Справа № 523/5965/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"16" червня 2015 р. м. Одеса.

Суворовський районний суд м. Одеси у складі:

Головуючого судді - Погрібний М.О.,

При секретарі - Олійник О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні (зала судових засідань №14) у місті Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей, -

В С Т А Н О В И В

Позивачка просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, у розмірі по 1000 гривень на кожного сина щомісяця, починаючи з дня подачі позову до суду і до повноліття дітей.

В обґрунтування свого позову вона посилалася на те, що знаходилася в зареєстрованому шлюбі і проживала з відповідачем однією сімєю з 2006 року по 2014 рік. Під час спільного проживання у них народилися два сини, які вказані вище. В 2014 році вони фактично припинили свої подружні стосунки, перестали жити однією сімєю та вести спільне господарство. Діти залишилися проживати з нею та знаходяться на її утриманні. Спочатку відповідач надавав їй матеріальну допомогу на утримання дітей, а останній час перестав надавати будь-яку допомогу, ухиляючись від своїх обовязків батька, які передбачені законом. Їй достовірно відомо, що відповідач працює і отримує офіційно 2500 гривень. А не офіційно він отримує до восьми тисяч гривень, тому, для нормального виховання та утримання їхніх дітей, на підставі норм Сімейного Кодексу України, просить її позов задовольнити і стягнути з відповідача аліменти в твердій грошовій сумі.

Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнав, посилаючись на те, що дійсно його довіритель і позивачка проживала однією сімєю до 2014 року. Від шлюбу вони мають двох синів, які вказані в позовній заяві. Вважає, що позов не може бути задоволений, оскільки реєстраційне місце проживання дітей, являється помешкання його довірителя ОСОБА_2, в квартирі АДРЕСА_1, хоча фактично діти постійно проживають з позивачкою, своєю матірю. Крім того, його довіритель тривалий час працює на приватному підприємстві Торговий дім «Галпідшипник» менеджером і його місячна заробітна плата складає 2500 гривень. Інших доходів він не має.

Вислухав сторони, вивчив матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню із наступних підстав.

Судом встановлено, що позивачка і відповідач знаходилися в зареєстрованому шлюбі та проживали однією сімєю з 29 вересня 2006 року по 10 червня 2014 року , що підтверджується копією Рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 10 червня 2014 року про розірвання шлюбу між сторонами по даній справі (л.с. №4).

Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується Свідоцтвами про їх народження (л.с. №№5,6).

З 2014 року позивачка і відповідач однією сімєю не проживають і спільне господарство не ведуть, фактично припинивши шлюбні відносини, що в судовому засіданні підтвердили сторони по справі.

Неповнолітні їхні діти постійно проживають з матірю, позивачкою по справі, і знаходиться на її утримані, що в судовому засідання не заперечував і ніякими доказами не спростовував представник відповідача.

Щомісячної матеріальної допомоги позивачці, на утримання дітей, відповідач в повній мірі щомісяця не надає, про що в судовому засіданні не заперечував і представник відповідача.

Відповідач тривалий час офіційно працює, має постійний щомісячний дохід, що підтвердили сторони по справі.

Згідно ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ст. 182 Сімейного Кодексу України при визначені розміру аліментів суд враховує:

1) стан здоровя та матеріальне становище дитини;

2) стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів;

3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;

4) інші обставини, що мають істотне значення.

Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст. 184 СК України.

Виходячи з вищевикладеного, а також того, що відповідач будь-яких скарг на стан здоровя не заявляв, інших дітей та непрацездатних батьків чи інших осіб, зазначених в Сімейному Кодексі України, не має, суд вважає, що позовні вимоги про стягнення з відповідача аліментів обґрунтовані і з відповідача слід стягнути аліменти на користь позивачки, на утримання двох дітей, вказаних вище у розмірі 1/3 частини з усіх видів його заробітку (доходу), щомісяця, починаючи з дня подачі позову до суду і до повноліття синів.

При встановлені розміру аліментів, які слід стягувати з відповідача на користь позивачки на утримання обох синів, крім підстав, зазначених у ст. 182 СК України, суд також враховує те, що відповідно до ст. 7 Закону України, «Про Державний бюджет України на 2015 рік», прожитковий мінімум на одну дитину віком від 6 до 18 років складає з 01 січня 2015 року 1286 гривень, з 01 грудня 2015 року 1455 гривень.

Відповідно до норм ст. 141 Сімейного Кодексу України, мати, батько мають рівні права та обовязки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг прав і не звільняє від обовязків щодо дитини.

Суд не приймає до уваги доводи позивачки про те, що відповідач має окрім офіційного заробітку на роботі, ще й неофіційний заробіток, тому з відповідача слід стягувати аліменти в твердій грошовій сумі, оскільки ці доводи не підтверджуються будь-якими допустимими доказами.

Згідно ст. 60 ЦПК України - кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

2. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

3. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

4. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Також, суд не приймає до уваги доводи представника відповідача, на підставі яких він не визнав позовні вимоги, оскільки вони не ґрунтуються на Законі та суперечать моральним засадам суспільства.

Також, відповідно до положення ст. 88 ЦПК України, суд вважає необхідним стягнути з відповідача в доход держави судовий збір у розмірі 243 гривні 60 копійок, передбачений Законом України «Про судовий збір».

Керуючись ст. ст. 10, 11, 57, 60, 88, 212-215 ЦПК України, ст. ст. 180 -182, 183, 191 Сімейного Кодексу України, суд, -

В И Р І Ш И В

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, індивідуальний ідентифікаційний номер НОМЕР_1, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, аліменти на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та сина ОСОБА_4, 121 липня ІНФОРМАЦІЯ_5, у розмірі 1/3 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи з 16 квітня 2015 року і до повноліття сина ОСОБА_4, а саме до 12 липня 2029 року.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 243 гривні 60 копійок.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Одеської області протягом 10 днів через Суворовський районний суд м. Одеси.

Суддя: