Справа № 161/4212/15-ц
Провадження № 2/161/1927/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 червня 2015 року Луцький міськрайонний суд Волинської області у складі : головуючого - судді Кирилюк В.Ф.

при секретарі Поліщук Д.Р.

з участю: позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Луцьку цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» про повернення строкового банківського вкладу,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ПАТ «Дельта Банк» про повернення строкового банківського вкладу.

Свій позов обґрунтовує тим, що 30.09.2014 року між ним та ПАТ «Дельта Банк» був укладений договір № 3312 банківського вкладу «Найкращий on-line» у гривнях, відповідно до умов якого ОСОБА_1 передав банку грошові кошти в сумі 8440 грн. під 22,25% річних по 29.03.2015 року. Вклад виплачується по закінченню строку розміщення вкладу шляхом зарахування на поточний рахунок вкладника з використанням платіжної картки № 3653, відкритий в установі банку. Після закінчення терміну дії Договору він хотів отримати свої кошти, однак у звязку з введенням тимчасової адміністрації кошти йому повернуті не були.

На підставі наведеного просить стягнути з відповідача в користь позивача 8440 грн. строкового банківського вкладу та нараховані на нього відсотки.

Позивач в судовому засіданні заявлені вимоги підтримав з підстав, наведених у позовній заяві. Просив позов задовольнити.

Представник відповідача проти задоволення позову заперечив. Суду пояснив, що в банку запроваджено тимчасову адміністрацію на 6 місяців з 03.03.2015 року по 02.09.2015 року, тому задоволення вимог вкладника банком не здійснюється. Просив відмовити в задоволенні позову.

Заслухавши пояснення сторін, зясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Згідно ч. 1 ст. 1058 ЦК України, за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобовязується виплачувати вкладнику таку суму та проценти на неї або дохід в інші формі на умовах та в порядку, встановлених договором.

З матеріалів справи судом встановлено, що 30.09.2014 року між ОСОБА_1 та ПАТ «Дельта Банк» був укладений договір № 3312 банківського вкладу «Найкращий on-line» у гривнях, відповідно до умов якого ОСОБА_1 передав банку грошові кошти в сумі 8440 грн. під 22,25% річних по 29.03.2015 року.

Згідно п.1.9. Договору нараховані проценти за вкладом виплачуються одночасно з поверненням суми вкладу по закінченгню строку розміщення вкладу або в інший термін дострокового припинення дії цього договору у випадках, передбачених цим договором та правилами, шляхом зарахування на поточний рахунок вкладника з використанням платіжної картки № 3653, відкритий в установі Банку.

Відповідно до п.1.10 Договору вклад виплачується по закінченню строку розміщення вкладу, зазначеного в п.1.3 даного договору, шляхом зарахування на поточний рахунок вкладника з використанням платіжної картки № 3653 відкритий в установі банку.

Частиною 2 статті 1060 ЦК України передбачено, що за договором банківського вкладу незалежно від його виду, банк зобовязаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника.

Відповідно до ч. 1 ст. 1061 ЦК України, банк виплачує вкладникові проценти на суму вкладу в розмірі, встановленому договором банківського вкладу.

Однак, при зверненні до Банку про повернення депозитного вкладу банком було відмовлено.

Як вбачається із наданої виписки ПАТ «Дельта Банк», кошти на поточному рахунку ОСОБА_1 згідно договору банківського вкладу становлять 9095,99 грн., з яких 8440 грн. сума депозитного вкладу та 655,99 грн. відсотки.

Згідно із ст. 629 ЦК України договір є обов"язковим для виконання сторонами.

Аналізуючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими, не суперечать вимогам закону, відмова банку повернути вкладнику його кошти порушує його права та умови укладеного між сторонами договору.

Згідно зі статтею 17 Закону України Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

У справі ZOLOTAS ПРОТИ ГРЕЦІЇ (No 2) Європейський суд з прав людини зазначив наступне: якщо особа, яка кладе суму грошей у банк, передає йому право користування нею, то банк має її зберігати і, якщо він використовує її на власну користь, повернути вкладнику еквівалентну суму за умовами угоди. Отже, власник рахунку може добросовісно очікувати, аби вклад до банку перебував у безпеці, особливо якщо він помічає, що на його рахунок нараховуються відсотки. Закономірно, він очікуватиме, що йому повідомлять про ситуацію, яка загрожуватиме стабільності угоди, яку він уклав з банком, і його фінансовим інтересам, аби він міг заздалегідь вжити заходів з метою дотримання законів і збереження свого права власності. Подібні довірчі стосунки невід'ємні для банківських операцій і пов'язаним з ними правом.

Суд водночас нагадує, що принцип правової певності притаманний усій сукупності статей Конвенції і є одним з основоположних елементів правової держави (Nejdet Sahin і Perihan Sahin проти Туреччини).

Відмовляючись повернути кошти, які належать на праві власності позивачу, відповідач порушує положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та ст.1 Першого Протоколу, підписаного та ратифікованого Україною, яка у відповідності до ст.5 цього ж протоколу, є додатковою статтею Конвенції.

Так, у ст.1 Протоколу №1 вказано, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Цей же принцип закріплено і в ст. 41 Конституції України.

Однак, в порушення цих норм, позивач позбавлений можливості користуватися своїм майном. В даному випадку його майном є грошові кошти, які банк, в порушення вимог договору, відмовляється повернути позивачу.

Згідно ст. 1060 ЦК України договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад). За договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім вкладів, зроблених юридичними особами на інших умовах повернення, які встановлені договором. Умова договору про відмову від права на одержання вкладу на першу вимогу є нікчемною.

Відповідно до п. 3.3 Положення про порядок здійснення банками України вкладних (депозитних) операцій з юридичними і фізичними особами, затвердженого Постановою Правління Національного Банку України від 03.12.2003 року № 516 та зареєстрованого в Міністерстві Юстиції України 29.12.2003 року за № 1256/8577 п. п.1.6, 1.7 встановлено, що Банк сплачує вкладнику суму вкладу (депозиту) і нараховані за ним проценти: у національній валюті, якщо грошові кошти надійшли на вкладний (депозитний) рахунок у національній валюті; у валюті вкладу (депозиту), якщо грошові кошти надійшли на вкладний (депозитний) рахунок в іноземній валюті, або на умовах та в порядку, передбачених договором, відповідно до заяви вкладника - в іншій іноземній чи в національній валюті;

у банківських металах, якщо вкладний (депозитний) рахунок відкритий у банківських металах, або на умовах та в порядку, передбачених договором, відповідно до заяви вкладника - у національній валюті. Проценти на вклад (депозит), залучений відповідно до договору банківського вкладу (депозиту), нараховуються від дня, наступного за днем надходження до банку грошових коштів або банківських металів, до дня, який передує поверненню грошових коштів або банківських металів вкладнику або списанню з вкладного (депозитного) рахунку вкладника з інших підстав. За вкладами (депозитами) овернайт, розміщеними банком в іншому банку, проценти нараховуються відповідно до умов договору. Виплата процентів за вкладом (депозитом) здійснюється у строки, що обумовлені в договорі.

Відповідно до рішення виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 02.03.2015 № 51 в АТ «Дельта Банк» запроваджено тимчасову адміністрацію строком на шість місяців з 03 березня 2015 року до 02 вересня 2015 року включно.

Частиною 5 ст. 26 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, нараховані на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на дату прийняття такого рішення, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200000 гривень. Адміністративна рада Фонду не має права приймати рішення про зменшення граничної суми відшкодування коштів за вкладами.

Отже, аналізуючи наведене вище суд приходить до висновку, що з відповідача слід стягнути в користь позивача банківський вклад в сумі 8440 грн. та 655,99 грн. нарахованих процентів, всього на загальну суму 9095,99 грн., які розміщені на вкладному (депозитному) рахунку № 2137.

Відповідно до п.п.17, 22 ст.5 Закону України «Про судовий збір» позивач та відповідач звільнені від сплати судового збору.

Згідно ч.2 ст.88 ЦПК України якщо обидві сторони звільнені від сплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави.

На підставі ст.ст. 625, 629, 1058-1062 ЦК України, керуючись ст.ст.10, 11, 58-60, 88, 208, 209, 212-215, 218 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» () в користь ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1) 8440 грн. (вісім тисяч чотириста сорок грн. ) строкового банківського вкладу та 655,99 грн. (шістсот пятдесят пять грн. 99 коп. ) відсотків, всього на загальну суму 9095,99 грн. (девять тисяч девяносто пять грн. 99 коп.), які розміщені на вкладному (депозитному) рахунку № 2137.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Волинської області через Луцький міськрайонний суд Волинської області шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Cуддя Луцького міськрайонного суду В.Ф.Кирилюк