АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
№ апеляційного провадження: 22-ц/796/99/2015
Головуючий у суді першої інстанції: Сербіна Н.Г.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Білич І.М.
Р І Ш Е Н Н Я
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11 червня 2015 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду м. Києва в складі:
Головуючого судді: Білич І.М.
Суддів: Болотова Є.В., Поліщук Н.В.
при секретарі: Гречка Т.В.
за участю: представника позивача ОСОБА_3
представника відповідача ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника ОСОБА_5 ОСОБА_4 та представника ОСОБА_6 ОСОБА_7 на рішення Подільського районного суду м. Києва від 18 червня 2014 року в справі за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_5 про захист честі, гідності га ділової репутації та відшкодування моральної шкоди.
в с т а н о в и л а :
Позивач у вересні 2012 року звернулась до суду з позовом про захист честі, гідності га ділової репутації та відшкодування моральної шкоди. Обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 19 квітня 2012 року відповідач направила на адресу голови Вищої Ради юстиції звернення у якому висловила відносно позивача інформацію, яка не відповідає дійсності, та порочить її честь, гідність та ділову репутацію. Звернення ОСОБА_5 як випливає з його тексту, повязане з подіями пятирічної давнини, коли внаслідок прориву трубопроводу сталося затоплення квартири відповідача. Вважала, що поширена відповідачем недостовірна інформація про її аморальність, незаконні та навіть кримінальні дії підлягає спростуванню шляхом направлення на адресу Вищої Ради юстиції листа з повідомленням про неправдивість інформації, що підтверджується відповідним рішенням суду.
Рішенням Подільського районного суду м. Києва від 18 червня 2014 року, позов було задоволено частково.

Визнано такими, що не відповідають дійсності та порочать честь, гідність та ділову репутацію ОСОБА_6 відомості, висловлені та поширені ОСОБА_5 у зверненні на імя голови Вищої Ради Юстиції Колесниченка В.М. від 19.04.2012 року, а саме: «Аморальний адвокат ОСОБА_6, яка у своїй квартирі утворила притон. Перебуваючи у стані наркотичного або алкогольною спяніння вказана особа, яка нагадує не людину, а жувальну корову затопила мою квартиру. Вступивши у змову з суддею Подільського районного суду Зарицькою, ці особи, які порушують закон влаштували цирк у суді. Проте апеляційна інстанція вказала, вину адвоката і судді, підтвердила, що власниця квартири АДРЕСА_1 є аморальною людиною. Погрожуючи мені ОСОБА_6 сказала, що скасує це рішення у ВССУ. Та і сама постать ОСОБА_6 відома своїм постійним «рішаловом» у судах з боку прикриття кримі...».

Зобовязано ОСОБА_5 спростувати недостовірну інформацію, викладену у зверненні ОСОБА_5 на імя голови Вищої Ради юстиції Колесниченка В.М. від 19.04.2012 року, а саме: : «Аморальний адвокат ОСОБА_6, яка у своїй квартирі утворила притон. Перебуваючи у стані наркотичного або алкогольного спяніння вказана особа, яка нагадує не людину, а жувальну корову затопила мою квартиру. Вступивши у змову з суддею Подільського районного суду Зарицькою, ці особи, які порушують закон влаштували цирк у суді. Проте апеляційна інстанція вказала, вину адвоката і судді, підтвердила, що власниця квартири АДРЕСА_1 є аморальною людиною. Погрожуючи мені ОСОБА_6 сказала, що скасує це рішення у ВССУ. Та і сама постать ОСОБА_6 відома своїм постійним «рішаловом» у судах з боку прикриття кримі...», шляхом направлення на імя голови Вищої Ради юстиції листа, в якому вказати, що викладена у її зверненні від 19.04.2012 року інформація відносно ОСОБА_6. а саме: «Аморальний адвокат ОСОБА_6, яка у своїй квартирі утворила притон. Перебуваючи у стані наркотичного або алкогольного спяніння вказана особа, яка нагадує не людину, а жувальну корову затопила мою квартиру. Вступивши у змову з суддею Подільського районного суду Зарицькою, ці особи, які порушують закон влаштували цирк у суді. Проте апеляційна інстанція вказала, вину адвоката і судді, підтвердила, що власниця квартири АДРЕСА_1 є аморальною людиною. Погрожуючи мені ОСОБА_6 сказала, що скасує це рішення у ВССУ. Та і сама постать ОСОБА_6 відома своїм постійним «рішаловом» у судах з боку прикриття кримі...» є неправдивою і не відповідає дійсності, про що постановлено рішення Подільського районного суду м. Києва від 18 червня 2014 року.

Стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_6 моральну шкоду в сумі 500 гривень.

Не погоджуючись із рішення суду представник ОСОБА_5 ОСОБА_4 та представник ОСОБА_6 ОСОБА_7 подали апеляційні скарги. Вказуючи на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

У поданій скарзі представник ОСОБА_5 ОСОБА_4 ставив питання про скасування рішення суду та постановлення нового про відмову у задоволенні позову. З підстав того, що позивач не довів факту поширення інформації саме ОСОБА_5. У своєму рішенні судом також не було встановлено особу яка поширила таку інформацію. Інформація яку позивач просить визнати недостовірною та спростувати є оціночним судженням того, хто звертався до ВРЮ зі зверненням, яке одержане ВРЮ 19 квітня 2012 року. А також те, що позивачем не було надано доказів на підтвердження її посилань на «порушення нормальних життєвих звязків» і «поставлення під загрозу честі та гідності, які є нічим іншим, як здобуток, надбаний протягом багатьох років сумлінної поведінки у суспільстві», тобто завданої моральної шкоди.

Звертаючись із скаргою представника ОСОБА_6 ОСОБА_7 ставив питання про зміну рішення суду та постановлення нового рішення про задоволення позову у повному обсязі. Крім цього, зазначав, що судом першої інстанції під час визначення розміру моральної шкоди, не взято до уваги тривалість порушення та час і зусилля, які необхідні позивачу для відновлення попереднього стану, який можливий тільки шляхом визнання в судовому порядку факту порушення її права. Так, первісна позовна заява була подана позивачем 03 вересня 2012 року, а рішення по справі прийнято через півтора роки - 18 червня 2014 року. Разом з тим, в ході розгляду справи відповідачем не вживалось жодних дій для відновлення попереднього стану репутації позивача, навпаки представником відповідача систематично висловлювались грубі вислови щодо відсутності будь-яких моральних принципів у позивача, що підтверджує, представник відповідача підтримав зміст викладеної інформації.

Представник позивача не визнала подану апеляційну скаргу відповідача, заперечувала проти її задоволення та просила суд задовольнити подану ОСОБА_6 апеляційну скаргу.

Представник відповідача підтримав апеляційну скаргу свого довірителя та заперечував проти задоволення апеляційної скарги позивача

Заслухавши доповідь судді доповідача, пояснення осіб що зявилися у судове засідання, перевіривши матеріали справи та обговоривши підстави поданих апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга представника ОСОБА_6 не підлягає задоволенню, в той час як апеляційна скарга представника ОСОБА_5 підлягає задоволенню з наступних підстав.

Задовольняючи вимоги позивача суд першої інстанції виходив з того, що інформація яка була викладена в листі, який 19 квітня 2012 року від імені ОСОБА_5 було направлено на адресу голови Вищої Ради юстиції щодо професійних та моральних якостей адвоката ОСОБА_6 є образливою, принизливою негативною та такою, що не відповідає дійсності. Так як розповсюджена відповідачем інформація не містить алегорій, сатири, гіпербол, а несе в собі негативну інформацію щодо діяльності позивача з посиланням на її незаконні дії. При цьому, аналіз вказаної інформації вказує на те, що відповідачка висловлювала не оціночне субєктивне судження відносно позивача, не своє особисте відношення до неї, а стверджувала щодо обєктивних чітко висловлених фактів, які можуть бути перевірені. Враховуючи глибину душевних страждань позивача, ступінь вини відповідача, керуючись принципами розумності та справедливості, суд вважав такими що підлягають частковому задоволенню і вимоги позивача про відшкодування спричиненої моральної шкоди.

Статтею 213 ЦПК України передбачено, що рішення суду повинно бути законним та обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно з законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повного і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені у судовому засіданні.

Звертаючись до суду з апеляційною скаргою представник відповідача ОСОБА_5 вказував на те, що судом першої інстанції не було взято до уваги її пояснення в частині того, що відповідач не визнавала факту як написання так і підписання листа до ВРЮ від 19.04.2012 року. Крім того в самому листі зазначена адреса, за якою відповідач ніколи не була зареєстрована. А також на конверті що надійшов до ВРЮ вказано, що цей лист відправлено із м. Миколаїв в той час як відповідач мешкає в м. Київ.

Зазначене на думку апелянта свідчить про те, що на час розгляду справи не було доказів які вказували на те, що поширення недостовірної інформації відбулося саме відповідачем.

Беручи до уваги положення ст.10 ЦПК України, зазначені вище доводи апеляційної скарги та клопотання в ході апеляційного розгляду справи, судом було призначено по справі експертне дослідження.

Згідно висновку експертів за результатами проведення судово почеркознавчої експертизи від 18.03.2015 року № 204/205/15-32 вбачається що підпис від імені ОСОБА_5 у зверненні від імені ОСОБА_5 до Вищої ради юстиції за вхідним № С -2597/0/7 -12 від 19 квітня 2012 року виконаний не ОСОБА_5, а іншою особою ( т. 3 а.с. 44 -50)

Відповідно до ст. 277 ЦК України та Постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 лютого 2009 року № 1 «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» фізична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї та ( або ) членів її сімї недостовірної інформації, має право на відповідь, а також на спростування цієї інформації.

Спростування недостовірної інформації здійснюється особою, яка поширила інформацію.

Враховуючи те, що за результатами судово почеркознавчої експертизи було встановлено, що підпис в листі направленому до ВРЮ 19.04.2012 року виконаний не ОСОБА_5 ( відповідач), а іншою особою, правових підстав вважати, що саме відповідачем було поширено інформацію викладену в листі направленому до ВРЮ 19.04.2012 року, а відтак і покладення на неї зобовязання щодо спростування такої інформації нема.

З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів вважає, що рішення суду як таке що постановлено з порушенням норм матеріального права підлягає скасуванню з постановленням нового за правилами ст. 309 ЦПК України за яким позивачу слід відмовити у задоволенні заявленого позову з зазначених вище підстав.

У відповідності до положень ст. 88 ЦПК України на користь відповідача також підлягають стягненню витрати понесені за проведення експертного дослідження в сумі 3382,50 гривень.

Беручи до уваги зазначене вище, колегія суддів вважає, що підстав для задоволення апеляційної скарги представника позивача, а саме постановлення нового рішення про відшкодування спричиненої моральної шкоди у розмірі визначеному позивачем при зверненні до суду нема.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 305, 307, 309, 315, 317 ЦПК України, колегія суддів, -

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_6 ОСОБА_7 відхилити.

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_5 ОСОБА_4 задовольнити.

Рішення Подільського районного суду м. Києва від 18 червня 2014 року скасувати та постановити нове за яким;

ОСОБА_6 відмовити у задоволенні заявлених вимог до ОСОБА_5 про захист честі, гідності га ділової репутації та відшкодування моральної шкоди.

Стягнути з ОСОБА_6 ( АДРЕСА_1) на користь ОСОБА_5 ( АДРЕСА_2) витрати по проведенню експертного дослідження в розмірі 3382,50 ( три тисячі триста вісімдесят дві гривни пятдесят копійок) гривень.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення. Може бути оскаржено в касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: