АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД М. КИЄВА
Справа № 753/3572/14-ц Головуючий у суді першої інстанції: КолесникО.М.
№ апеляційного провадження: 22-ц/796/5552/15 Доповідач у суді апеляційної інстанції: Волошина В.М.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 червня 2015 року колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва в складі:

Головуючого Волошиної В.М.

Суддів Котули Л.Г.,Слюсар Т.А.

при секретарі Круглик В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві справу за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на заочне рішення Дарницького районного суду м. Києва від 15 травня 2014 року по цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Піреус Банк МКБ» до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Заслухавши доповідь судді Волошиної В.М., перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи скарги, колегія суддів, -

в с т а н о в и л а :

У лютому 2014 року Публічне акціонерне товариство «Піреус Банк МКБ» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 380 731,97 доларів США, що еквівалентно 3 255 524,86 грн., за кредитним договором №К/08-17 від 03.06.2008 року та судові витрати, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 03.06.2008 між ВАТ «ПІРЕУС БАНК МКБ», правонаступником якого є ПАТ «ПІРЕУС БАНК МКБ», та ОСОБА_4 було укладено кредитний договір № К/08-17, згідно умов якого відповідачу було надано кредит у розмірі 545 000,00 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом, які нараховуються щомісячно, починаючи з дня надання кредиту, на суму фактичного залишку по кредиту за методом: у період з 03.06.2008 по 31.10.2008 «факт/360», виходячи з процентної ставки у розмірі 8% річних; у період з 01.11.2008 по 29.07.2013 проценти за користування кредитом нараховуються щоденно на суму фактичного залишку по кредиту за методом: «30/360», виходячи з процентної ставки у розмірі 6% річних, строком до 30.07.2038 року.

Заочним рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 15 травня 2014 року позов Публічного акціонерного товариства «Піреус Банк МКБ» до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено. Стягнуто з ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м.Дергачі, Харківської області, зареєстрованого та проживаючого в АДРЕСА_1, (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1) на користь ПАТ „ПІРЕУС БАНК МКБ 380 731,97 доларів США, що еквівалентно 3 255 524 грн. 86 коп. заборгованості за кредитним договором №К/08-17 від 03.06.2008 року, 3 654 грн. судового збору, а всього 3 259 178 грн. 86 коп.

Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 05 березня 2015 року заяву відповідача ОСОБА_4 про скасування заочного рішення Дарницького районного суду м. Києва від 15.05.2014 року по цивільній справі за позовом ПАТ „ПІРЕУС БАНК МКБ до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором залишено без задоволення.

Не погоджуючись з ухваленим заочним рішенням суду першої інстанції відповідач подав апеляційну скаргу в загальному порядку.

В апеляційній скарзі відповідач порушує питання про скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення, яким в задоволенні позову ПАТ «Піреус Банк МКБ» відмовити у повному обсязі, мотивуючи тим, що рішення суду першої інстанції ухвалено з порушенням норм матеріального та процесуального права.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначив, що судом не досліджено та наведено чим підтверджено настання строку виконання зобовязання; які правові підстави дострокової вимоги про повне повернення кредиту до визначеного договором строку, тобто до настання 01 січня 2034 року; з чого складається сума основного боргу та як вона і з якого терміну часу сформована, з чого складається сума заборгованості, зокрема за відсотками та з якого терміну часу сформована. Враховуючи наведене, для визначенням правильності розміру основного боргу, суми та розміру процентів з урахуванням конкретно виконаних позичальником у конкретні дати платежів, потрібні спеціальні знання в галузі бухгалтерського обліку та економіки, по справі необхідно було призначити судову економічну експертизу, до предмету якої відносить дослідження документів фінансово-кредитних операцій, враховуючи зокрема відсутність в матеріалах справи жодного первинного документу з надання Банком та виплату позичальником кредитного ресурсу та процентів за користування кредитом. Судом першої інстанції не обговорено питання про призначення економічної експертизи для встановлення обєктивної істини у справі.

У судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_6 підтримала доводи апеляційної скарги. Представник позивача Антонова І.А. - заперечувала, просила рішення суду залишити без змін.

Заслухавши доповідь судді, пояснення осіб, які з'явились в судове засідання, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 03.06.2008 між ВАТ «ПІРЕУС БАНК МКБ», правонаступником якого є ПАТ «ПІРЕУСБАНК МКБ» та ОСОБА_4 був укладений кредитний договір № К/08-17, з подальшими змінами та доповненнями, за умовами якого позивач надав відповідачу ОСОБА_4 кредит у сумі 545 000,00 доларів США, терміном з 03.06.2008 по 30.07.2038 зі сплатою єдиного щомісячного ауітентного платежу кожного 10 числа місяця та зі сплатою відсотків за користування кредитом, які нараховуються щомісячно, починаючи з дня надання кредиту, на суму фактичного залишку по кредиту за методом: у період з 03.06.2008 року по 31.10.2008 «факт/360», виходячи з процентної ставки у розмірі 8% річних; у період з 01.11.2008 по 29.07.2013 проценти за користування кредитом нараховуються щоденно на суму фактичного залишку по кредиту за методом: « 30/360», виходячи з процентної ставки у розмірі 6% річних (а.с. 5-16). Відповідно до п. 2.5 додаткової угоди № 6 від 30.07.2013, яка є невід′ємною частиною кредитного договору сторони домовились, що після розрахунку процентів за користування кредитом починаючи з 30.04.2013 буде використовуватись змінювана процентна ставка, яка складається зі ставки LIBOR + Маржа, де: Маржа банку дорівнює 8% процентів річних. Ставка LIBOR означає ставку річних для трьох місячних депозитів, що публікуються у загальнодоступному регулярному джерелі інформації, яким сторони вважають сторінку LIBOR екрану Reuters для депозитів у валюті кредиту приблизно на 11-00 год. дня (лондонський час) у день, що припадає за два робочі дні до планової дати надання кредиту та/або дати зміни процентної ставки. Розмір змінюваної процентної ставки станом на 30.07.2013 становить 8,265 річних. У випадку невиконання позичальником обов′язку щодо сплати процентів за користування кредитом, розрахунок розміру яких здійснено згідно з п. 2.5, банк набуває право вимагати від позичальника виконання всіх зобов′язань за цим договором, а саме повного виконання всіх боргових зобов′язань, в тому числі шляхом дострокового виконання.

Відповідно до п. 4.2. кредитного договору банк має право за будь-яке прострочення платежів згідно умов цього договору, стягнути з позичальника неустойку у розмірі 0,1% від простроченої суми за кожен день прострочення сплати коштів.

З матеріалів справи вбачається, що останній платіж позичальником здійснено у вересні 2013 року.

У звязку з порушенням боржником графіка погашення платежів та виникненням заборгованості за кредитним договором, кредитор в порядку реалізації ним свого права, передбаченого частиною другою статті 1050 ЦК України звернувся 20 лютого 2014 року до суду з вимогою про дострокове повернення частини позики, що залишилася у розмірі 343 583,60 доларів США, сплати процентів за період з 10.04.2012 по 12.02.2014 у розмірі 36 014,84 доларів США, належних йому відповідно до ст. 1048 ЦК України та пені за несвоєчасну сплату процентів у розмірі 966,84 доларів США та основного боргу у розмірі 166,69 доларів США за період з 11.09.2013 по 13.02.2014.

Ухвалюючи у справі рішення про задоволення вимог ПАТ «Піреус Банк МКБ», суд першої інстанції виходив із того, що відповідач порушив свої зобов′язання щодо щомісячного повернення частини кредитних коштів та сплати процентів за користування кредитом, у зв′язку з цим виникла заборгованість по кредитному договору, а тому з відповідача на користь кредитора слід стягнути заборгованість у сумі 380 731,97 доларів США, що еквівалентно 3 255 524,86 грн.

Колегія суддів вважає, що такі висновки суду першої інстанції зроблені на підставі повного та об'єктивного дослідження наданих сторонами доказів та в повній мірі відповідають вимогам закону.

Перевіряючи доводи відповідача в частині дострокової вимоги кредитора про повне повернення кредиту, колегія суддів виходить із такого:

Як встановлено судом, обставиною, яка стала підставою для звернення ПАТ «Піреус Банк МКБ» до суду з позовом про дострокове повернення кредиту виявився факт порушення позичальником своїх зобовязань за кредитним договором, а саме: припинення ним передбачених договором виплат з погашення чергового платежу за кредитом та процентів за користування кредитом.

Право позикодавця вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів у разі прострочення сплати чергових платежів передбачено ст. 1050 ЦК України.

Аналогічні положення містяться у п. 2.5. кредитного договору, доповненого додатковою угодою № 6 від 30 липня 2013 року, відповідно до якого банк набуває право вимагати від позичальника дострокового повернення всього кредиту або кредиту разом із розрахованими процентами у разі, зокрема, банк набуває право вимагати від позичальника виконання всіх зобов′язань за цим договором, а саме повного виконання всіх боргових зобов′язань, в тому числі шляхом дострокового виконання.

Таким чином, слід дійти висновку про те, що у разі порушення боржником строків сплати чергових платежів, передбачених договором, відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України кредитор протягом всього часу до закінчення строку виконання останнього зобовязання (у справі, що переглядається 30 липня 2038 року) вправі заявити вимоги про дострокове повернення тієї частини позики, що підлягає сплаті разом з нарахованими процентами, а також стягнути несплачені до моменту звернення кредитора до суду з позовом, щомісячні платежі (з процентами) в межах позовної давності щодо кожного із цих платежів.

Доводи апеляційної скарги відповідача про те, що сума заборгованості не підтверджена належними доказами спростовуються розрахунком заборгованості по кредитному договору, який міститься в матеріалах справи. У даному розрахунку зазначені усі складові для обчислення суми заборгованості це період нарахування, основна сума кредиту, процентна ставка, сума нарахованих процентів, сума реструкторизованих процентів, сума погашених процентів, а також сума нарахованих та несплачених платежів. Крім того, на стадії апеляційного розгляду справи сторонами проведено взаєморозрахунок по кредитному договору. З пояснень сторін встановлено, що нарахування суми заборгованості банком проведено правильно, заперечення представника відповідача стосувалися лише вимог банку про дострокове повернення частини кредиту. Після проведення взаєморозрахунку, представник відповідача відмовилась від клопотання про призначення судової економічної експертизи, про проведення якої було заявлено відповідачем в апеляційній скарзі.

Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку, що рішення суду відповідає вимогам закону, зібраним доказам, обставинам справи і підстав для його скасування з мотивів, викладених в апеляційній скарзі, не вбачається.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 308, 313, 314, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів ,-

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Заочне рішення Дарницького районного суду м. Києва від 15 травня 2014 року залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ухвалою законної сили.

Головуючий:

Судді: