Справа № 139/749/15-ц
РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 листопада 2015 року Мурованокуриловецький районний суд Вінницької області в складі: головуючої - судді Тучинської Н.В.,

секретаря судового засідання Хонькович Л.І.

з участю позивача ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт Муровані Курилівці справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

ВСТАНОВИВ:

Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 26 лютого 2010 року і мають двох спільних малолітніх дітей: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2. Вважаючи, що фактично шлюб зберігати стало недоцільним, позивач з позовом про розірвання шлюбу звернулася до суду.

У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала та пояснила, що відповідач дуже ревнивий і постійно звинувачував її у подружній зраді. Після останнього скандалу в серпні місяці ОСОБА_2 залишив її і з тих пір не приїздив, не дзвонив і не намагався згайти примирення. Строк на примирення, який був наданий їм судом, не дав жодного результату, через постійні сварки, різні характери, ревнощі відповідача та втручання у стосунки матері відповідача, - неможливо налагодити нормальні відносини у сім'ї. А тому вона просить розірвати шлюб, а після його розірвання залишити їй прізвище ОСОБА_1.

Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги визнав. Заявив, що дійсно дружина кілька разів створювала ситуації, що вимушували його сумніватися у її відданості. В даний час дружина змінила номер мобільного телефону, а до неї додому їхати він не бажає через втручання у їх стосунки батьків дружини, а тому примиритися він не мав можливості, а в даний час не бажає цього.

Розглянувши справу в судовому засіданні, суд прийшов до висновку, що позов слід задовольнити.

Так, свідоцтвом про укладення шлюбу (а.с. 7) стверджується, що сторони з 26 лютого 2010 року перебувають у зареєстрованому шлюбі, а свідоцтвами про народження (а.с. 9-10) що мають двох спільних малолітніх дітей: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Відповідно до ст. 16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження, під час шлюбу та під час його розірвання.

Позивач у позовній заяві та судовому засіданні обгрунтувала свою вимогу про розірвання шлюбу, а відповідач позов визнав і заявив про байдужість до існування їх шлюбу. У даному конкретному випадку суд не вбачає підстав для надання сторонам повторного строку на примирення, оскільки вважає рішення сторін виваженим і перевіреним, та приходить до висновку, що цей шлюб вичерпав своє значення для сторін, він не відповідає принципам, встановленим законом і суспільством для такого союзу, а тому його необхідно розірвати.

Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Позивач при реєстрації шлюбу своє прізвище Семенюк змінила на прізвище чоловіка, а тепер просить залишити його після розірвання шлюбу.

Керуючись ст.ст. 110, 112, 113 СК України, ст. 16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року, ст.ст. 10, 60, 212, 213, 215 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити. Розірвати шлюб, укладений 26 лютого 2010 року у виконавчому комітеті Дерешівської сільської ради Мурованокуриловецького району Вінницької області за актовим записом № 02 між ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4.

Після реєстрації розірвання шлюбу позивачу залишити прізвище ОСОБА_1.

Рішення може бути оскаржено сторонами в апеляційному порядку протягом десяти днів з моменту його проголошення до апеляційного суду Вінницької області через Мурованокуриловецький районний суд.

Суддя: ___________