Справа №442/8177/14-ц
Провадження №2/442/189/2015
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 травня 2015 року року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області в

складі: головуючого судді: Коваля Р.Г.

з участю секретаря: Далявської Л.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Дрогобичі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 від імені та в інтересах якої діє ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору нотаріуса першої Дрогобицької державної нотаріальної контори ОСОБА_7, приватного нотаріуса Дрогобицького районного нотаріального округу ОСОБА_8 про визнання часток у земельній ділянці, що є у спільній сумісній власності та визнання права власності на частку у праві спільної сумісної власності на земельну ділянку в порядку спадкування за заповітом,

ВСТАНОВИВ :

Представник позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом та просить визначити, що частки спадкодавців, ОСОБА_9, яка померла 17 березня 2007 року, та ОСОБА_10, який помер 10 лютого 2014 року, в праві спільної сумісної власності з ОСОБА_11, ОСОБА_6, ОСОБА_4, ОСОБА_5 на земельну ділянку площею 0,1000 га для обслуговування житлового будинку і господарських споруд, кадастровий номер :01:048:0165, що розташована на вул. П.Орлика, 15 в м. Дрогобичі Львівської області, яка належала спадкодавцям на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЖ № 599922, виданого Дрогобицькою міською радою 17 вересня 2009 року, який зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №54, становлять по 1/6 частці кожного; визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/6 частки у праві спільної сумісної власності на земельну ділянку площею 0,1000 га для обслуговування житлового будинку і господарських споруд, кадастровий номер :01:048:0165, що розташована на вул. ОСОБА_12, 15 в м. Дрогобичі Львівської області в порядку спадкування за заповітом після смерті мами ОСОБА_9, яка сталася 17 березня 2009 року; визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/6 частки у праві спільної сумісної власності на земельну ділянку площею 0,1000 га для обслуговування житлового будинку і господарських споруд, кадастровий номер :01:048:0165, що розташована на вул. П.Орлика, 15 в м. Дрогобичі Львівської області в порядку спадкування за заповітом після смерті батька, ОСОБА_10, яка сталася 10 лютого 2014 року.

В обґрунтування позову посилається на те, що її батьки ОСОБА_9 та ОСОБА_10 були співвласниками квартири № 3 буд. 15 на вул. П.Орлика в м. Дрогобичі, а також співвласниками земельної ділянки площею 0,1000 га, яка розташована за вказаною вище адресою. Даний будинок є трьохквартирним та розміщений на земельній ділянці, яка знаходиться в спільній сумісній власності ОСОБА_9, ОСОБА_10 та відповідачів - ОСОБА_3-В.О., ОСОБА_10, ОСОБА_4 ОСОБА_5, ОСОБА_6, що підтверджується витягом з ухвали Дрогобицької міської ради від 28 березня 2005 р. №471 «Про безоплатну передачу у спільну сумісну власність громадянам земельних ділянок», зокрема його п.1.12, та вказаним вище Державним актом на право власності на земельну ділянку. 17 березня 2009 року ОСОБА_9 померла. З копії свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 13 липня 2010 року, нотаріально посвідченого державним нотаріусом Першої Дрогобицької державної нотаріальної контори ОСОБА_7, зареєстрованого в реєстрі за № 890 вбачається, позивач по справі ОСОБА_1 є спадкоємцем ОСОБА_9 за заповітом. ? частину квартири № 3 в буд. 15 на вул. П.Орлика в м. Дрогобичі позивач оформила за собою, що підтверджується копією ОСОБА_7 про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 13.07.2010 року, а частину земельної ділянки, яка належала на праві спільної сумісної власності її матері, не може оформити на себе через те, що її мама ОСОБА_9, і інші співвласники земельної ділянки не визначали ідеальні частки у спільній сумісній власності на земельну ділянку площею 0,1000 га, що на вул. П.Орлика в м. Дрогобичі. Крім того, 10 лютого 2014 року помер батько позивача, ОСОБА_13. Ще за життя 03.08.2012 року ОСОБА_10 подарував ? ідеальну частину квартири № 3 в буд.15 на вул. П.Орлика в м. Дрогобичі позивачу. Згідно із заповітом від 29.07.2004 року, нотаріально посвідченого державним нотаріусом Першої Дрогобицької нотаріальної контори ОСОБА_14, зареєстрованого в реєстрі за № 1-2259, батько позивача, ОСОБА_10, все своє майно, що належало йому на день його смерті він заповів позивачу. Як вбачається з свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 11 серпня 2014 року, нотаріально посвідченого приватним нотаріусом Дрогобицького районного нотаріального округу ОСОБА_15, зареєстрованого в реєстрі за № 262, позивач успадкувала після смерті свого батька, ОСОБА_10, земельну ділянку площею 0,0662 га, кадастровий номер :01:048:0168, наданої для ведення індивідуального садівництва, розташованої в м. Дрогобичі Львівської області на вул. Пилипа Орлика, 15. До спадкового майна батька позивача на день його смерті, 10.02.2014 року, також належала частина земельної ділянки площею 0,1000 га (кадастровий номер :01:048:0165) на вул. П.Орлика, 15 в м. Дрогобичі, яка знаходиться в спільній сумісній власності ОСОБА_9, ОСОБА_10 та відповідачів - ОСОБА_3-В.О., ОСОБА_10, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 Позивач звернулася до третьої особи - приватного нотаріуса Дрогобицького районного нотаріального округу ОСОБА_15 із заявою про намір прийняти спадщину на вказане спадкове майно, але їй було відмовлено в цьому через те, що в Державному акті на право власності на земельну ділянку серії ЯЖ № 599922, виданого 17 вересня 2009 року, який зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №54 не визначені ідеальні частки співвласників, в тому числі спадкодавця - ОСОБА_10. Таким чином, позивач після смерті своїх батьків, мами - ОСОБА_9 та батька - ОСОБА_10 не може оформити право власності на частини земельної ділянки площею 0,1000 га на вул. П.Орлика, 15 в м. Дрогобичі, яка знаходилася в спільній сумісній власності спадкодавців позивача - ОСОБА_9, ОСОБА_10Й та відповідачів ОСОБА_3-В.О., ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 через те, що не визначений розмір часток кожного співвласника у праві власності на цю земельну ділянку,що стало підставою для звернення з таким позовом до суду.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_2 та його представник ОСОБА_16 позовні вимоги підтримали в повному обсязі просять суд позов задоволити в повному обсязі. Вимоги відповідача ОСОБА_6, які викладені ним в доданому письмовому запереченні повністю заперечили.

Відповідач ОСОБА_6 та його представник ОСОБА_17 в судовому засіданні заперечили проти задоволення позовних вимог позивача в повному обсязі з підстав, які викладені в письмовому запереченні, яке знаходиться в матеріалах справи, просять суд відмовити в задоволенні позовних вимог позивача.

Відповідачі ОСОБА_3В.О., ОСОБА_4, ОСОБА_5 в судове засідання не з?явились, подали суду заяви в яких зазначають про можливий розгляд справи у їх відсутності.

Треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору нотаріус першої Дрогобицької державної нотаріальної контори ОСОБА_7, приватний нотаріус Дрогобицького районного нотаріального округу ОСОБА_8 в судове засідання не з?явились, подали суду заяви в яких зазначають про можливий розгляд справи у їх відсутності.

У зв?язку з поданими заявами відповідачів та третіх осіб суд розглянув справу без їх участі на наявних у справі доказах.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення осіб, які брали участь у справі, дослідивши подані сторонами документи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення сторін, обєктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що даний позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Відповідно до положень ст. ст. 11, 59, 60 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними позовних вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб які беруть участь у справі. При цьому, кожна із сторін зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, а обставини справи які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно із положеннями ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку встановленому цим Кодексом звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Захист цивільних прав це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення. Тому власник порушеного права може скористатися не будь-яким, а лише конкретно визначеним законом способом захисту свого права. Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів передбачений гл. 3 зокрема ст. 16 ЦК України, а інші способи визначаються спеціальними законами, які регулюють конкретні цивільні правовідносини.

У судовому засіданні встановлено, що батьки позивача: мама - ОСОБА_9 та батько - ОСОБА_10 були співвласниками квартири № 3 буд. 15 на вул. П.Орлика в м. Дрогобичі, що підтверджується копією свідоцтва на право власності на квартиру (будинок), виданого 16.10.1997 р. на підставі розпорядження керівника Районної лікарні державної ветеринарної медицини за №1 9а, зареєстрованого в реєстровій книзі Дрогобицького міжміського бюро технічної інвентаризації за № 9617, а також співвласниками земельної ділянки площею 0,1000 га, кадастровий номер :01:048:0165, для обслуговування житлового будинку і господарських споруд, яка розташована за адресою: вул.П.Орлика, 15 в м.Дрогобичі, що підтверджується Державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯЖ №599922, виданим 17 вересня 2009 року, зареєстрованим в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №54.

Будинок 15 на вул. П.Орлика в м. Дрогобичі є триквартирним.

Вказаний житловий будинок розміщений на земельній ділянці площею 0,1000 га на вул.мП.Орлика, 15 в м.Дрогобичі, яка знаходиться в спільній сумісній власності ОСОБА_9, ОСОБА_10 та відповідачів - ОСОБА_3-В.О., ОСОБА_10, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, що підтверджується витягом з ухвали Дрогобицької міської ради від 28 березня 2005 р. №471 «Про безоплатну передачу у спільну сумісну власність громадянам земельних ділянок», зокрема його п.1.12, та вказаним вище Державним актом на право власності на земельну ділянку.

17 березня 2009 року ОСОБА_9 померла, про що свідчить свідоцтво про смерть серії 1-СГ №163364.

Як вбачається з копії свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 13 липня 2010 року, нотаріально посвідченого державним нотаріусом Першої Дрогобицької державної нотаріальної контори ОСОБА_7, зареєстрованого в реєстрі за № 890, позивач по справі ОСОБА_1, є спадкоємцем ОСОБА_9 за заповітом. ? частину квартири № 3 в буд. 15 на вул. П.Орлика в м. Дрогобичі позивач оформила за собою, що підтверджується копією ОСОБА_7 про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 13.07.2010 року, а частину земельної ділянки, яка належала на праві спільної сумісної власності її матері, не може оформити на себе через те, що її мама, ОСОБА_9, і інші співвласники земельної ділянки не визначали ідеальні частки у спільній сумісній власності на земельну ділянку площею 0,1000 га на вул. П.Орлика в м. Дрогобичі.

10 лютого 2014 року помер батько позивача ОСОБА_13, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-СГ №340956, виданим 12 лютого 2012 року Відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Дрогобич реєстраційної служби Дрогобицького міськрайонного управління юстиції у Львівській області.

За життя 03.08.2012 року ОСОБА_10 подарував ? ідеальну частину квартири № 3 в буд. 15 на вул. П.Орлика в м. Дрогобичі позивачу, як це вбачається із договору дарування квартири, нотаріально посвідченого приватним нотаріусом Дрогобицького районного нотаріального округу ОСОБА_8, зареєстрованого в реєстрі за № 844.

Згідно із заповітом від 29.07.2004 року, нотаріально посвідченого державним нотаріусом Першої Дрогобицької нотаріальної контори ОСОБА_14, зареєстрованого в реєстрі за №1-2259, батько позивача, ОСОБА_10, все своє майно, що належало йому на день його смерті він заповів позивачу.

Як вбачається з свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 11 серпня 2014 року, нотаріально посвідченого приватним нотаріусом Дрогобицького районного нотаріального округу ОСОБА_15, зареєстрованого в реєстрі за № 262, позивач успадкувала після смерті свого батька, ОСОБА_10, земельну ділянку площею 0,0662 га, кадастровий номер :01:048:0168, наданої для ведення індивідуального садівництва, розташованої в м. Дрогобичі Львівської області на вул. Пилипа Орлика, 15.

До спадкового майна батька позивача на день його смерті, 10.02.2014 року, також належала частина земельної ділянки площею 0,1000 га (кадастровий номер :01:048:0165) на вул. П.Орлика, 15 в м. Дрогобичі, яка знаходиться в спільній сумісній власності ОСОБА_9, ОСОБА_10 та відповідачів - ОСОБА_3-В.О., ОСОБА_10, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 Позивач звернулася до третьої особи - приватного нотаріуса Дрогобицького районного нотаріального округу ОСОБА_15 із заявою про намір прийняти спадщину на вказане спадкове майно, але їй було відмовлено в цьому через те, що в Державному акті на право власності на земельну ділянку серії ЯЖ № 599922, виданого 17 вересня 2009 року, який зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №54 не визначені ідеальні частки співвласників, в тому числі спадкодавця - ОСОБА_10.

Таким чином, позивач після смерті своїх батьків, мами - ОСОБА_9 та батька - ОСОБА_10 не може оформити право власності на частини земельної ділянки площею 0,1000 га на вул. П.Орлика, 15 в м. Дрогобичі, яка знаходилася в спільній сумісній власності спадкодавців позивача - ОСОБА_9, ОСОБА_10Й та відповідачів ОСОБА_3-В.О., ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 через те, що не визначений розмір часток кожного співвласника у праві власності на цю земельну ділянку.

Відповідно до пункту 4.15. глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України затвердженого наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 № 296/5 зареєстровано в Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 р. за № 282/20595 видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна.

Згідно п.4.18. глави 10 цього ж Порядку вчинення нотаріальних дій якщо до складу спадкового майна входить нерухоме майно, що підлягає реєстрації (за винятком земельної ділянки), нотаріус виготовляє витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус розяснює йому процедуру вирішення зазначеного питання у судовому порядку.

Згідно ст. 1226 Цивільного кодексу України частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. Субєкт права спільної сумісної власності має право заповідати свою частку у праві спільної сумісної власності до її визначення та виділу в натурі.

Згідно ст. 370 ЦК України частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, закон* або рішенням суду.

Згідно з приписами ст. 89 Земельного кодексу України земельна ділянка співвласників житлового будинку перебуває у спільній сумісній власності. Володіння користування та розпорядження такою ділянкою здійснюється за договором або законом. Співвласники згаданої ділянки мають право на її поділ або на виділення з неї окремої частки Це може бути здійснено за умови попереднього визначення розміру земельних часток, які є рівними, якщо інше не передбачено законом або не встановлено договором.

Оскільки спадкодавці позивача, ОСОБА_9 та ОСОБА_10, які були учасниками спільної сумісної власності, за життя не визначили свою частку у спільній сумісній власності на земельку ділянку і не виділили її в натурі, то таке право перейшло до його спадкоємця, позивача по справі.

Таким чином на думку суду частки померлих співвласників, спадкодавців, ОСОБА_9, яка померла 17 березня 2009 року, та ОСОБА_10, який помер 10 лютого 2014 року, в праві спільної сумісної власності з відповідачами: ОСОБА_11, ОСОБА_6, ОСОБА_18, ОСОБА_5 на земельну ділянку площею 0,1000 га для обслуговування житлового будинку і господарських споруд, кадастровий номер :01:048:0165, що розташована на вул. П.Орлика, 15 в м. Дрогобичі Львівської області, яка належала вказаним спадкодавцям на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЖ №599922, виданого Дрогобицькою міською радою 17 вересня 2009 року, який зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №54, становить по 1/6 частці кожного.

Відповідно до ч.5 ст. 1268 Цільного кодексу України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 392 Цивільного кодексу України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Як встановлено в судовому засіданні, постановою приватного нотаріуса Дрогобицького районного нотаріального округу ОСОБА_8 відмовлено позивачу ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_10 на 1/6 ідеальної частки земельної ділянки, що по вул.. П. Орлика, 15 в м. Дрогобичі, оскільки за життя спадкодавця його частка у праві спільної сумісної власності на вищевказану земельну ділянку не була визначена і не подані документи, що підтверджують виникнення (реєстрацію) права власності на цю частку земельної ділянки і необхідні вчинення вищевказаної нотаріальної дії.

Одночасно в матеріалах справи міститься відповідь на звернення позивача ОСОБА_1 від державного нотаріуса Першої Дрогобицької державної нотаріальної контори про те, що оскільки земельна ділянка, яка надана для обслуговування житлового будинку і господарських споруд, що розташована в м. Дрогобичі по вул.. П.Орлика, 15, належить співвласникам в тому числі ОСОБА_9 на праві спільної сумісної власності і частка померлої в ній не визначено та запропоновано звернутись до суду для визначення частки померлого у праві спільної сумісної власності на вищевказану земельну ділянку.

Згідно п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Оскільки позивачем не представлено доказу про те, що їй постановою державного нотаріуса Першої Дрогобицької державної нотаріальної контори відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_9 на 1/6 ідеальної частки земельної ділянки, що по вул. П. Орлика, 15 в м. Дрогобичі, то суд вважає, що позовна вимога про визнання за ОСОБА_1 право власності на 1/6 частки у праві спільної сумісної власності на земельну ділянку площею 0,1000 га для обслуговування житлового будинку і господарських споруд, кадастровий номер :01:048:0165, що розташована на вул. П.Орлика, 15 в м. Дрогобичі Львівської області в порядку спадкування за заповітом після смерті мами ОСОБА_9 є передчасною та не може бути задоволена.

Зазначена позиція суду узгоджується із позицією Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 року №24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування».

Згідно зі ст. 55 Конституції України права та свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів (ч. 1 ст. 3 ЦПК України).

Кожна особа має право на захист свого цивільного права в разі його порушення, невизнання або оспорювання і право на звернення до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу способом, що встановлений законом або договором (ст. ст. 15, 16 ЦК України).

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 11 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмету спору на власний розсуд.

Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути визнання права; визнання правочину недійсним; відновлення становища, яке існувало до порушення; визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

За змістом норм ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних та юридичних осіб, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь в справі. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Рішення суду обґрунтовується лише тими доказами, які були дослідженні в судовому засіданні.

Суд не бере до уваги покликання відповідача ОСОБА_6 та його представника ОСОБА_17, які викладені в письмовому запереченні та висловлені в судовому засіданні про те, що розмір ідеальних частин померлих спадкодавців ОСОБА_9 та ОСОБА_10 у праві спільної власності на спірну земельну ділянку, що в м. Дрогобичі по вул. П.Орлика, 15, повинен становити 8/50 ідеальних частин земельної ділянки а не по 1/6 ідеальній частині кожному із цих спадкодавців, оскільки останні посилаються на висновок експерта № 25-04/14 судової будівельно-технічної експертизи від 04.04.2014 року, яка проведена у цивільній справі № 442/6431/13-цза позовом ОСОБА_3В.О., ОСОБА_6 до ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_1 про визначення ідеальних часток у спільній частковій власності будинку та визначення порядку користування земельною ділянкою, який на думку суду не може бути допустимим доказом у даній цивільній справі так як даний висновок відноситься до інших правовідносин, які виникли між сторонами.

Враховуючи наведене, зібрані по справі докази, оцінені судом належним чином кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв'язок у сукупності, встановлені судом обставини свідчать про те, що у суду є всі підстави для часткового задоволення даного позову, а саме визначити, що частки спадкодавця ОСОБА_10, який помер 10 лютого 2014 року, в праві спільної сумісної власності з ОСОБА_11, ОСОБА_6, ОСОБА_4, ОСОБА_5 на земельну ділянку площею 0,1000 га для обслуговування житлового будинку і господарських споруд, кадастровий номер :01:048:0165, що розташована на вул. П.Орлика, 15 в м. Дрогобичі Львівської області, яка належала спадкодавцеві на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЖ № 599922, виданого Дрогобицькою міською радою 17 вересня 2009 року, який зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 54, становлять по 1/6 частці кожного, а також необхідно визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/6 частки у праві спільної сумісної власності на земельну ділянку площею 0,1000 га. для обслуговування житлового будинку і господарських споруд, кадастровий номер :01:048:0165, що розташована на вул. П.Орлика, 15 в м. Дрогобичі Львівської області в порядку спадкування за заповітом після смерті батька, ОСОБА_10, яка сталася 10 лютого 2014 року.

В решті задоволення позову слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 15, 57-60, 88, 208, 209, 212- 215 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задоволити частково.

Визначити, що частки спадкодавця ОСОБА_10, який помер 10 лютого 2014 року, в праві спільної сумісної власності з ОСОБА_11, ОСОБА_6, ОСОБА_4, ОСОБА_5 на земельну ділянку площею 0,1000 га для обслуговування житлового будинку і господарських споруд, кадастровий номер :01:048:0165, що розташована на вул. П.Орлика, 15 в м. Дрогобичі Львівської області, яка належала спадкодавцеві на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЖ № 599922, виданого Дрогобицькою міською радою 17 вересня 2009 року, який зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 54, становлять по 1/6 частці кожного.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/6 частки у праві спільної сумісної власності на земельну ділянку площею 0,1000 га. для обслуговування житлового будинку і господарських споруд, кадастровий номер :01:048:0165, що розташована на вул. П.Орлика, 15 в м. Дрогобичі Львівської області в порядку спадкування за заповітом після смерті батька, ОСОБА_10, яка сталася 10 лютого 2014 року.

В решті задоволення позову відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення або десяти днів з дня отримання копії цього рішення особами, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час його проголошення.

Суддя Р.Г.Коваль