Справа № 148/664/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 травня 2015 року Тульчинський районний суд Вінницької області

в складі: головуючого судді Карнауха А.П.

при секретарі Грабовській Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Тульчинського районного суду Вінницької області справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,

ВСТАНОВИВ:

24.03.2015 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, мотивуючи свої позовні вимоги наступним. Позивач перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, проте спільне сімейне життя у них не склалось і шлюб між ними було розірвано. За період спільного подружнього життя, у них народилася донька ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Проте, відповідач добровільно не бажає надавати коштів на утримання дитини. Дитина знаходиться на повному утриманні позивача. Відповідач має постійну роботу, а тому має можливість надавати матеріальну допомогу на утримання дитини.

Вказані обставини змусили позивача звернутися за захистом своїх інтересів та інтересів дитини в суд.

Просить суд стягувати з відповідача на її користь аліменти в розмірі 1/4 частини від всіх видів його заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, на утримання доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, починаючи з дня подання заяви до суду і до досягнення дитиною повноліття.

Позивач в судовому засіданні на задоволенні позову наполягла. Відповідач в судовому засіданні позов визнав.

В судовому засіданні судом встановлено, що 25.07.2004 року народилася ОСОБА_3, батьком якої у свідоцтві про її народження записаний відповідач, що підтверджується копією даного свідоцтва (а.с. 5).

Дитина в даний час проживає з позивачем та перебуває на її утриманні, про що свідчить довідка Тульчинської міської ради (а.с. 6).

Згідно ст.. 180 СК України, батьки зобовязані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття.

Таким чином, оскільки відповідач добровільно матеріальної допомоги для утримання та виховання дитини не надає, то суд приходить до висновку, що в такому випадку, з нього слід стягувати аліменти.

Відповідач по справі позов визнав і згідно ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. В даному випадку визнання позову відповідачем не суперечить закону, не порушує нічиїх прав, свобод та законних інтересів.

Згідно ст.. 88 ЦПК України, підлягають, також, стягненню з відповідача в дохід держави судовий збір в розмірі 243,60 грн..

На підставі викладеного, керуючись ст.. ст.. 180-182 СК України, ст.. ст.. 79, 88, 174, 209, 215 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задоволити повністю.

Стягувати з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/4 частини від всіх видів його заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 24.03.2015 року і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір в розмірі 243,60 грн..

Рішення суду може бути оскаржено протягом десяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги до апеляційного суду Вінницької області через Тульчинський районний суд Вінницької області. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Тульчинського районного суду

Вінницької області ОСОБА_4