Категорія: 19 Доповідач: Свистун О. В.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 червня 2015 року місто Луцьк

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Волинської області в складі:

головуючого судді - Свистун О.В.,

суддів Завидовської-Марчук О.Г., Федонюк С.Ю.,

при секретарі Перебойчуку Р.В.,

за участі представника позивача Богацької А.В.,

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Луцьку цивільну справу за позовом приватного вищого навчального закладу «Володимир-Волинський медико-технічний коледж» до Приватного вищого навчального закладу «Міжнародний науково-технічний університет імені академіка Юрія Бугая», ОСОБА_5 про солідарне стягнення боргу,

за апеляційною скаргою відповідача Приватного вищого навчального закладу «Міжнародний науково-технічний університет імені академіка Юрія Бугая на рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 10 лютого 2015 року, -

В С Т А Н О В И Л А :

09 жовтня 2014 року приватний вищий навчальний заклад «Володимир-Волинський медико-технічний коледж» звернувся в суд із позовом до Приватного вищого навчального закладу «Міжнародний науково-технічний університет імені академіка Юрія Бугая», ОСОБА_5 про солідарне стягнення боргу. Свої вимоги мотивував тим, що в період з 15.03.2010 року по 11.04.2012 року відповідачу - Приватному вищому навчальному закладу «Міжнародний науково-технічний університет імені академіка Юрія Бугая» було перераховано грошові кошти в загальній сумі 60 450 грн. без достатньої правової підстави, а тому відповідач зобовязаний повернути дані кошти позивачу по справі. 08.05.2013 року відповідачу було направлено претензію в порядку ст. 530 ЦПК України з вимогою повернути дані кошти коледжу до 17.05.2013 року. Однак дана вимога відповідачем не була виконана.

24.09.2013 року між ПВНЗ «Володимир-Волинський медико-технічний коледж» та фізичною особою ОСОБА_5 було укладено договір поруки, за умовами якого останній поручався перед позивачем за виконання відповідачем грошових зобовязань по виплаті 60450 грн., перерахованих відповідачу в якості безпроцентної позики.

Оскільки відповідач не повернув отриманні кошти просять стягнути із відповідачів солідарно всю суму боргу.

Рішенням Луцького міськрайонного суду від 10 лютого 2015 року позов задоволено.

Стягнуто солідарно із Приватного вищого навчального закладу «Міжнародний науково-технічний університет імені академіка Юрія Бугая», ОСОБА_5 в користь Приватного вищого навчального закладу «Володимир-Волинський медико-технічний коледж» кошти в розмірі 60450 грн.

Стягнуто з Приватного вищого навчального закладу «Міжнародний науково-технічний університет імені академіка Юрія Бугая», ОСОБА_5 в користь приватного вищого навчального закладу «Володимир-Волинський медико-технічний коледж» 604.50 грн. судового збору, з кожного по 302.25 грн.

Не погоджуючись з даним рішенням суду першої інстанції відповідач Приватний вищий навчальний заклад «Міжнародний науково-технічний університет імені академіка Юрія Бугая» подав апеляційну скаргу, оскільки вважає, що судом не повно зясовані обставини, що мають значення для справи, порушено і неправильно застосовані норми матеріального та процесуального права. Просить дане рішення скасувати і відмовити в позові повністю.

В судовому засіданні представник відповідача Приватного вищого навчального закладу «Міжнародний науково-технічний університет імені академіка Юрія Бугая» - ОСОБА_2 апеляційну скаргу підтримав з підстав у ній зазначених.

Представник позивача - Приватного вищого навчального закладу «Володимир-Волинський медико-технічний коледж» - Богацька А.В. апеляційну заперечила, оскільки вважає, що рішення ухвалено відповідно до вимог процесуального і матеріального права.

Відповідач ОСОБА_5 в судове засідання не зявився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце судового засідання, причин неявки суд не повідомив.

Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід задовольнити частково виходячи з наступних підстав.

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що відповідачі зобовязанні нести солідарну відповідальність перед позивачем, оскільки боржник не виконав своїх зобовязань в добровільному порядку.

Однак з таким висновком суду погодитися не можна з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що Приватний вищий навчальний заклад «Володимир-Волинський медико-технічний коледж» звернувся до відповідачів із позовом про солідарне стягнення коштів в сумі 60450 грн., які позивачем на протязі з 15 березня 2010 року по 11 квітня 2012 року було перераховано Приватному вищому навчальному закладу «Міжнародний науково-технічний університет імені академіка Юрія Бугая». Із наданих платіжних квитанцій та виписок по особових рахунках встановлено, що між юридичними особами, сторонами по справі, постійно проводилися перерахунки коштів з рахунку на рахунок на різні суми. У платіжних квитанціях у розділі призначення постійно зазначалося, що це кошти згідно договорів позики. Проте самих договорів позики між сторонами не укладалося, що встановлено рішення Луцького міськрайонного суду від 12.12.2013 року (а.с. 77-79).

24 вересня 2013 року між Приватним вищим навчальним закладом «Володимир-Волинський медико-технічний коледж» та відповідачем ОСОБА_5 було укладено договір поруки, згідно якого останній поручився перед кредитором за виконання Приватним вищим навчальним закладом «Міжнародний науково-технічний університет імені академіка Юрія Бугая» грошових зобовязань по сплаті 60450 грн.

Позивач вказує, що перерахунок коштів проходив без достатньої правової підстави, а тому просив стягнути дані кошти на підставі ст. 1212 ЦПК України.

Відповідно до ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобовязана повернути потерпілому це майно. Особа зобовязана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Представник позивача в судовому засіданні ствердила, що дані кошти за вказаний період відповідач набув безпідставно, оскільки кошти позивачем були перераховані без буд-якої правової підстави. Також, представник позивача не вказала підстав, на яких особа могла набути дані кошти і ці підстави на даний час відпали. Не змогла представник пояснити і підстави появи даних коштів на рахунку у коледжу, суму заборгованості, оскільки відсутній акт звірки відповідно до бухгалтерських вимог.

Представник відповідача заперечив отримання даних коштів відповідачем, оскільки будь-яких договорів із позивачем не укладалося.

Колегія суддів приходить до висновку, що між юридичними особами відсутні договірні зобовязання, так як сторони не надали відповідних доказів, однак у відповідача у разі безпідставного набуття коштів, могло виникнути зобовязання їх повернути.

Поняття зобовязання та підстави його виникнення передбачені в ст. 509 ЦК України. Зобовязання виникають з підстав, встановлених ст. 11 цього Кодексу, а саме підставами виникнення цивільних прав і обовязків є договори та інші правочини. Сторонами у зобовязанні є боржник і кредитор.

Позивач не надав доказів, що між ними та відповідачемПриватним вищим навчальним закладом «Міжнародний науково-технічний університет імені академіка Юрія Бугая» виникли саме такі правовідносини і на вимоги матеріального права суд першої інстанції не звернув уваги.

Згідно із ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обовязку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобовязання боржником.

Статтею 559 ЦК України встановлено, що порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобовязання не предявить вимоги до поручителя.

З матеріалів справи слідує, що останній перерахунок коштів без правової підстави позивачем було проведено 11.04.2012 року. Вимога до боржника про повернення коштів, відповідно до ст. 530 ЦК України заявлена позивачем 08.05.2013 року. 24 вересня 2013 року із фізичною особою укладено договір поруки і у вересні 2013 року позивач звертався до відповідачів із позовом у суд про стягнення даних коштів на підставі ст. 1046 ЦК України (договір позики). Рішенням Луцького міськрайонного суду від 12.12.2013 року в задовольненні позову було відмовлено. Дане рішення було залишено без змін ухвалою апеляційного суду Волинської області від 25.03.2014 року і набрало законної сили. З позовом в порядку ст. 1212 ЦК України позивач звернувся до поручителя тільки 09.10.2014 року, тобто з пропуском шестимісячного терміну звернення до суду.

Колегія суддів вважає, що зобовязання про повернення коштів як безпідставно набутих не є тими зобовязаннями, які можуть забезпечуватися договором поруки.

Також колегія суддів вважає, що порука як така припинилася, оскільки з часу виникнення права на звернення із позовом до поручителя пройшло більше шести місяців як встановлено вищезазначеною нормою права.

Отже, рішення суду першої інстанції із-за порушення норм матеріального права, неповного зясування судом обставин, що мають значення для справи підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову у задоволені позовних вимог до поручителя як фізичної особи.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 309, 313, 314, 316, 317, 218, 319 ЦПК України, на підставі ст.ст. 11, 509, 553, 559, 1212 ЦК України, колегія суддів,

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргувідповідача Приватного вищого навчального закладу «Міжнародний науково-технічний університет імені академіка Юрія Бугая» задовольнити частково.

Рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 10 лютого 2015 року в справі за позовом приватного вищого навчального закладу «Володимир-Волинський медико-технічний коледж» до ОСОБА_5 про солідарне стягнення боргу - скасувати.

Ухвалити нове рішення.

В задоволені позову приватного вищого навчального закладу «Володимир-Волинський медико-технічний коледж» до ОСОБА_5 про солідарне стягнення боргу - відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржене до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий:

Судді: