Справа № 643/4334/14-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.11.2015 р. Дзержинський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого судді Шестака О.І.,

при секретарі Рижиковiй (Зайцевiй) В.Г.,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ТОВ «ВЕНБЕСТ» про стягнення моральної та матеріальної шкоди, -

в с т а н о в и в:

27.03.2014 р. ОСОБА_1 звернулась до Московського районного суду м. Харкова з позовною заявою до ОСОБА_2, в якiй просила стягнути з відповідача на її користь: заподiяну матерiальну шкоду, спричинену внаслiдок дорожньо-транспортної пригоди, в розмiрi 9119,00 грн., що складає вартiсть автозапчастин та роботи по їх заміні; компенсацiю за заподiяну моральну шкоду внаслiдок дорожньо-транспортної пригоди в розмiрi 10000,00 грн.; вартість правової допомоги в розмірі 1650,00 грн.

В обґрунтування заявлених вимог ОСОБА_1 вказала, що 05.01.2014 р. відбулась дорожно-транспортна пригода за участю автомобіля «Ніссан-Мікра», держномер АХ 1949 ЕВ, яким вона керувала, та автомобіля «ВАЗ-210994», держномер АА 4736 НЕ, яким керував працівник ТОВ «Венбест» - ОСОБА_2 Внаслідок зіткнення автомобіль «Ніссан-Мікра», держномер АХ 1949 ЕВ, що належить на праві власності ОСОБА_1Є був пошкоджений.

Постановою Дзержинського районного суду м. Харкова від 05.02.2014 р. винним в скоєнні ДТП визнаний водій ОСОБА_2 Постанова набула чинності.

Вiдповiдно до наданого позивачем рахунку виконаних робіт №М000000014 від 10.01.2014 р., складеного ФОП «ОСОБА_3М.», вартість відновлювального ремонту автомобіля «Ніссан-Мікра» склала 9119,00 грн.

Заочним рішенням Московського районного суду міста Харкова від 24.06.2014 р. позов задоволено частково, а саме вирішено стягнути з ОСОБА_2 9119,00 грн. в рахунок відшкодування матеріальної шкоди, 3000,00 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди та 609 грн. в рахунок сплаченого судового збору.

16.03.2015 р. ОСОБА_2 до Московського районного суду м. Харкова подано заяву про перегляд заочного рішення в порядку ст. 228 ЦПК України.

Ухвалою Московського районного суду міста Харкова від 07.04.2015 р. заяву ОСОБА_2 задоволено, заочне рішення Московського районного суду міста Харкова від 24.06.2014 р. скасовано, справу призначено до розгляду в загальному порядку.

З указаної ухвали вбачається, що автомобіль, яким керував ОСОБА_2, належить ТОВ «ВЕНБЕСТ». ОСОБА_2 перебував з ТОВ «ВЕНБЕСТ» в трудових відносинах і під час скоєння ДТП знаходився при виконанні трудових обовязків.

27.04.2015 р. Московським районним судом м. Харкова постановлено ухвалу, якою задоволено клопотання представника позивача про заміну неналежного відповідача ОСОБА_2 на ТОВ «ВЕНБЕСТ», оскільки, згідно з ч. 1 ст. 1172 ЦК України, юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їх працівником під час виконання ним своїх трудових обовязків. Отже, відповідальність за завдану шкоду повинно нести ТОВ «ВЕНБЕСТ». Також зазначеною ухвалою справу передано до Дзержинського районного суду м. Харкова для розгляду по підсудності за місцем спричинення шкоди, завданої майну фізичної особи.

13.05.2015 р. справа надiйшла до Дзержинського районного суду м. Харкова.

10.06.2015 р. представником позивача до Дзержинського районного суду м. Харкова подано заяву про уточнення позовних вимог, відповідно до якої представник просив стягнути з ТОВ «ВЕНБЕСТ» () на користь ОСОБА_1 (ІНН НОМЕР_1) суму основного боргу з урахуванням індексу інфляції в розмірі 15958,25 грн., відшкодувати моральну шкоду в розмірі 3000,00 грн. та 609,00 грн. судового збору, а разом 19567,25 грн.

Представник позивача в судовому засiданнi позовнi вимоги пiдтримав, просив їх задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача ТОВ «ВЕНБЕСТ» в судовому засiданнi проти задоволення позову заперечував i просив вiдмовити в його задоволеннi в повному обсязi, оскiльки позовнi вимоги мали бути пред'явленi до страхової організації, яка застрахувала цивiльну вiдповiдальнiсть володiльця транспортного засобу.

Суд, заслухавши учасникiв судового засiдання, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Стаття 22 ЦК України передбачає, що особа, якій завдані збитки внаслідок порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Відповідно до вимог ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Вiдповiдно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Вiдповiдно до ч. 1 вказаної статтi, джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб.

Згідно ч. 3 ст. 61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській, адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказується при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Постановою Дзержинського районного суду м. Харкова від 05.02.2014 р. встановлено, що з вини водiя ОСОБА_2 05.01.2014 р. сталась дорожньо-транспортна пригода, а саме: зіткнення автомобіля «ВАЗ 210994», державний номер НОМЕР_2, який під керуванням ОСОБА_2 рухався по вул. Сумськiй i на перехрестi з вул. Iванова в результатi недотримання ОСОБА_2 безпечної дистанції, зiткнувся з автомобілем «Nissan Micra», державний номер НОМЕР_3, який рухався під керуванням ОСОБА_4 Внаслiдок ДТП автомобілі пошкоджені, завдано матерiальнi збитки.

З ухвали Московського районного суду м. Харкова від 07.04.2015 р. вбачається, що ОСОБА_2 скоїв ДТП, перебуваючи в трудових вiдносинах з ХФ ТОВ «ВЕНБЕСТ», автомобіль ВАЗ-210994 є службовим.

Вiдповiдно до ч. 1 ст. 1172 ЦК України, юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їх працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обовязкiв.

Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 27.04.2015 р. замінено неналежного первiсного відповідача ОСОБА_2 на належного відповідача ТОВ «ВЕНБЕСТ», якому належить автомобіль «ВАЗ 210994», номер держ. реєстрації АА4736НЕ.

Вiдповiдно до ст. 979 ЦК України, За договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Вiдповiдно до п. 3 ч. 1 ст. 988 ЦК України, страховик зобов'язаний в разi настання страхового випадку здiйснити страхову виплату в строк, встановлений договором.

Вiдповiдно до ст. 3 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивiльно-правової вiдповiдальностi власникiв наземних транспортних засобiв», обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників.

Вiдповiдно до п. 22.1 ст. 22 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивiльно-правової вiдповiдальностi власникiв наземних транспортних засобiв», в разі настання страхового випадку страховик в межах страхових сум, зазначених в страховому полісі, відшкодовує в установленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоровю, майну третьої особи.

Зi страхового акту №000017259/01 вiд 07.05.2014 р. вбачається, що цивiльно-правова вiдповiдальнiсть власника транспортного засобу ВАЗ 210994, державний номер НОМЕР_2, - ТОВ «ВЕНБЕСТ» - застрахована ПАТ «Українська страхова компанiя «Гарант-Авто». Згiдно з умовами полiсу №АС/5331682 вiд 16.07.2013 р. зi строком дії з 19.07.2013 р. до 18.07.2014 р. включно, лiмiт вiдповiдальностi страховика за шкоду заподiяну майну (на одного потерпiлого) становить 50000,00 грн. i розмiр франшизи 0 грн.

Вiдповiдно до матерiалiв справи, ОСОБА_4 зверталась до ПАО «УСК «Гарант-Авто» з вимою страхового вiдшкодування по полiсу №АС5331682 за подією, яка мала мiсце 05.01.2014 р. Це пiдтверджується вiдповiдною заявою ОСОБА_4 вiд 24.02.2014 р., страховим актом №000017259/01 вiд 07.05.2014 р., повiдомленням потерпiлої особи про дорожньо-транспортну пригоду вiд 14.02.2014 р.

Вiдповiдно до листа Харкiвської дирекції ПАТ «УСК «Гарант-Авто» вих.№63/14-8 вiд 15.05.2014 р., адресованного ОСОБА_4, ДТП, яка вiдбулась 05.01.2014 р. за участi забезпеченого страховим полiсом транспортного засобу марки ВАЗ 210994 д/н НОМЕР_2 i автомобiлем ОСОБА_4 марки «Nissan Micra» д/н НОМЕР_3 визнано страховим випадком. Страхове вiдшкодування до сплати визначено в сумi 6302,46 грн. Зазначено, що вказана сума внесена в платiжну систему до сплати. Граничний строк сплати визначено 23.05.2014 р.

При визначеннi розмiру завданої шкоди позивач посилаєвься на рахунок на оплату ФОП ОСОБА_3 №М000000014 вiд 10.01.2014 р. Однак, з вказаного рахунку не вбачається, чи виконувались перелічені ремонтнi роботи саме щодо транспортного засобу позивача, чи обумовлена необхідність виконання виконання цих робіт для усунення шкоди, завданої під час транспортної пригоди. Окрiм того, доказiв на пiдтвердження факту оплати зазначеного рахунку позивачем суду також не надано.

Вiдповiдно до п. 36.7 ст. 36 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивiльно-правової вiдповiдальностi власникiв наземних транспортних засобiв», рiшення страховика (МТСБУ) про здійснення або відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати) може бути оскаржено страхувальником чи особою, яка має право на відшкодування, в судовому порядку.

Пiд час судового розгляду справи представник позивача заперечував проти звернення з позовними вимогами до страхової компанiї, наполягаючи на тому, що вiдшкодування шкоди має бути здiйснено ТОВ «Венбест».

Вiдповiдно до п. 16 постанови пленуму Вищого спецiалiзованого суду України з розгляду цивiльних i кримiнальних справ вiд 01.03.2013 № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», відповідно до ст. 21 Закону № 1961-IV на території України забороняється експлуатація транспортного засобу без поліса обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності, тобто володільці транспортних засобів, за винятком осіб, звільнених від обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності згідно з пунктом 13.1 статті 13 цього Закону, зобов'язані застрахувати ризик своєї цивільної відповідальності, яка може настати внаслідок завдання шкоди життю, здоров'ю або майну інших осіб при використанні транспортних засобів. У зв'язку із цим при пред'явленні позовних вимог про відшкодування такої шкоди в результаті дорожньо-транспортної пригоди безпосередньо до особи, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, суд має право виключно в порядку, передбаченому ст. 33 ЦПК, залучити до участі у справі страхову організацію (страховика), яка застрахувала цивільну відповідальність володільця транспортного засобу. Непред'явлення вимог до страховика за наявності підстав для стягнення завданої шкоди саме зі страховика є підставою для відмови в позові до завдавача шкоди у відповідному розмірі.

Не дивлячись на неодноразові пропозиції представника відповідача, представник заперечував проти притягнення до участі у розгляді справи у якості відповідача страховика, та ніяких позовних вимог до нього не заявляв.

Виходячи з вищенаведеного, суд вiдмовляє в задоволеннi позовних вимог ОСОБА_4

На пiдставi викладеного, керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 61, 79, 88, 209, 212-215, 218 ЦПК України, ст.ст. 15, 16, 22, 979, 988, 1166, 1172, 1187 ЦК України, ст.ст. 3, 22, 36 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивiльно-правової вiдповiдальностi власникiв наземних транспортних засобiв», Постановою Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, від 01.03.2013 року № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» суд, -

в и р i ш и в:

В задоволеннi позову ОСОБА_1 до ТОВ «ВЕНБЕСТ» про стягнення моральної та матеріальної шкоди вiдмовити.

На рішення може бути подано апеляцiйну скаргу протягом 10 днiв до апеляцiйного суду Харкiвської областi серез суд першої інстанції.

Головуючий: