обов'язків.

Зі змісту ч. 3 ст. 16 ЦК вбачається, що суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

У відповідності до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов'язку в натурі;

6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Суд може відмовити у захисті цивільного права та інтересу особи в разі порушення нею положень частин другої - п'ятої статті 13 цього Кодексу.

Як видно з тексту позовної заяви , ОСОБА_2 просила відшкодувати збитки щодо придбання іноземної валюти.

Разом з тим , як видно із матеріалів справи , рішенням апеляційного суду Київської області від 24 листопада 2014 року був задоволений її позов про стягнення з ОСОБА_3 на її користь безпідставно набутих грошових коштів в сумі 104 850 грн .

Відповідно до ч.1 ст. 11 ЦК України цивільні права та обов»язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства , а також із дій осіб, що не передбачені цими актами , але за аналогією породжують цивільні права та обов»язки. Частиною

5 статті визначено , що у випадках , встановлених актами цивільного законодавства , цивільні права та обов»язки можуть виникати з рішення суду, тобто ч.5 ст,11 ЦК України прямо передбачає можливість виникнення грошового зобв»язання на підставі судового рішення , а відтак і застосування до боржника , що прострочив виконання зобов»язання , негативних наслідків, установлених ч.2 ст. 625 ЦК України.

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання . Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

З підстав ст. 625 ЦК України , ОСОБА_2 з позовом не зверталася.

Відповідно до ст.. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи (за винятком тих осіб, які не мають цивільної процесуальної дієздатності), в інтересах яких заявлено вимоги.

Суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджує про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 306 ЦПК України в апеляційному суді позивач має право відмовитися від позову, а сторони - укласти мирову угоду відповідно до загальних правил про ці процесуальні дії незалежно від того, хто подав апеляційну скаргу.

Відповідно до ч.ч.1 -3, 5 ст. 174 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов протягом усього часу судового розгляду, зробивши усну заяву. Якщо відмову позивача від позову, визнання позову відповідачем викладено в адресованих суду письмових заявах, ці заяви приєднуються до справи. До ухвалення судового рішення у зв'язку з відмовою позивача від позову або визнанням позову відповідачем суд роз'яснює сторонам наслідки відповідних процесуальних дій, перевіряє, чи не обмежений представник сторони, який висловив намір вчинити ці дії, у повноваженнях на їх вчинення. У разі відмови позивача від позову суд постановляє ухвалу про закриття провадження у справі. Суд не приймає відмову позивача від позову, визнання позову відповідачем у справі, в якій особу представляє її законний представник, якщо його дії суперечать інтересам особи, яку він представляє.

Відповідно до ч.4 ст. 307 ЦПК України за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право постановити ухвалу про скасування рішення суду першої інстанції і закриття провадження у справі або залишення заяви без розгляду.

Враховуючи , що відмова ОСОБА_2 від позову не порушує права і інтересів інших осіб, законний представник позивача діє в інтересах ОСОБА_2, колегія суддів вважає можливим прийняти відмову ОСОБА_2 від позову , рішення Васильківського міськрайонного суду Київської області від 22 квітня 2015 року скасувати , провадження у справі закрити.

Керуючись ст..ст. 303, 306, 307, 309, 313 -315,317,319 ЦПК України, колегія суддів ,-

У х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити частково.

Рішення Васильківського міськрайонного суду Київської області від 22 квітня 2015 року - скасувати.

Прийняти від ОСОБА_2 відмову від позову до ОСОБА_3 про відшкодування збитків.

Провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про відшкодування збитків - закрити.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий

Судді