Справа № 350/813/15-ц
Номер провадження 2/350/420/2015
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 червня 2015 року смт.Рожнятів

Рожнятівський районний суд Івано-Франківської області

у складі: головуючої судді Калиній Г.В.

з участю секретаря судового засідання Юречко Т.Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про визнання права власності, -

В С Т А Н О В И В :

У своїй позовній заяві позивачка просить постановити рішення, яким визнати за нею право власності на домоволодіння, яке знаходиться по АДРЕСА_1

Свої позовні вимоги позивачка мотивує тим, що 23 листопада 1950 року вона одружилась з ОСОБА_5. У 1955 році вони з чоловіком збудували житловий будинок з господарськими спорудами.

ІНФОРМАЦІЯ_1 року її чоловік ОСОБА_5 помер. За свого життя він, як голова господарства, не встиг оформити право власності на домоволодіння.

На день смерті чоловіка вона проживала разом з ним в належному їм на праві спільної сумісної власності подружжя будинковолодінні по АДРЕСА_2 Рожнтяівського району. Також разом з ними живав їхній син ОСОБА_6, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 року.

Після смерті чоловіка відкрилася спадщина на половину спільно збудованого домоволодіння.

Спадкоємцями першої черги по закону є вона та її діти ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 - відповідачі по справі, які на спадкове майно не претендують, спадщину після смерті батька не прийняли.

Бажаючи оформити свої спадкові права вона звернулася до Другої Рожнятівської нотаріальної контори, однак нотаріус у видачі свідоцтва про право на спадщину їй відмовила у зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документа що підтверджує належність майна спадкодавцеві. При таких обставинах вона не може в повній мірі володіти, користуватися та розпоряджатися своєю власністю.

Сторони у судове засідання не з'явилася, направили суду заяви в яких просять справу розглянути у їх відсутності, позивачка позов підтримує а вдповідачі визнають та просять його задовольнити.

За таких обставин суд вважає за можливе справу розглянути у відсутності сторін у порядку, визначеному ч. 2 ст. 197 ЦПК України.

Вивчивши матеріали справи суд приходить до висновку, позов підлягає до задоволення, виходячи з наступних обставин.

У смт. Перегінське по АДРЕСА_1, знаходиться домоволодіння, яке складається з житлового будинку, двох сараїв, літньої кухні, вбиральні, колодязя, воріт та огорожі, що підтверджується копією технічного паспорта на садибний (індивідуальний) житловий будинок та довідкою № 109 від 27 травня 2014 року, виданими Івано-Франківським бюро технічної інвентаризації (а. с. 17-19).

Дане домоволодіння було збудоване у 1955 році позивачкою та її чоловіком ОСОБА_5, що підтверджується копією інвентарної справи від 18 жовтня 1956 року (а.с. 15, 16).

Позивачка доводилася дружиною ОСОБА_5, шлюб зареєстровано 23 листопада 1950 року, що підтверджується копіями свідоцтв про її народження та про одруження (а. с. 7, 8).

ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а. с. 11).

Після смерті ОСОБА_5 відкрилася спадщина на ? частину домоволодіння і відповідно до ст. ст. 1234 - 1236 ЦК України позивачка та її діти ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 - відповідачі по справі, є спадкоємцями першої черги по закону щодо спадкового майна.

Друга половина спільноствореного домоволодіння належить позивачці, як дружині, що пережила чоловіка, відповідно до ст. 22 Сімейного кодексу України.

На день смерті ОСОБА_5 разом з ним були зареєстровані та проживали його дружина ОСОБА_1 та син ОСОБА_6, який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 року, що підтверджується довідкою № 1229/02-24 від 01 квітня 2015 року виданою Перегінською селищною радою та копією свідоцтва про смерть (а.с. 12, 14).

Оскільки спадкодавець ОСОБА_5 помер у 1995 році, тобто до вступу в дій ЦК України, то до правовідносин спадкування, які виникли після його смерті, слід застосовувати норми ЦК УРСР 1963 року.

Відповідно до ст. 524 ЦК УРСР 1963 року, спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом.

За змістом ст. ст. 525, 526 названого кодексу, часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця, а місцем відкриття спадщини - останнє постійне місце проживання спадкодавця.

Відповідно до ст. 529 цього кодексу, при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого.

Відповідно до статті 548 ЦК УРСР, для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту її відкриття, а за змістом статті 549 цього ж кодексу визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном, або якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Відповідно до статті 22 КзПШС (1969 року), що діяв на час відкриття спадщини, майно, нажите подружжям за час шлюбу, є його спільною сумісною власністю. Кожен з подружжя має рівні права володіння, користування і розпорядження цим майном.

Аналізуючи надані позивачкою письмові докази, судом встановлено, що позивачка разом з чоловіком ОСОБА_5 збудували домоволодіння по АДРЕСА_1 у смт. Прегінське Рожнятівського району. Після смерті ОСОБА_5 відкрилася спадщина на половину домоволодіння. Позивачка у встановленому законом порядку прийняла спадщину, оскільки після смерті чоловіка залишилася жити у спадковому домоволодінні та вступила в управління спадковим майном.

Відповідачі спадщину після смерті батька не прийняли, на спадкове майно не претендують, спір між сторонами з приводу спадкового майна відсутній.

За таких обставин позивачка має право на половину домоволодіння, як дружина, що пережила свого чоловіка і на другу половину, як спадкоємець, що прийняв спадщину у встановленому законом порядку.

У видачі свідоцтва про право на спадщину позивачці відмовлено через відсутність правовстановлюючого документу на спадкове домоволодіння, що підтверджується листом нотаріуса № 63/02-14 від 22 квітня 2015 року (а. с. 9).

Отже у позасудовому порядку захистити свої права позивачка не може, а тому право власності на майно за нею слід визнати за рішенням суду.

Керуючись ст. 213- 215, 218 ЦПК України суд,-

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про визнання права власності задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на домоволодіння, яке знаходиться по АДРЕСА_1 у смт. Перегінське, Рожнятівського району Івано-Франківської області.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Івано-Франківської області через Рожнятівський районний суд протягом десяти днів з часу його проголошення, а особами, які приймали участь у розгляді справи, але не були присутніми у судовому засіданні у той же строк з часу отримання його копії.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя :