Справа № 336/5713/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 листопада 2015 року м. Запоріжжя

Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді: Наумова О.О.,

при секретарі: Сергієнко С.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 в особі представника позивача ОСОБА_2 до Орджонікідзевського відділу державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції, треті особи: ОСОБА_4, Жовтневий відділ державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції, про зняття арешту з майна, -

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача в інтересах позивача 17.08.2015 року звернувся до суду з позовом до Жовтневого відділу державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції, в позовній заяві зазначає, що 17.06.2002 р. Шевченківським районним судом м. Запоріжжя на виконання рішення зазначеного суду було видано виконавчий лист № 2-1743/2002 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4 аліментів у розмірі ? частини, щомісячно до досягнення дитиною повноліття. 11.07.2014 р. державним виконавцем Жовтневого відділу державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції Прінь В.О. постановою ВП № 43990378 було накладено арешт на все рухоме майно позивача. Згодом виконавчий лист був переданий на виконання до Орджонікідзевського відділу державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції за місцем роботи позивача. 07.10.2014р. від стягувача - ОСОБА_4 до Орджонікідзевського відділу державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції надійшла заява про повернення виконавчого листа без виконання. Позивач зазначав, що ОСОБА_4 жодних майнових вимог до нього не має, внаслідок арешту майна він не має можливості розпоряджатися своїм майном на власний розсуд, що порушує його право власності.

Ухвалою суду від 23 вересня 2015 року було замінено первісного відповідача - Жовтневий відділ державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції на належного відповідача Орджонікідзевський відділ державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції, адреса місцезнаходження: пр. Металургів, буд. 6 у м. Запоріжжя; притягнуто до справи у якості третьої особи - Жовтневий відділ державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції, адреса місцезнаходження: вул. Залізнична, буд . 9-А у м. Запоріжжя.

Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав, в подальшому не з'явився, згідно заяви, поданої 25 листопада 2015 року, просить розглянути дану справу без участі позивача та підтримує заявлені позовні вимоги.

Відповідач в судове засідання не з'явився, надав заяву, в якій зазначав, що не заперечує проти задоволення позовних вимог.

Треті особи в судове засідання не зявились, однак належним чином були повідомлені про дату та час слухання справи.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов заявлено на законних підставах, він достатньо обґрунтований письмовими доказами і підлягає задоволенню у повному обсязі.

Судом встановлено, що 17.06.2002 р. Шевченківським районним судом м. Запоріжжя на виконання рішення зазначеного суду було видано виконавчий лист № 2-1743/2002 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4 аліментів у розмірі ? частини, щомісячно до досягнення дитиною повноліття.

11.07.2014 р. державним виконавцем Жовтневого відділу державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції Прінь В.О. постановою ВП № 43990378 було накладено арешт на все рухоме майно позивача.

Зазначену постанову позивач не отримував. Про накладення арешту на все рухоме майно позивач дізнався отримавши витяг про реєстрацію в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна.

Відповідно до зазначеного витягу до Державного реєстру обтяжень рухомого майна державним виконавцем Жовтневого ВДВС Запорізького МУЮ внесено реєстраційний запис, параметрами якого є: вид обтяження: публічне обтяження, тип обтяження: арешт рухомого майна позивача. Підставою обтяження є постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження.

Згодом виконавчий лист був переданий на виконання до Орджонікідзевського відділу державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції за місцем роботи позивача.

В подальшому позивач дійшов згоди зі стягувачем щодо добровільного порядку сплати аліментів.

У зв'язку з чим, 07.10.2014 р. від стягувача - ОСОБА_4 до Орджонікідзевського відділу державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції надійшла заява про повернення виконавчого листа без виконання.

В цей же день державним виконавцем Орджонікідзевського відділу державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві.

На даний час стягувач - ОСОБА_4 жодних майнових вимог до позивача не має.

Частиною 2 ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження», у разі якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем накладено арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, державний виконавець зазначає про зняття арешту, накладеного на майно боржника.

Судом встановлено, що при поверненні виконавчого документу стягувачеві державним виконавцем арешт коштів боржника, а також арешт та оголошення заборони на відчуження з майна позивача не знято.

Відповідно до ч. 5 ст. 60 Закону України "Про виконавче провадження" у всіх інших випадках незавершеного виконавчого провадження арешт з майна чи коштів може бути знятий за рішенням суду. Відповідно до ч. 2 ст. 60 Закону України "Про виконавче провадження", у разі прийняття судом рішення про зняття арешту з майна арешт з майна знімається за постановою державного виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Копія постанови про зняття арешту з майна надсилається боржнику та органу (установі), якому була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно боржника. Таким чином, безпосереднє зняття арешту з майна здійснюється за постановою державного виконавця, яка приймається на підставі відповідного рішення суду. Право зняття арешту з майна належить лише державному виконавцю того органу державної виконавчої служби, який цей арешт накладав.

Згідно ч. 1 ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Згідно ч. 1, 2 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійснені. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Статтею 391 ЦК України, передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Враховуючи те, що боржник - ОСОБА_1 та стягувач - ОСОБА_4 дійшли згоди щодо добровільного порядку сплати аліментів, а також те, що виконавчий лист № 2-1743 від 17.06.2002 року про стягнення з ОСОБА_1 аліментів, постановою державного виконавця повернуто стягувачу, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення.

Керуючись ст.ст. 50, 60 Закону України «Про виконавче провадження», ст.ст. 316, 319, 321,391 ЦК України, ст.ст. 3, 4, 5, 10, 59-61, 208, 209, 212-215 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Орджонікідзевського відділу державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції, треті особи: ОСОБА_4, Жовтневий відділ державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції, про зняття арешту з майна, - задовольнити.

Зняти арешт з усього рухомого майна, яке належить ОСОБА_1, накладений на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, винесеної Жовтневим відділом державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції від 11.07.2014 р.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Запорізької області шляхом подання апеляційної скарги через Шевченківський районний суд м. Запоріжжя протягом десяти днів після проголошення рішення суду.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя О.О. Наумов