АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 22-ц/796/7976/2015 Головуючий у 1-й інстанції - Богінкевич С.М.
Доповідач Рубан С.М.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 листопада 2015 року Колегія суддів судової палати з цивільних справ Апеляційного суду м. Києва в складі :

головуючого судді Рубан С.М.

суддів ЖелепаО.В., Кабанченко О.А.

при секретарі Гарматюк О.Д.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу представника Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» - Качури Людмили Володимирівни на рішення Подільського районного суду м. Києва від 11 березня 2015 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості,-

В С Т А Н О В И Л А :

Рішенням Подільського районного суду м. Києва від 11 березня 2015 року у задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості - відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду, представник позивача подала апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду першої інстанції скасувати, ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

В судовому засіданні представник позивача підтримала апеляційну скаргу.

Представник відповідача проти апеляційної скарги заперечив.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення осіб, які з'явились в судове засідання, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду та матеріали справи в межах апеляційного оскарження, дійшла наступного висновку.

Позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом, мотивуючи позовні вимоги тим, що 10.07.2006 року між відповідачем ОСОБА_3 та АКБ «Райффайзенбанк Україна» (правонаступником якого за всіма правами та обов'язками є ЗАТ «ОТП Банк», правонаступником якого за всіма правами та обов'язками АТ «ОТП Банк», правонаступником якого у свою чергу є ТОВ «ОТП Факторинг Україна») було укладено кредитний договір № CNL-007/565/2006, який складається із двох частин, які нероздільно пов'язані між собою, згідно з п. 1. частини №1 кредитного договору.

За умовами кредитного договору № CNL-007/565/2006 відповідачу було надано кредит в розмірі 98 000 доларів США на підставі кредитної заявки останнього від 10.07.2006 року, шляхом перерахування кредитних коштів в повній сумі з кредитного рахунку на його поточний рахунок, відкритий у банку, із сплатою фіксованої процентної ставки у розмірі 14% річних.

Відповідач зобов'язався прийняти, належним чином використати та повернути зазначені кредитні кошти у строки, передбачені кредитним договором ( п.2 частини №1), а також у строки, передбачені кредитним договором, зобов'язався здійснювати повернення суми кредиту та сплачувати відсотки у валюті, що відповідає валюті кредиту(згідно з п .1.11.1. частини №2).

Посилається на те, що у порушення вимог п.1.1.1., 1.5.1., 1.5.1.1. частини №2 кредитного договору № CNL-007/565/2006 відповідач порушив взяті на себе зобов'язання щодо своєчасного та повного повернення кредиту, процентів за користування кредитом.

Крім того, вказує, що за порушення строків повернення кредиту, відсотків за користування кредитом, відповідач зобов'язався сплатити пеню у розмірі 1% від суми несвоєчасно виконаних боргових зобов'язань за кожний день прострочки, що передбачено п.4.1.1. частини № 2 кредитного договору.

У зв'язку з вищевикладеним, станом на 04.07.2014 року у відповідача за кредитним договором № CNL-007/565/2006 від 10.07.2006 року утворилась заборгованість перед банком в розмірі 68 136,64 доларів США, що еквівалентно 806 813,38 гривням за офіційним курсом НБУ на дату проведення розрахунку заборгованості та 2 944 868,89 гривень, що складається з: залишку заборгованості за кредитом у сумі 62 827,70 доларів США, що еквівалентно 743 949,64 гривень за офіційним курсом НБУ на дату проведення розрахунку заборгованості; заборгованості по відсоткам у розмірі 5308,94 доларів США, що еквівалентно 62 863,73 гривень за офіційним курсом НБУ на дату проведення розрахунку заборгованості; пені за прострочення виконання зобов'язань в розмірі 2 944 868,89 гривень.

Крім того, 10.07.2006 року між відповідачем та АКБ «Райффайзенбанк Україна» було укладено договір № 007/1406/05/1 про кредитування поточного рахунку (овердрафт), відповідно до якого відповідачу було відкрито картковий рахунок і здійснено кредитування поточного рахунку НОМЕР_1 в розмірі ліміту овердрафта, який становить 48 900 гривень із сплатою відсотків у розмірі 36 % річних з розрахунку 365 днів у році за користування простроченим до повернення кредиту позичальнику.

Відповідно до вищезазначеного договору № 007/1406/05/1 кошти призначені для здійснення відповідачем чи за його дорученням банком для безготівкових платежів з поточного рахунку для виконання позичальником своїх зобов'язань перед страховиком щодо сплати страхових премій (платежів) за договорами страхування; погашення відсотків за користування непростроченим кредитом; сплати комісій банку згідно затверджених тарифів за виконання операцій. Позичальник, у свою чергу, зобов'язався прийняти, належним чином використати та повернути вказані кредитні кошти у строки, визначені договором, а також сплатити платню за користування ним в порядку та на умовах, що визначені п.1.1 договору.

Вказує, що відповідачем не було дотримано зазначених вище умов договору № 007 1406/05/1, у зв'язку з чим відповідно до п.8.1 останній має достроково виконати зобов'язання в цілому або у визначеній частині, оскільки станом на 04.07.2014 року заборгованість складає: 7 044, 48 гривень, а саме: залишку заборгованості за кредитом у сумі 4 414,59 гривень; суми несплачених відсотків за користування кредитом 2 629,89 гривень.

Крім того, зазначив, що згідно з умовами договору купівлі-продажу кредитного портфелю від 27.04.2012 року, а також у відповідності до ст. ст. 512, 514, 1077, 1078, 1079, 1082, 1084 ЦК України ПАТ «ОТП Банк» передало, а ТОВ «ОТП Факторинг Україна» прийняло право вимоги за кредитним договором № CNL-007/565/2006 від 10.07.2006 року укладеним між АКБ «Райффайзенбанк Україна» та відповідачем.

Згідно з умовами Договору факторингу від 27.04.2012 року та у відповідності до ст. ст. 512, 514, 1077, 1078, 1079, 1082, 1084 ЦК України ПАТ «ОТП Банк» відступило, а ТОВ «ОТП Факторинг Україна» прийняло право грошової вимоги також за договором № 007/1406/05/1 від 10.07.2006 року (овердрафт), укладеним між АКБ «Райффайзенбанк Україна» та відповідачем.

У зв'язку з вищевикладеним, оскільки до ТОВ «ОТП Факторинг Україна» перейшли всі права ПАТ «ОТП Банк» щодо права вимоги до відповідача за кредитним договором № CNL-007/565/2006 від 10.07.2006 року та договором № 007/1406/05/1 від 10.07.2006 року звернувся до суду з цим позовом та просить стягнути з відповідача суму заборгованості за кредитним договором № CNL-007/565/2006 у розмірі 68 136,64 доларів США, що еквівалентно 806 813,38 гривень за офіційним курсом НБУ на дату проведення розрахунку заборгованості та 2 944 868,89 гривень, що разом складає 3 751 682, 27 гривні, суму заборгованості за кредитним договором № 007/1406/05/1 від 10.07.2006 (овердрафт) від 10.07.2006 року всього у розмірі 7 044,48 гривень.

Відмовляючи у задоволенні позову суд першої інстанції виходив з наступного.

Судом встановлено, що 10.07.2006 року між відповідачем ОСОБА_3 та АКБ «Райффайзенбанк Україна» було укладено кредитний договір № CNL-007/565/2006, який складається із двох частин, які нероздільно пов'язані між собою, згідно п.1 ч. 1 кредитного договору (а.с.7-8,9-16).

За умовами кредитного договору № CNL-007/565/2006 відповідачу було надано кредит в розмірі 98 000 доларів США на підставі кредитної заявки останнього від 10.07.2006 року (а.с.17), шляхом перерахування кредитних коштів в повній сумі з кредитного рахунку на його поточний рахунок, відкритий у банку, із сплатою фіксованої процентної ставки у розмірі 14% річних.

Відповідно до вищезазначеного договору відповідач зобов'язався прийняти, належним чином використати та повернути зазначені кредитні кошти у строки, передбачені кредитним договором (п.2 частини №1), а також у строки, передбачені кредитним договором, зобов'язався сплачувати відсотки у валюті, що відповідає валюті кредиту (згідно з п.1.11.1. частини №2). Погашення кредиту та нарахованих відсотків повинно було здійснюватись щомісяця відповідно до графіку, що є додатком №1 (а.с.18-20).

Відповідно до вимог п.4.1.1. частини № 2 кредитного договору за порушення строків повернення кредиту, відсотків за користування кредитом, відповідач зобов'язався сплатити пеню у розмірі 1% від суми несвоєчасно виконаних боргових зобов'язань за кожний день прострочки.

Відповідно до ст. 512 ЦК України кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), згідно ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі та на умовах, що існували на момент переходу цих прав.

Згідно з умовами договору купівлі - продажу кредитного портфелю від 27.04.2012 року (а.с.36-43) ПАТ «ОТП Банк» передало, а ТОВ «ОТП Факторинг Україна» прийняло право вимоги за кредитними договором № CNL-007/565/2006 від 10.07.2006 року, укладеним між АКБ «Райффайзенбанк Україна» та відповідачем, у підтвердження чого позивачем було надано витяг з додатку 1 до договору купівлі-продажу кредитного портфелю від 27.04.2012 року (а.с.44). Згідно з умовами договору факторингу від 27.04.2012 року (а.с.45-48) ПАТ «ОТП Банк» відступило, а ТОВ «ОТП Факторинг Україна» прийняло право грошової вимоги за та договором № 007/1406/05/1 від 10.07.2006 року (овердрафт), укладеним між АКБ «Райффайзенбанк Україна» та відповідачем, у підтвердження чого позивачем було надано витяг з додатку до договору факторингу № 007/1406/05/1 від 27.04.2012 року (а.с.49). У зв'язку з чим до позивача перейшли всі права ПАТ «ОТП Банк» щодо права вимоги до відповідача за кредитним договором № CNL.-007/565/2006 від 10.07.2006 року та договором № 007/1406/05/1 від 10.07.2006 (овердрафт).

Відмовляючи в задоволенні позову суд виходив з того, що позивач посилаючись на ті обставини, що відповідач у порушення умов вищезазначеного договору, взяті на себе зобов'язання щодо повернення коштів не виконав, у зв'язку з чим станом на 04.07.2014 року за кредитним договором № CNL-007/565/2006 утворилась заборгованість перед банком всього у розмірі 3 751 682,27 гривень, у підтвердження чого надав розрахунок заборгованості від 04.07.2014 року (а.с.21); за договором №007/1406/05/1 заборгованість складає 7 044,48 гривень, у підтвердження чого було надано розрахунок заборгованості від 04.07.2014 року (а.с.27), які не можуть бути прийняті до уваги як належний та допустимий доказ факту порушення відповідачем своїх зобов'язань за договором та наявності у останнього заборгованості у розумінні ст.57-60 ЦПК України, у зв'язку з тим, що не містять посилань на умови договору, виписку по особовому рахунку та/або інших первинних фінансово-бухгалтерських документів.

Колегія суддів не погоджується з висновком суду виходячи з наступного.

Відповідно до ст.ст. 525, 526, 530 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороннязміна його умов не допускається, при чому зобов'язання має виконуватися належним чином і у встановлений строк відповідно до умов договору.

Згідно ст. ст.610, 612 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом. Боржник, який прострочив зобов'язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливості виконання, що випадково настала після прострочення.

Відповідно до ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три процентирічних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договоромабо законом.

Суд першої інстанції не дослідив та не дав належної оцінки розрахунку заборгованості за Кредитним договором № CNL-007/565/2006 та Договором № 007/1406/05/1 станом на 17.10.2014 року, дані документи складено та підписано Директором з операційної діяльності ТОВ «ОТП Факторинг Україна» та економістом ТОВ «ОТП Факторинг Україна», на розрахунках заборгованості міститься печатка ТОВ «ОТП Факторинг Україна», що є доказом наявної заборгованості ОСОБА_3 перед ТОВ «ОТП Факторинг Україна» за Кредитним договором №CNL-007/565/2006 від 10.07.2006 та Договором № 007/1406/05/1 про кредитування поточного рахунку (овердрафт) від 10 липня 2006.

Із Розрахунку заборгованості до Кредитного договору №CNL-007/565/2006 від 10.07.2006 року вбачається:

заборгованість по тілу кредиту - 62827,70 доларів США, та сплачені суми за період з 10.08.2006 року по 10.11.2011 року в розмірі 35172,30 доларів США.,

заборгованість по відсоткам за період з 01.10.2011 року по 27.04.2012 року на суму 62827,70 доларів США з процентною ставкою 18,00%, із кількістю 2009 днів - 5308,94 доларів США, та сплачену суми в розмірі 1256,55 доларів США

нарахована пеня за порушення виконання зобов'язань за кредитним договором за період 04.07.2013 року по 04.07.2014 року, 365 днів, яка нарахована на суму простроченого тіла 62827,70 доларів США та 5308,94 доларів США - всього сума боргу пені складає 248698,74 доларів США, що еквівалентно станом на 04.07.2014 року по курсу НБУ 11,841109 - 2 944 868,89 грн.

Зазначений розрахунок заборгованості здійснено відповідно до умов Договору № 007/1406/05/1 про кредитування поточного рахунку (овердрафт) від 10 липня 2006 року п.4.1.1 п. 4.1.2. (Банк здійснив кредитування поточного рахунку НОМЕР_1 в розмірі Ліміту Овердрафта, який становить 48900,00 (сорок вісім тисяч дев'ятсот, 00) гривень зі сплатою відсотків у розмірі 21,00 % річних з розрахунку 365 днів у році за користування простроченим Кредитом та 36,00 % річних з розрахунку 365 днів у році за користування простроченим до повернення Кредиту Позичальнику).

ТОВ «ОТП Факторинг Україна» є фінансовою установою зареєстрованою у визначеному законом порядку, що підтверджується Свідоцтвом про реєстрацію фінансової установи (копія даного свідоцтва наявна в матеріалах справи).

Відповідно до п. 1.9.1 Кредитного договору №CNL-007/565/2006 від 10.07.2006 року невиконання Позичальником умов Кредитного договору дає право Банку достроково вимагати виконання боргових зобов'язань за кредитом у Позичальника. Тому,02.07.2014 року на адресу Відповідача, було направлено досудову вимогу №200133335 від 12.06.2014 року по Кредитному договору№CNL-007/565/2006 та досудову вимогу №200133908 від 18.06.2014 по Договору № 007/1406/05/1 , які містять розмір заборгованості.

Суд першої інстанції не дослідив виписку по рахунку боржника, яка в свою чергу містить усі дані щодо видачі та внесення Відповідачем коштів в рахунок погашення кредиту та розподілення даних коштів на погашення кредиту та відсотків за користування кредитними коштами.

Відповідно до умов Кредитного договору №CNL-007/565/2006 від 10/07/2006 року , а саме п. 1.5.1., розрахунки за вказаним договором відображені на поточному рахунку №2620 3 701567339 Відповідача, та у довідці про погашення заборгованості на стороні ТОВ «ОТП Факторинг Україна».

Виписка по поточному рахунку №2620 3 701567339 за період з 01.07.2006 року по 02.12.2014 року та довідка про погашення заборгованості на стороні ТОВ «ОТП Факторинг Україна», підтверджує факт видачі коштів 10.07.2006 року в сумі 98000,00 доларів США, періодичність, системність внесення платежів в рахунок погашення кредиту №CNL-007/565/2006 від 10.07.2006 року.

Щодо Договору №007/1406/05/1 про кредитування поточного рахунку (овердрафт) від 10.07.2006 року.

виписка по рахунку №339 (позабалансовий рахунок-обліковується Овердрафт) за період з 01.12.2008 року по 02.12.2014року відображає Ліміт Овердрафту станом на 10.07.2006 року в розмірі 48900,00 гривень;

виписка по рахунку НОМЕР_1 (поточний рахунок - виплата) за період з 01.07.2010 року по 02.12.2014 року: відображає 27.07.2010 року суму 1888,01 гривень - оплату страхування згідно з умовами Договору добровільного страхування від нещасних випадків №101.0004464 від 13.07.2009 року за період страхування з 10.07.2010 року по 09.07.2011 року, Платіжна вимога №846 від 15.07.2010 року; сума 2440,34 гривень відображає оплату страхування згідно з умовами Договору добровільного страхування іпотечного майна №211.0004463 від 15.07.2010 року за період страхування з 10.07.2010 року по 09.07.2011року на підставі Платіжної вимоги №845 від 15.07.2010 року; 30.07.2010 року сума 12,44 грн. відображає нараховані проценти за 5 днів-21% та 31.08.2010 року суму 77,36 гривень нараховані відсотки за 31 день-21%;

виписка по рахунку НОМЕР_2 (рахунок, який відображає відсотки на прострочене тіло) за період 01.09.2010 року по 27.04.2012 року становить 2629,89 гривень.

Відповідач в суді апеляційної інстанції визнав суму заборгованості за кредитним договором №CNL-007/565/2006 від 10 липня 2006 року в розмірі 32 607 74 доларів США та 68,51 гривня відповідно до висновку експертного дослідження від 26 серпня 2015 року складеного спеціалістом-економістом ОСОБА_5 на замовлення відповідача та наданого апеляційному суду.

Вказаний висновок колегія суддів не приймає до уваги, як належний доказ на підтвердження заборгованості відповідача в розмірі 32 607, 74 доларів США та 68, 51 гривень, оскільки як встановлено в апеляційному суді висновок складено лише виходячи з розрахункових документів наявних у відповідача, та крім того, у висновку не враховано необхідність сплати заборгованості по кредитному договору №007/1406/05/1 від 10 липня 2006 року (овердрафт), наявність якого відповідач заперечує. Однак, як встановлено судом, договір № 007/1406/05/1 відповідачем підписано, в судовому порядку не оскаржено, тому договір є чинним та погашення платежів має відбуватися по двом кредитним договорам.

Заперечення відповідача про те, що позов подано передчасно, так як в суді першої інстанції, на думку відповідача, позивач не підтвердив право вимоги до відповідача та належне повідомлення відповідача про відступлення права вимоги, колегія суддів не приймає до уваги, оскільки судом першої інстанції вірно встановлено, що ПАТ «ОТП Банк» передало, а ТОВ «ОТП Факторинг Україна» прийняло право вимоги за кредитними договорами , де позичальником є відповідач, у зв'язку з чим до позивача перейшли всі права ПАТ «ОТП Банк» щодо права вимоги до відповідача за кредитними договорами, а відповідачем рішення суду не оскаржено, а тому колегією суддів в цій частині не перевіряється, виходячи з положень ч. 1 статті 303 ЦПК України.

Виходячи з наведеного, колегія суддів вважає встановленим, що станом на 04 липня 2014 року у Позичальника за Кредитним договором № СNL-007/565/2006 від 10 липня 2006 року існує заборгованість перед Банком у розмірі 68136,64 доларів США, що еквівалентно 806 813, 38 гривень за офіційним курсом НБУ на дату проведення розрахунку заборгованості та 2 944 868, 89 гривень, що складається з:

залишку заборгованості за кредитом у сумі 62 827,70 доларів США, що еквівалентно 743 949, 64 гривень за офіційним курсом НБУ на дату проведення розрахунку заборгованості;

заборгованості по відсоткам у розмірі 5308,94 доларів США, що еквівалентно 62 863, 73 гривень за офіційним курсом НБУ на дату проведення розрахунку заборгованості;

пені за прострочення виконання зобов'язань в розмірі 2 944 868, 89 гривень

та станом на 04.07.2014 року заборгованість відповідача по кредиту за Договором № 007/1406/05/1 від 10 липня 2006 року складає: 7044,48 гривень, що складається з: залишку заборгованості за кредитом у сумі 4414,59 гривень; суми несплачених відсотків за користування кредитом 2629,89 гривень, яка підлягає стягненню з відповідача.

Враховуючи, що розмір неустойки 2 944 868, 89 гривень, є значно більшим ніж загальний розмір простроченої заборгованості та враховуючи всі обставини справи , а також виходячи з принципів розумності та справедливості , колегія суддів вважає необхідним застосувати ч. 3 статті 551 ЦК України та зменшити розмір пені до 500 000 гривень.

З підстав наведеного, рішення суду підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про задоволення позову частково.

Судові витрати належить розподілити відповідно до статті 88 ЦПК України.

Керуючись ст.ст.303,304,307,309,313-315,316 ЦПК України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу представника Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» - Качури Людмили Володимирівни - задовольнити частково.

Рішення Подільського районного суду м. Києва від 11 березня 2015 року - скасувати та ухвалити нове рішення яким позовні вимоги ТОВ «ОТП Факторинг Україна» - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ТОВ «ОТП Факторинг Україна» суму заборгованості за кредитним договором № СNL -007/565/2006 від 10 липня 2006 року в розмірі 68 136, 64 дол. США (шістдесят вісім тисяч сто тридцять шість доларів США 64 центи), що еквівалентно 806 813 (вісімсот шість тисяч вісімсот тринадцять) грн. 38 коп. за офіційним курсом НБУ на дату проведення розрахунку заборгованості та 500 000 ( п'ятсот тисяч ) грн. пені.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ТОВ «ОТП Факторинг Україна» суму заборгованості за кредитним договором № 007/1406/05/1 від 10 липня 2006 року (овердрафт ) в розмірі 7 044 (сім тисяч сорок чотири ) грн. 48 коп.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ТОВ «ОТП Факторинг Україна» судовий збір в розмірі 3 654 гривні.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, може бути оскаржено в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом 20 днів.

Головуючий

Судді