Справа № 152/781/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

15 червня 2015 року м. Шаргород

Шаргородський районний суд Вінницької області у складі:

головуючого - Строгого І.Л.

за участі:

секретаря - Палій М.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом прокурора Шаргородського району Вінницької області в інтересах держави в особі Управління соціального захисту населення Шаргородської районної державної адміністрації Вінницької області до ОСОБА_1 про стягнення суми наданої дитині тимчасової державної допомоги,

у с т а н о в и в:

20 травня 2015 року прокурор Шаргородського району Вінницької області звернувся до суду з позовом в інтересах держави в особі Управління соціального захисту населення Шаргородської районної державної адміністрації Вінницької області (далі - позивач) до ОСОБА_1 (далі - відповідач) про стягнення суми наданої дитині тимчасової державної допомоги.

Мотивуючи позовні вимоги, прокурор зазначив, що згідно з рішенням Шаргородського районного суду Вінницької області від 29 грудня 2010 року № 2-1074/2010 р. з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 стягнуто аліменти на дочок ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3, у твердій грошовій сумі по 250 грн на кожну дитину, щомісячно, починаючи з 16 грудня 2010 року і до їх повноліття.

У зв'язку з тим, що щомісячна сума аліментів, яку сплачує ОСОБА_1, менша від мінімального розміру аліментів на одну дитину, Управлінням соціального захисту населення Шаргородської РДА Вінницької області з 1.07.2011 року ОСОБА_2 призначено тимчасову допомогу на дітей на підставі п. 8 Порядку призначення та виплати тимчасової державної допомоги дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів, не мають можливості утримувати дитину або місце їх проживання невідоме, затвердженого постановою КМУ від 22.02.2006 № 189.

Станом на 1 червня 2015 року ОСОБА_2 отримала від позивача допомогу на загальну суму 31 076,48 грн.

З огляду на викладене, прокурор просить стягнути з ОСОБА_1 на користь держави в особі УСЗН Шаргородської РДА кошти в сумі 31076,48 грн, а також судові витрати.

У судове засідання прокурор не з'явився, проте, від старшого прокурора Шаргородського району Вінницької області Килівника Я.О. до суду надійшла заява, у якій він просить справу розглянути у його відсутність, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, не заперечує проти ухвалення заочного рішення.

Представник відповідача у судове засідання не з'явився, проте від представника відділу УСЗН Шаргородської РДА Завальнюк Т.В. до суду надійшла заява, у якій вона просить справу розглянути у її відсутність, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, не заперечує проти ухвалення заочного рішення.

Відповідач ОСОБА_1 у судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи відповідач повідомлявся належним чином, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення, про причини неявки суд не повідомив.

Згідно із ч. 1 ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Ураховуючи викладене вище, суд вважає, що оскільки відповідач не повідомив суд про причини неявки, заяви про розгляд справи за його відсутності не подав, а представник позивача не заперечує проти ухвалення судом заочного рішення, слід провести заочний розгляд справи, на підставі наявних у справі доказів.

Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Розглянувши подані документи та матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши усі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд установив наступні обставини.

Рішенням Шаргородського районного судуВінницької області від 29 грудня 2010 року № 2-1074/2010 р. з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 стягнуто аліменти на утримання дочок ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3, у твердій грошовій сумі по 250 грн на кожну дитину, щомісячно, починаючи з 16 грудня 2010 року і до їх повноліття (а.с. 45).

На підставі поданих документів, передбачених пунктом 6 Порядку призначення та виплати тимчасової державної допомоги дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів, не мають можливості утримувати дитину або місце їх проживання невідоме, затвердженого постановою КМУ від 22.02.2006 № 189, позивачем було призначено виплату ОСОБА_2 тимчасової допомоги з 1.07.2011 року на дітей у зв'язку з тим, що щомісячна сума аліментів, яку сплачує ОСОБА_1, менша від мінімального розміру аліментів на одну дитину, що підтверджується довідками Відділу ДВС Шаргородського РУЮ Вінницької області № 697 від 2.02.2012, № 8131 від 26.11.2012, № 4132 від 8.07.2013, № 661 від 3.01.2014, № 5345 від 7.07.2014, № 305 від 21.01.2015 (а.с. 33, 28, 23, 18, 13, 7 відповідно).

За періодичними зверненнями ОСОБА_2 позивачем нараховується і сплачується тимчасова допомога на підставі Порядку призначення та виплати тимчасової державної допомоги дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів, не мають можливості утримувати дитину або місце їх проживання невідоме, що підтверджується копіями заяв № 1975 від 14.07.2014 (а.с. 5), № 136 від 27.01.2015 (а.с. 10), № 331 від 30.01.2014 (а.с. 15), № 844 від 18.07.2013 (а.с. 20), № 1783 від 26.11.2012 (а.с. 25), № 114 від 31.01.2012 (а.с. 30).

Так, ОСОБА_2 на підставі рішення про призначення допомоги сім'ям з дітьми від 15.07.2014 на дочок ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_4, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2, призначено тимчасову допомогу: з 1.07.2014 по 31.12.2014 в сумі 1157,40 грн на місяць (а.с. 6). На підставі рішення про призначення допомоги сім'ям з дітьми від 28.01.2015 ОСОБА_2 призначено тимчасову допомогу з 1.01.2015 по 30.06.2015 в сумі 1157,40 грн на місяць (а.с. 11). На підставі рішення про призначення допомоги сім'ям з дітьми від 14.02.2014 ОСОБА_2 призначено тимчасову допомогу з 1.01.2014 по 30.06.2014 в сумі 1157,40 грн на місяць (а.с. 14). На підставі рішення про призначення допомоги сім'ям з дітьми від 22.07.2013 ОСОБА_2 призначено тимчасову допомогу з 1.07.2013 по 30.11.2013 в сумі 1017,60 грн на місяць; з 1.12.2013 по 29.12.2013 в сумі 1081,20 грн; з 30.12.2013 по 31.12.2013 в сумі 1157,40 грн (а.с.19). Згідно з рішенням про призначення допомоги сім'ям з дітьми від 28.11.2012, ОСОБА_2 призначено тимчасову допомогу з 1.11.2012 по 30.11.2012 в сумі 875,61 грн; з 1.12.2012 по 31.12.2012 в сумі 906,51 грн; з 1.01.2013 по 30.04.2013 в сумі по 917,61 грн на місяць (а.с. 24). На підставі рішення про призначення допомоги сім'ям з дітьми від 6.02.2012 ОСОБА_2 призначено тимчасову допомогу з 1.01.2012 по 31.03.2012 в сумі 869,40 грн на місяць; з 1.04.2012 по 10.06.2012 в сумі 886,80 грн на місяць; з 11.06.2012 по 30.06.2012 в сумі 953,70 грн на місяць (а.с. 29).

Із повідомлення Управління соціального захисту населення Шаргородської районної державної адміністрації Вінницької області від 12.05.2015 № 01-10/1033, наданого на запит прокуратури Шаргородського району Вінницької області, вбачається, що ОСОБА_2 перебуває на обліку в управління з 1.07.2011 та відповідно до Закону України «Про затвердження порядку призначення та виплати тимчасової державної допомоги дітям, батьки яких ухиляються від сплати документів, не мають можливості утримувати дитину або місце проживання їх невідоме» отримує тимчасову державну допомогу дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів, не мають можливості утримувати дитину або місце проживання їх невідоме. За період з 1.03.2012 по 30.06.2012, з 1.11.2012 по 31.05.2013 та з 1.12.2013 по 31.05.2015 вона отримала допомогу в сумі 31 076,48 грн (а.с. 3).

Отже, судом установлено, що за рахунок коштів держави ОСОБА_2 отримала на дочок ОСОБА_6, ОСОБА_3 та ОСОБА_7 тимчасову допомогу в розмірі 31076,48 грн.

Установленим судом обставинам відповідають цивільні правовідносини, пов'язані з виплатою тимчасової державної допомоги на дитину у зв'язку із невиконанням обов'язку батьків утримувати дитину з підстав, коли батьки ухиляються віл сплати аліментів, не мають можливості утримувати дитину або місце проживання їх невідоме, які регулюються наведеними нижче нормативно-правовими актами.

Так, згідно зі ст. 51 Конституції України, батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття.

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Статтею 180 СК України, передбачено, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Частинами 8, 9 ст. 181 СК України встановлено, що якщо місце проживання чи перебування батьків невідоме, або вони ухиляються від сплати аліментів, або не мають можливості утримувати дитину, дитині призначається тимчасова допомога, яка не може бути меншою ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Виплата тимчасової державної допомоги здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України. Порядок призначення та виплати тимчасової державної допомоги визначається Кабінетом Міністрів України. Роботу щодо призначення та виплати тимчасової державної допомоги дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів, не мають можливості утримувати дитину або місце проживання їх невідоме, організовує центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері усиновлення та захисту прав дітей.

Згідно з пунктом 8 Порядку призначення та виплати тимчасової державної допомоги дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів, не мають можливості утримувати дитину або місце проживання їх невідоме, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 22 лютого 2006 року № 189, тимчасова допомога призначається в розмірі 30 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого законом для дитини відповідного віку.

Відповідно до ч. 10 ст. 181 СК України, суми наданої дитині тимчасової державної допомоги підлягають стягненню з платника аліментів до Державного бюджету України у судовому порядку.

Відповідно до статей 10, 57-60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана за допомогою належних та допустимих доказів довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Ці обставини встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів.

Згідно із статтями 11 та 212 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи в межах заявлених сторонами вимог, на підставі доказів, які він оцінює за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Отже, оскільки судом установлено, що відповідач добровільно не відшкодував державі понесені нею витрати на виплату тимчасової допомоги на утримання його дітей, то позов слід задовольнити, стягнувши з відповідача на користь держави 31 076,48 грн.

Окрім того, пунктом 6 ч. 1 ст. 214 ЦПК України встановлено, що під час ухвалення рішення суд вирішує як розподілити між сторонами судові витрати.

Таким чином, відповідно до ст. 88 ЦПК України у зв'язку із задоволенням позову, з відповідача в дохід держави належить стягнути судовий збір в сумі 243,60 грн,.

Керуючись статтями 1, 3, 10, 11, 57-62, 88, 197, 212-215, 224-226 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1) на користь держави в особі Управління соціального захисту населення Шаргородської районної державної адміністрації Вінницької області (р/р 4100, МФО 802015, код 03191756) кошти в сумі 31076 (тридцять одну тисячу сімдесят шість) гривень 48 копійок в рахунок сплаченої тимчасової державної допомоги на дочок - ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1) судовий збір в сумі 243 (двісті сорок три) гривні 60 копійок.

Згідно зі статтями 223, 228, 294, 296 ЦПК України, рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Позивачем рішення суду може бути оскаржене до Апеляційного суду Вінницької області через Шаргородський районний суд Вінницької області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя І.Л.Строгий