Справа № 495/3146/15-ц
рішення

ІМЕНЕМ УКрАЇНи

28 травня 2015 року м. Білгород-Дністровський

Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області

в складі головуючого - судді Смаглій М.В.

при секретарі Корженко Л.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Білгород-Дністровському справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про звільнення від обов'язку утримувати дитину та сплати аліментів,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про звільнення від обов'язку утримувати дитину та сплачувати аліменти. При цьому, ОСОБА_1, який представляє інтереси свого недієздатного сина - ОСОБА_3, обґрунтовує свої вимоги тим, що Білгород-Дністровським міськрайонним судом Одеської області 17.07.2009 року було видано виконавчий лист про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 ? частини всіх видів заробітку на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, однак, 01.07.2013 року Київським районним судом м. Одеси ОСОБА_3 був визнаний недієздатним, а опікуном призначено батька - ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, доходи якого складають лише державні страхові виплати (пенсія), тому він не в змозі, як опікун сина, сплачувати аліменти на утримання онука ОСОБА_5.

Тому, керуючись положеннями сімейного та цивільного законодавства, ОСОБА_1, як опікун самого платника податків та його майнових інтересів, звернувся до суду з проханням припинити стягнення аліментів, у зв'язку з фізичним станом платника, який не в змозі самостійно забезпечувати себе та свого сина.

Позивач в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву з проханням розглянути справу за його відсутністю, оскільки не має можливості прибути до м. Білгород-Дністровський на судове засідання.

Відповідач в судове засідання не з'явилась, надала до суду заяву, згідно якої з позовними вимогами не погодилась, просить справу розглянути у її відсутність.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги не можуть бути задоволені з наступних підстав.

Як вбачається із матеріалів справи, ОСОБА_3 та ОСОБА_2 є батьками ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1, актовий запис № 1874, видане Київським відділом РАЦС Одеського міського управління юстиції.

17.07.2009 року Білгород-Дністровським міськрайонним судом Одеської області був виданий виконавчий лист № 2-3283 про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, в розмірі ? частини з усіх видів доходу щомісячно, починаючи з 06.04.2009 року до ІНФОРМАЦІЯ_4 року.

Згідно з посвідченням № 698, виданим ОСОБА_1 29.11.2013 року Київською районною адміністрацією Одеської області, позивач є опікуном ОСОБА_3, який рішенням Київського районного суду м. Одеси від 08.11.2013 року був визнаний недієздатним.

Обов'язок батьків по утриманню дітей до досягнення ними повноліття закріплений в ч. 2 ст. 51 Конституції України та ст. 180 Сімейного кодексу України.

Відповідно до ч. 3 ст. 181 та ч. 1 ст. 182 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

При визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Частина перша статті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Враховуючи зміст ст. ст. 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Виходячи із системного аналізу положень ст. 192 СК України, зробленого у постанові Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року N 143цс13, зазначена стаття вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Правовий характер відносин, що склалися між сторонами, чітко не відображений законодавцем та викладений лише в імперативному обов'язку батьків утримувати своїх неповнолітніх дітей. Правовий аналіз та змістовний принцип сімейних норм права дозволяють суду зробити висновок, що зміна, а саме погіршення фізичного стану платника аліментів не припиняє його обов'язку по матеріальному утриманню своєї дитини, а є лише підставою для зміни розміру чи умов проведення виплат.

З огляду на викладене, суд не знаходить обґрунтованих підстав для задоволення позовних вимог.

Згідно з ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд, зокрема, вирішує такі питання: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувались вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Керуючись ст.ст. 181, 182, 192 СК України, ст.ст. 213-215 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про звільнення від обов'язку утримувати дитину та сплати аліментів - відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги, або в порядку ст. 295 ЦПК України.

Суддя