Справа № 308/7408/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 листопада 2015 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в особі:

головуючого судді - Микуляк П.П.,

при секретарі - Остич Л.В.,

за участю представника позивачки ОСОБА_1 адвоката ОСОБА_2

відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення суми індексації аліментів на утримання дітей, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області з зазначеною позовною заявою мотивуючи її тим, що 18 лютого 1992 року між нею та відповідачем ОСОБА_3 було укладено шлюб. У шлюбу у них народилося двоє дітей: син ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, та син ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2

Рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 04 квітня 2012 року по справі №2-6600/11) шлюб між ними було розірвано, сина ОСОБА_5 залишено проживати разом з нею. 21 травня 2013 року Ужгородського міськрайонного суду по справі №308/8170/13- ц було ухвалено рішення яким вирішено: стягнути з ОСОБА_3 на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, у твердій грошовій сумі в розмірі 1500 грн., щомісячно, починаючи з 21.11.2011 року до досягнення дитиною повноліття; стягнути з ОСОБА_3 на її користь аліменти (матеріальну допомогу) у звязку із навчанням сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, у твердій грошовій сумі в розмірі 1500 грн., щомісячно, починаючи з 21.11.2011 року до закінчення сином навчання. Ухвалою колегії суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Закарпатської області від 04.07.2013 року рішення суду першої інстанції від 21.05.2013 року залишено без змін.

Керуючись положенням ч.1 ст.191 СК України, відповідно до якого аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову та на виконання рішення Ужгородського міськрайонного суду від 21.05.2013 року відповідач ОСОБА_3 повинен був сплачувати аліменти щомісячно, починаючи з 21.11.2011 року на утримання сина ОСОБА_6 до досягнення ним повноліття, а саме до 22 квітня 2015 року, та утримання сина ОСОБА_7 до закінчення ним навчання, а саме до червня 2015 року. Однак, незважаючи на це, за відповідачем довгий час рахується заборгованість по сплаті аліментів на обох дітей.

З огляду на зазначене та беручи до уваги погіршення її матеріального становища, в силу обєктивних причин: різкого знецінення національної грошової одиниці, відчутних інфляційних процесів у суспільстві та наявності у платника аліментів (відповідача) стабільних доходів, на утриманні неповнолітніх чи непрацездатних осіб не має, позивачка просить прийняти до уваги, що відповідно до офіційний індексів споживчих цін за період з моменту призначення аліментів згідно рішення суду з листопада 2011 року, зокрема з січня 2014 року по даний час рівень інфляції склав розмір близько 150 %.

Відповідно до положень ч.2 ст.184 СК України розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону.

Однак, законодавцем не було впроваджено в дію спеціалізованого нормативно-правового акту, який би зміг належним чином реалізувати положення вказаної статті кодексу.

У звязку із неможливістю захисту свого права, як особи отримувача аліментів на своїх дітей, в безспірному порядку та згідно визначених державою процедур захистити своє право та інтерес, зокрема інтерес своїх з відповідачем дітей, минаючи судові процедури, вона ОСОБА_1 змушена скористатися правом звернення до суду.

Разом з тим, Верховним Судом України було врегульовано спосіб захисту даного права на отримання відшкодування та визначено законодавством, що у порядку аналогії закону слід застосовувати в разі бажання здійснити індексацію аліментів. Зокрема, відповідно до Правових позицій висвітлених Верховним Судом України за наслідками розгляду справи № 6-113 цс 13 від 06 листопада 2013 року було вказано, що:

« Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, на підставі ч.2 ст. 184 СК України, підлягає індексації за аналогією закону згідно п.8 ст.8 ЦПК України у порядку, передбаченому Законом України «Про індексацію грошових доходів населення».

Оскільки спеціального закону про індексацію аліментів не прийнято, а в Україні діє Закон України «Про індексацію грошових доходів населення», апеляційний суд, з висновками якого, погодився й суд касаційної інстанції, встановивши, що за рішенням суду з відповідача стягнуто аліменти у твердій грошовій сумі, проте за весь період прострочення сплати аліментів індексація ні органом державної виконавчої служби, ні судом не провадилась, обґрунтовано задовольнив позовні вимоги ОСОБА2 застосувавши аналогію закону».

За таких обставин, ОСОБА_1 вважає за необхідне та можливе просити суд про стягнення сум індексації аліментів з відповідача згідно розрахунку проведеної нею індексації відповідно до Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» та Постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядку проведення індексації грошових доходів населення» №1078 від 17 липня 2003 року.

З огляду на отриманий в процесі здійснення розрахунку індексації аліментів чітко видно, що міра купівельної спроможності суми аліментів в розмірі 1500 грн. на ОСОБА_5 складає 2170,08 грн., а міра купівельної спроможності суми аліментів в розмірі 1500 грн. на ОСОБА_4 складає 1983,92 грн.

В судовому засіданні представник позивачки ОСОБА_1 адвокат ОСОБА_2 позовні вимоги підтримав та просив суд стягнути з ОСОБА_3 на користь його довірительки суму індексації аліментів на сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, нарахованої з листопада 2011 року по квітень 2015 року в розмірі 1983,92 грн. Стягнути з відповідача на користь ОСОБА_1 суму індексації аліментів на сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, нарахованої з листопада 2011 року по березень 2015 року в розмірі 2170,08 грн.

Відповідач ОСОБА_3 в судовому засіданні позовні вимоги про стягнення з нього суми індексації аліментів на утримання дітей ОСОБА_4 та ОСОБА_5 визнав та не заперечив проти їх задоволення.

Заслухавши пояснення представника позивачки, пояснення відповідача, дослідивши матеріали справи, виходячи з вимог ч.1 ст.61 ЦПК України, якою передбачено, що обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 про стягнення з ОСОБА_3 суми індексації аліментів, визначених рішенням Ужгородського міськрайонного суду від 21.05.2013 року на утримання сина ОСОБА_4, за період з листопада 2011 року по квітень 2015 року в розмірі 1983,92 грн. та на утримання сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, за період з листопада 2011 року по березень 2015 року в розмірі 2170,08 грн. є обґрунтованими та підлягають до задоволення.

У відповідності до вимог ст.88 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 487,20 грн.

Керуючись ст. ст. 10, 60, 208, 209, 212,-215, 218, 294 ЦПК України, суд, -

Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 суму індексації аліментів, визначених рішенням Ужгородського міськрайонного суду від 21.05.2013 року на утримання сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, за період з листопада 2011 року по квітень 2015 року в розмірі 1983,92 грн.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 суму індексації аліментів, визначених рішенням Ужгородського міськрайонного суду від 21.05.2013 року на утримання сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, за період з листопада 2011 року по березень 2015 року в розмірі 2170,08 грн.

Стягнути з ОСОБА_8 на користь держави судовий збір у розмірі 487,20 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: Микуляк П.П.