Ухвала

іменем україни

11 червня 2015 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Леванчука А.О., Нагорняка В.А., Писаної Т.О.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом Приватного акціонерного товариства «Фарлеп-Інвест» до ОСОБА_4 про відшкодування шкоди, заподіяної працівником при виконанні трудових обов'язків, за касаційною скаргою ОСОБА_4, який діє через представника ОСОБА_5, на рішення Апеляційного суду Херсонської області від 17 лютого 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У червні 2013 року Приватне акціонерне товариство «Фарлеп-Інвест» (далі - ПрАТ «Фарлеп-Інвест») звернулося до суду з указаним позовом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що відповідач працював у Південній філії ПрАТ «Фарлеп-Інвест» у технічному відділі м. Херсона - секторі реалізації та експлуатації клієнтських включень, на посаді провідного інженера з 13 серпня 2012 року по 11 січня 2013 року. Для виконання своїх обов'язків за трудовим договором ОСОБА_4 отримував матеріальні цінності за разовою довіреністю та іншими разовими документами, щодо використання яких повинен був складати відповідні акти або повертати невикористані цінності на склад. На час припинення з відповідачем трудових відносин була виявлена недостача переданих останньому матеріальних цінностей, відшкодувати вартість яких він відмовляється. Враховуючи викладене, позивач просив стягнути з ОСОБА_4 на свою користь 11 198,63 грн у рахунок відшкодування матеріальної шкоди.

Рішенням Суворовського районного суду м. Херсона від 24 березня 2014 року в задоволенні позову відмовлено.

Рішенням Апеляційного суду Херсонської області від 17 лютого 2015 року рішення суду першої інстанції скасовано та ухвалено нове рішення, яким позов задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ПрАТ «Фарлеп-Інвест» у рахунок відшкодування матеріальної шкоди 6503,08 грн. Вирішено питання розподілу судових витрат. У задоволенні решти позову відмовлено.

У касаційній скарзі представник ОСОБА_4, посилаючись на порушення судом норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить скасувати рішення апеляційного суду та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

У поданих до суду запереченнях на касаційну скаргу представник ПрАТ «Фарлеп-Інвест» зазначає, що оскаржуване судове рішення є законним та обґрунтованим, у процесі розгляду справи апеляційним судом не порушені норми матеріального та процесуального права, а тому це судове рішення необхідно залишити без змін, а касаційну скаргу - відхилити.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судами першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів вважає, що касаційну скаргу необхідно відхилити, а рішення апеляційного суду залишити без змін.

Доводи касаційної скарги представника ОСОБА_4 не дають підстав для висновку про неправильне застосування апеляційним судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та ухвалюючи нове рішення про задоволення позову частково, апеляційний суд вірно виходив із того, що відповідно до посадових обов'язків провідного інженера сектору реалізації та експлуатації клієнтських включень ОСОБА_4 зобов'язаний був контролювати використання отриманих ним товарно-матеріальних цінностей, на другий день після їх отримання звітувати про використання, надавши акт списання використаних товарно-матеріальних цінностей безпосередньо керівнику в Херсонській філії, або повернути на склад залишок невикористаних товарно-матеріальних цінностей.

Проведеною позивачем у зв'язку із звільненням ОСОБА_4 перевіркою встановлено, що останній не відзвітував про використання товарно-матеріальних цінностей, ввірених йому за час роботи, та не здав на склад їх залишки.

Висновком призначеної апеляційним судом та проведеної Херсонським відділенням Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз судово-економічної експертизи, який складений 31 грудня 2014 року за № 214/215, встановлено залишок товарно-матеріальних цінностей, що повинен був обліковуватися в підзвіті ОСОБА_4 та який підлягав передачі на день його звільнення, в розмірі 6503,08 грн.

Відповідно до законодавства працівники несуть матеріальну відповідальність у повному розмірі шкоди, заподіяної з їх вини підприємству, установі, організації, у випадку, коли майно та інші цінності були одержані працівником під звіт за разовою довіреністю або за іншими разовими документами (п. 2 ч. 1 ст. 134 КЗпП України <nau://ukr/322-08|st134>).

Наведені у касаційній скарзі доводи висновків апеляційного суду не спростовують.

Отже, оскаржуване рішення апеляційного суду ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому його слід залишити без змін, а касаційну скаргу - відхилити.

Керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4, який діє через представника ОСОБА_5, відхилити.

Рішення Апеляційного суду Херсонської області від 17 лютого 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

А.О. ЛеванчукВ.А. НагорнякТ.О. Писана