Справа № 333/8697/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
18.11.2015 року м. Запоріжжя
Комунарський районний суд м. Запоріжжя у складі

головуючого судді Ярошенко А. Г.

при секретарі Мінаєва В.В.

за участю представника позивачів ОСОБА_1

представника відповідачів Степура Ю.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 до військової частини НОМЕР_1 МВС України, Головного управління національної гвардії України, третя особа Запорізька міська рада про виключення квартири зі складу службового житла,
ВСТАНОВИВ:
В позовній заяві зазначено, що Позивач ОСОБА_2 проходив службу в військовій частині НОМЕР_1 МВС України з 28.02.1995 р. та був звільнений в запас 17.02.2006 р. за п. 63 «в» Положення про проходження військової служби особами офіцерського складу, прапорщиками (мічманами) Збройних Сил України (за станом здоров`я) наказом командира військової частини НОМЕР_1 № 5 о/с від 13.02.2006 р.
На підставі розпорядження Комунарської районної адміністрації Запорізької міської ради № 762р від 20.04.2004 р. виконавчим комітетом Запорізької міської ради ОСОБА_2 на родину з 4-х осіб було видано ордер № 76-К від 23.04.2004 р. на службове житлове приміщення (трикімнатну квартиру) за адресою: АДРЕСА_1 , в якій позивач разом з родиною зареєстрований і проживає з 20.05.2004 р.
В січні 2014 р. ОСОБА_2 звернувся до командування військової частини НОМЕР_1 з заявою про виключення квартири за адресою: АДРЕСА_1 із складу службового житла.
Рішенням житлово-побутової комісії військової частини НОМЕР_1 позивачу ОСОБА_2 в задоволенні клопотання про виключення квартири із складу службового житла відмовлено, оскільки, на думку відповідача, діти і онука ОСОБА_2 не є членами його сім`ї, тому склад родини ОСОБА_2 складається з однієї особи, в зв`язку з чим житлова площа квартири - 42,7 кв.м. перевищує норму забезпечення службовим житловим приміщенням, яка складає 13,65 кв.м. на особу.
Оскільки ОСОБА_2 на час звільнення в запас за станом здоров`я мав загальну календарну вислугу 20 років 06 місяців 25 днів, тобто термін, який перевищує 10 років, він разом з членами родини не підлягає виселенню із службового житлового приміщення.
Зважаючи на зазначене, у відповідача відсутні правові підстави використовувати спірне житлове приміщення в якості службового.
Оскільки після звільнення в запас ОСОБА_2 втратив статус військовослужбовця і в подальшому не може бути використаний на військовій службі, а службове житло надано родині ОСОБА_2 без зняття з квартирного обліку, відповідно до п. 29 Порядку забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житловими приміщеннями, затвердженого постановою КМУ від 03.08.2006 р. № 1081, він залишається на обліку у військовій частині до одержання житла з державного житлового фонду.
У зв`язку з вище викладеним позивач звертається з даним позовом.
Представник позивача в судовому засіданні наполягала на задоволенні позовної заяви з підстав викладених в ній.

Представник відповідача заперечував проти задоволення позовної заяви та наполягав на застосуванні строку позовної давності до позовних вимог.

Представник третьої особи до суду не з`явився.

Відповідно до рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя № 812/10767/12 за позовом Військової частини НОМЕР_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_5 , ОСОБА_3 , який діє в своїх інтересах та в інтересах ОСОБА_6 , Комунальне підприємство Основаніє, треті особи: орган опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Комунарському району, Запорізька міська рада про виселення із службового приміщення із наданням іншого службового житла було встановлено початок правових відносин між сторонами стосовного спірного майна за адресою: АДРЕСА_1 . Крім того встановлено порушення перебігу строку позовної давності з приводу якого в задоволенні позовних вимог військової частини НОМЕР_1 МВС України було відмовлено.

Вище зазначене рішення було переглянуто Апеляційним судом Запорізької області та ухвалою від 23.10.2013 року залишено без змін. Також вище вказане рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя та ухвала Апеляційного суду м. Запоріжжя перевірена Вищім спеціалізованим судом України з розгляду цивільних та кримінальних справ та ухвалою від 26.12.2013 року з підстав відсутності необхідності перевірки матеріалів справи, необґрунтованості, відмовлено у відкритті провадження.

Згідно ст. 257 ЦК України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Статтею 213 ЦПК України передбачено, що рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Відповідно до ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Відповідно до ч. 4 ст. 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною уу спорі, є підставою для відмови у позові.

Враховуючи вище викладені обставини суд вважає за доцільним застосувати положення статті 267 ЦК України оскільки перебіг строку позовної давності в правовідносинах виниклих між сторонами сплив.

На підставі викладеного і керуючись ст. 257 ЦК України, ст.ст. 6,8,208,209,212-215 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:
У задоволенні позову ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 до військової частини НОМЕР_1 МВС України, Головного управління національної гвардії України, третя особа Запорізька міська рада про виключення квартири зі складу службового житла відмовити.
Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції може бути подана до Апеляційного суду Запорізької області, через Комунарський районний суд м. Запоріжжя протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Комунарського районного
суду м. Запоріжжя А.Г. Ярошенко