РІШЕННЯ

іменем України

18 листопада 2015 року м. Зміїв

Зміївський районний суд Харківської області в складі:

головуючого судді Овдієнка В.В.

з участю секретаря Іванової О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів з частки від заробітку на тверду грошову суму,

в с т а н о в и в:

21.08.2015 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 з позовом про зменшення розміру аліментів шляхом зміни способу виконання батьком обовязку утримання дитини та стягування з нього аліментів на користь ОСОБА_3 на утримання малолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, у твердій грошовій сумі у розмірі 400,00 грн. щомісячно, починаючи з дня подання заяви і до повноліття дитини.

В обґрунтування позовної заяви зазначив, що він перебуває з відповідачкою у зареєстрованому шлюбі, від якого мають спільного сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Згідно заочного рішення Зміївського районного суду Харківської області від 20 грудня 2012 року (цивільна справа № 2014/4553/2012) з нього на користь відповідачки стягуються аліменти на утримання сина в розмірі 1/4 частки від усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття.

Ухвалюючи зазначене рішення без його присутності, Зміївський районний суд Харківської області виходив з того, що він добровільно не надає матеріальну допомогу своїй дружині на утримання сина, але має постійне місце роботи та стабільний заробіток, а тому визначив розмір аліментів у відповідності до статті 183 Сімейного кодексу України, а саме у частці від заробітку (доходу).

Але, починаючи з січня 2014 року в нього суттєво змінилися життєві обставини, оскільки він був звільнений з роботи в Російській Федерації та змушений повернутися додому, де до теперішнього моменту не може знайти роботу та проживає на випадкові заробітки.

При цьому ВДВС Зміївського РУЮ Харківської області нараховує йому заборгованість за аліментами, виходячи не з його фактичних доходів, а з середньої заробітної плати по Зміївському району, що в місяць складає 869,00 гривень. Згідно довідки ВДВС Зміївського РУЮ Харківської області № 04-29/ВЗ/1671 від 16.06.2015 року його заборгованість за аліментами на неповнолітнього сина складає 13476,33 гривень.

Він не відмовляється від свого обовязку утримувати власного сина, однак такий щомісячний розмір аліментів є занадто високим для непрацюючої особи в умовах фактичної відсутності будь-якої роботи, що ставить його в скрутне матеріальне становище.

Сторони в судове засідання не з'явилися.

Представник позивача адвокат ОСОБА_5 подала заяву про розгляд справи за відсутністю позивача та за її відсутністю, просила задовольнити позов з підстав, викладених у позовній заяві.

Відповідачка ОСОБА_2 подала заяву про розгляд справи за її відсутністю та за відсутністю її представника адвоката ОСОБА_6, позов про зміну розміру аліментів не визнала, з наступних підстав: позивач отримує великі доходи (3000 грн. - 4000 грн. на тиждень), які він отримує від вилову, коптіння та продажу риби. Цією діяльністю він займається неофіційно, що позбавляє її можливості довести суду факти отримання позивачем доходів та їх розмір. Позивач зазначає в позові про те, що він проживає на випадкові заробітки, які не перевищують 1000 грн. Позивач не надав суду доказів звільнення його з роботи з січня 2014 року, та доказів отримання ним випадкових заробітків та їх розмірів. Їх з відповідачем син ОСОБА_7 є єдиною дитиною у позивача, який є малолітньою дитиною та повністю перебуває на її утриманні. Вже більше ніж півроку позивач не цікавиться сином та не приймає участь у його вихованні. При розгляді справи просила врахувати її заперечення.

Оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд дійшов наступного:

Згідно свідоцтва про шлюб та копій свідоцтв про народження сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 05.09.2008 року, мають неповнолітнього сина ОСОБА_4, 25..09.2012 року народження. (а. с. 5, 6).

За рішенням Зміївського районного суду Харківської області від 20.12.2012 року 2014/4553/2012 з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 стягуються аліменти на утримання сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/4 частки від всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 29 листопада 2012 року й до досягнення дитиною повноліття. (а. с. 7-8).

З розрахунку заборгованості по аліментам вбачається, що в період з 29.11.2012 року по 01.09.2014 року ОСОБА_1 нараховуються аліменти виходячи з середньомісячної заробітної плати Зміївського району, відповідно даним Харківського обласного управління статистики на підставі ст. 74 Закону України "Про виконавче провадження", загальна сума боргу станом на 01.06.2015 року становить 13476 грн. 33 коп. (а. с. 9).

Відповідно до ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини.

У відповідності зі ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст. 184 цього Кодексу.

У відповідності зі ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Згідно зі ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають суттєве значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити аліменти у твердій грошовій сумі.

Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону.

У відповідності до ч. 1 ст. 191 Сімейного Кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Враховуючи положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, частин 7, 8 ст. 7 СК України при вирішення будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дитини.

Відповідно до ст. 8 Закону України "Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення необхідних умов для всебічного розвитку дитини відповідно до законів України.

Згідно роз'яснень Пленуму Верховного Суду України, викладених у Постанові № 3 від 15.05.2006 року Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів, вирішуючи питання щодо розміру аліментів суд повинен урахувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

Позивачем надано докази, якими підтверджується відсутність у нього стабільного доходу, у зв'язку з чим аліменти нараховуються виходячи з розміру середнього заробітку по Зміївському району.

Виходячи з повідомлених позивачем відомостей щодо наявності у нього мінливих, не стабільних доходів від випадкових заробітків, що є підставою для визначення аліментів у твердій грошовій сумі.

Сторонами не надано доказів, якими підтверджується можливість позивача сплачувати аліменти на утримання дитини у розмірі, що перевищує 400 грн. на місяць.

Повідомлені відповідачкою відомості щодо доходів позивача близько 3000-4000 грн. на тиждень не підтверджені будь-якими доказами і носять характер припущення, на якому не може ґрунтуватися судове рішення.

За таких обставин, враховуючи матеріальний і сімейний стан сторін, належить позов задовольнити та змінити розмір аліментів, що на підставі рішення Зміївського районного суду Харківської області від 20 грудня 2012 року №2014/4553/2012 стягуються з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, у виді 1/4 частки від всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, на аліменти у твердій грошовій сумі по 400 грн., що підлягають індексації відповідно до закону.

У новому розмірі аліменти належить стягувати з дня набрання рішенням законної сили.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 61, 169, ч. 2 ст. 197, 209, 212-215, 218 ЦПК України, суд,

в и р і ш и в:

Позов задовольнити.

Змінити розмір аліментів, що на підставі рішення Зміївського районного суду Харківської області від 20 грудня 2012 року №2014/4553/2012 стягуються з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 на утримання сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, у виді 1/4 частки від всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на аліменти у твердій грошовій сумі.

Стягувати з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 на утримання сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, аліменти у твердій грошовій сумі по 400 (чотириста) грн. щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття.

Починаючи з дня набрання рішенням законної сили припинити стягування аліментів на підставі рішення Зміївського районного суду Харківської області від 20 грудня 2012 року №2014/4553/2012.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через Зміївський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його отримання.

Головуючий: