АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Апеляційне провадження № 22-ц/796/355/2015 Суддя-доповідач АнтоненкоН.О.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

4червня 2015 року колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва

у складі судді-доповідача Антоненко Н.О.,

суддів Стрижеуса А.М., Шкоріної О.І. при секретарях Слащуку А.С.

розглянула у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3, який на підставі довіреності діє в інтересах Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський Акціонерний Банк» («ВіЕйБі Банк»), на рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 28 серпня 2014 року у справі за позовом ОСОБА_5 до Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський Акціонерний Банк» («ВіЕйБі Банк») про стягнення коштів за договором банківського вкладу.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія

в с т а н о в и л а :

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 28 серпня 2014 року позовні вимоги ОСОБА_5 задоволені: стягнуто з ПАТ «ВіЕйБі Банк» на користь ОСОБА_5 15 630,21 дол. США як суму банківського вкладу, в тому числі відсотків - 6,21 дол. США; 137,46 дол. США як три проценти річних від простроченої суми банківського вкладу; стягнуто з ПАТ «ВіЕйБі Банк» на користь держави 3 645,00 грн судового збору.

Судом першої інстанції встановлено, що 16.11.2013 між ОСОБА_5 та ПАТ «ВіЕйБі Банк» укладено договір банківського вкладу № 679536/2013 (в доларах США) строком на 13 місяців та ставкою 10,5 % річних, з щомісячною виплатою процентів. Відповідно до п.п. 1.2., 1.3., 1.5. договору банк відкрив на ім'я вкладника вкладний рахунок за вкладом на вимогу «Для виплат», на який банк перераховує нараховані проценти за збереження вкладу та може бути перерахований вклад по закінченню строку його дії, з сумою початкового вкладу - 16 000,00 доларів США з процентною ставкою 10,5 %.

07.03.2014 позивач звернувся до банку з заявою про дострокове розірвання договору банківського вкладу, в якій просив розірвати з 06.04.2014 договір банківського

вкладу (в доларах США) № 679536/2013 від 16.11.2013 року та виплатити йому суму вкладу в розмірі 16 000,00 доларів США та нараховані відсотки станом на дату розірвання договору банківського вкладу готівкою через касу ПАТ «ВіЕйБі Банк». У вказаній заяві позивач зазначив, що він не погоджується зі списанням комісії за дострокове закриття вкладу.

Також встановлено, що банк 07.04.2014 перерахував суму вкладу 15 166,46 дол. США на рахунок позивача «Для виплат» НОМЕР_1, стягнувши з позивача 463,75 дол. США комісії за дострокове повернення вкладу, що підтверджується платіжним дорученням № 1 від 09.04.2014 року та випискою по особовому рахунку з 16.11.2013 року по 07.04.2014 року.

Враховуючи, що банк порушив права позивача як вкладника, не виконав його вимоги щодо повернення кошті шляхом видачі готівки з каси банку та відмовив у виконанні платіжного доручення на переказ коштів без пояснення причин, чим допустив порушення його прав як вкладника, суд першої інстанції дійшов висновку про задоволення вимог позивача в повному обсязі.

В апеляційній скарзі представник відповідача ОСОБА_3 просить скасувати рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 28 серпня 2014 року та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_5 відмовити у повному обсязі.Посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права.

У судове засідання апеляційного суду сторони не з'явилися, про дату та час розгляду справи повідомлені належним чином (ас. 146 - 148). Представник відповідача подав заяву про розгляд справи без його участі (ас. 149- 150, 155 - 156), заяв та клопотань про відкладення розгляду справи не подав. Вказані обставини відповідно до ст. 305 ЦПК України не перешкоджають розглядові справи.

Перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення в межах доводів апеляційної скарги та заявлених у суді першої інстанції вимог, колегія дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, а оскаржуване рішення - залишенню без змін з огляду на таке.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції повно та всебічно з'ясував обставини, що мають значення для справи, дійшов висновків, які відповідають встановленим обставинам справи, та правильно застосував норми матеріального права.

Предметом позову у даній справі є відповідальність банку за порушення грошових зобов'язань за договором банківського вкладу.

За змістом ст.ст. 524, 533 ЦК України грошовим є зобов'язання, що виражається в грошовій одиниці України або грошовому еквіваленті в іноземній валюті.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.

Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором.

Правильно встановлено судом першої інстанції, що відповідно до п.п. 1.2., 1.3., 1.5. ПАТ «ВіЕйБі Банк» 16.11.2013 відкрив на ім'я вкладника рахунок за вкладом на вимогу «Для виплат» НОМЕР_1, на який банк зобов'язався перераховувати нараховані проценти за збереження вкладу та перерахувати вклад по закінченню строку його дії.

Також встановлено, що відповідно до п. 1.6. договору від 16.11.2013 при достроковому закритті вкладу проценти за вкладом перераховуються/нараховуються за неповний строк розміщення вкладу за процентною ставкою для випадків дострокового закриття у розмірі, що діє на день закриття вкладу за цим видом вкладу у відповідній валюті, за відповідним строком, відповідною сумою початкового вкладу та відповідною періодичністю виплат процентів.

З матеріалів справи вбачається, що 07.03.2014 ОСОБА_5 звернувся до банку із заявою про дострокове розірвання договору банківського вкладу та виплату належних йому грошових коштів у сумі 16 000,00 дол. США та нарахованих відсотків на дату розірвання готівкою через касу банку.

Проте, банк припинив дію договору лише 07.04.2014 та перерахував суму вкладу у розмірі 15 166,46 дол. США на рахунок позивача «Для виплат», стягнувши з позивача 463,75 дол. США комісії за дострокове повернення вкладу, що підтверджується платіжним дорученням № 1 від 09.04.2015 та випискою по особовому рахунку з 16.11.2013 по 07.04.2014 (ас. 28).

Також встановлено, що позивач неодноразово звертався до відповідача з вимогами щодо сплати грошових коштів у доларах США в межах ліміту, встановленого НБУ з іменного рахунку для виплат НОМЕР_2, що підтверджується заявами від 15.07.2014, 16.07.2014, 17.07.2014, 18.07.2014 (ас. 43 - 45). Фактично ОСОБА_5 отримав належні йому кошти 22.07.2014.

За несвоєчасне виконання грошового зобов'язання на підставі ч. 2 ст. 625 ЦК України підлягають стягненню проценти за банківськими вкладами за прострочений строк до дня фактичного повернення коштів позивачу, а також 3% річних в сумі - 137,46 дол. США за період з 07.04.2014 по 22.07.2014 (правова позиція Верховного Суду України в Постанові від 29.05.2013 у справі № 6-39цс13).

Відповідно до ст. 1074 ЦК України обмеження прав клієнта щодо розпоряджання грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, не допускається, крім випадків обмеження права розпорядження рахунком за рішенням суду або в інших випадках, встановлених законом.

Доводи апеляційної скарги про те , що ПАТ «ВіЕйБі Банк» на вимогу клієнта могло видати лише грошову суму у розмірі 15 000,00 грн у відповідності до Постанови Правління НБУ № 49 від 06.02.2014, не заслуговують на увагу з огляду на таке.

Відповідно до ст. 56 Закону України про НаціональнийБанк Нацбанк видає нормативно-правові акти з питань, віднесених до його повноважень, які є обов'язковими для органів державної влади і органів місцевого самоврядування, банків, підприємств, організацій та установ незалежно від форм власності, а також для фізичних осіб.

Нормативно-правові акти Нацбанку видаються у формі постанов Правління Нацбанку, а також інструкцій, положень, правил, що затверджуються постановами Правління Нацбанку. Вони не можуть суперечити законам України та іншим законодавчим актам України і не мають зворотної сили, крім випадків, коли вони згідно з законом пом'якшують або скасовують відповідальність.

Виходячи з наведеного, правильного висновку дійшов суд першої інстанції, що постанова Правління НБУ № 49 від 06.02.2014 є підзаконним нормативно-правовим, актом, який не має переважної дії щодо норм ЦК України, відповідно до яких банк зобов'язаний повернути вклад клієнта на його вимогу у повному розмірі.

Стягуючи з ПАТ «ВіЕйБі Банк» на користь ОСОБА_5 3% річних за договором банківського вкладу від 07.03.2013 у розмірі 137,46 дол. США, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про наявність підстав для застосування ст. 625 ЦК України. Так, ч. 2 цієї норми передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням трьох процентів річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

З огляду на таке, обґрунтованим є висновок суду про те, що оскільки грошове зобов'язання виконано банком несвоєчасно, відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України на вимогу ОСОБА_5 як кредитора банк зобов'язаний сплатити йому 3% річних від простроченої суми.

Статтею 625 Цивільного кодексу України встановлена відповідальність за грошові зобов'язання, що випливають з договірних правовідносин. Оскільки спірні правовідносини випливають з договору банківського вкладу, тобто, є договірними, до них підлягає застосуванню ст. 625 ЦК України (постанова Верховного Суду України від 29.05.2013 у справі № 6-39цс13), і її застосування не залежить від наявності чи відсутності вини боржника.

Інші доводи апеляційної скарги не заслуговують на увагу, оскільки зводяться до встановлених судом обставин та спростовуються наявними у матеріалах справи доказами.

За таких обставин висновок суду, викладений в оскаржуваному рішенні, ґрунтується на вимогах закону і підтверджується матеріалами справи. Передбачених ст. 309 ЦПК України підстав для скасування рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 28 серпня 2014 року немає.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 303, 308, 313-315 ЦПК України, колегія

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3, який на підставі довіреності діє в інтересах Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський АкціонернийБанк» («ВіЕйБі Банк»), відхилити.

Рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 28 серпня 2014 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили негайно, може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня її проголошення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Суддя-доповідач Н.О. Антоненко

Судді А.М. Стрижеус

О.І.Шкоріна