Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02.06.2015 Справа №607/2655/15-ц

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючої Герчаківської О.Я.,

з участю секретаря Паюка М.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Тернополі цивільну справу за позовом ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА ОСОБА_1 «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

в с т а н о в и в:

ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» звернулося в суд з позовом до відповідача ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором №ТЕМLАЕ00000043 від 25 жовтня 2007 року в розмірі 5521,15 дол. США., що в еквіваленті становить 87068,54 грн. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що умови договору не виконуються, позичальник ОСОБА_2 не погашає кредит та проценти у терміни, визначені Кредитним договором. Зважаючи на вищевикладене, ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» просить позов задовольнити, стягнути солідарно з відповідача заборгованість за кредитним договором №ТЕМLАЕ00000043 від 25 жовтня 2007 року в розмірі 5521,15 дол. США., що в еквіваленті становить 87068,54 грн., та судові витрати по справі.

Представник позивача ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» в судове засідання не зявилася, однак звернулася до суду з письмовою заявою про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. Відносно ухвалення заочного рішення не заперечує. Окрім того, просить суд стягнути з відповідача витрати в сумі 90 грн., понесені банком за розміщення оголошення.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не зявився з невідомої на те суду причини, хоча про день та час судового засідання повідомлявся належним чином.

Суд вважає, що відповідач про дату та час розгляду справи повідомлений належним чином, про причини своєї неявки суд не повідомив, а тому відповідно до ч.4 ст.169 ЦПК України, справу слід вирішити на підставі наявних доказів та постановити заочне рішення.

Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України суд розглянув справу у відсутності сторін без фіксації судового процесу технічними засобами.

Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд встановив наступні обставини.

Згідно п.1.1. Розділу1. Загальні положення Статуту ПАТ КБ «Приватбанк» (нова редакція), затвердженого Загальними зборами акціонерів від 30 квітня 2009 року ОСОБА_1 змінив своє найменування з Закритого акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» на Публічне акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк», що підтверджується свідоцтвом про державну реєстрацію юридичної особи Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк», серія А 01 №054809 від 17 липня2009 року.

25 жовтня 2007 року між Приватбанком (ОСОБА_1) та ОСОБА_2 (Позичальник) укладено Кредитний договір №ТЕМLАЕ00000043. Відповідно до умов вказаного договору Позичальник отримав кредит у розмірі 7067,95 дол. США.

Згідно пункту 7 кредитного договору «Особливі умови» кредит надавався на наступні цілі: 5103,59 дол. США на купівлю автомобіля (споживчі цілі), а також у розмірі 6,77 дол. США для сплати за реєстрацію предмету застави в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна.

Відповідно до умов договору погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати відповідач повинен надавати банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати згідно кредитного договору.

Відповідно до розрахунку заборгованості за договором №ТЕМLАЕ00000043 від 25 жовтня 2007 року, укладеного між ПАТ КБ «ПРИВАТ БАНК» та ОСОБА_2, станом на 11 листопада 2014 року заборгованість відповідача становить 5521,15 дол. США, яка складається з наступного: 2367,42 дол. США заборгованість за кредитом; 591,48 дол. США заборгованість по процентах за користування кредитом; 220,36 дол. США заборгованість по комісії за користування кредитом; 2341,89 дол. США пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за договором.

Згідно ч.1 ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.

У відповідності до ч.1 ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Якщо у зобов'язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (ч.1 ст.530 ЦК України).

Із змісту ч.2 ст.192 ЦК України вбачається, що іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом. Якщо у зобовязанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом (ч.2 ст.533 ЦК України).

В силу п.14 Постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 18 грудня 2009 року «Про судове рішення у цивільній справі», у разі предявлення позову про стягнення грошової суми в іноземній валюті суду слід у мотивувальній частині рішення навести розрахунки з переведенням іноземної валюти в українську за курсом, встановленим Національним банком України на день ухвалення рішення.

Згідно службового розпорядження Національного Банку України про офіційний курс гривні до іноземних валют, на 02 червня 2015 року встановлений такий офіційний курс гривні до іноземних валют: 100 дол. США 2108.4888 грн.

Таким чином, оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності та враховуючи факт невиконання відповідачем умов кредитного договору №ТЕМLАЕ00000043 від 25 жовтня 2007 року, суд приходить до висновку, що в даному випадку мають місце порушення останнім майнових прав позивача, які підлягають захисту шляхом с стягнення з ОСОБА_2 в користь ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» заборгованості в розмірі 5521,15 дол. США, що в еквіваленті становить 116412,82 грн., а також 870,69 грн. судового збору та 90,00 грн., витрачених на розміщення оголошення в газеті.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.192, 526, 530, 554, 612, 629, 1054 Цивільного кодексу України, ст.ст.61, 88, 169, 197, 209, 213-215, 217, 218 Цивільно-процесуального кодексу України, суд,-

в и р і ш и в:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 (47714, Тернопільська область, Тернопільський район, с.Ангелівка, ІПН: НОМЕР_1) в користь ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА ОСОБА_1 «ПРИВАТБАНК» заборгованість за кредитним договором №ТЕМLАЕ00000043 від 25 жовтня 2007 року в розмірі 5521 (пять тисяч пятсот двадцять один) дол. США 15 центів, що в еквіваленті становить 116412 (сто шістнадцять тисяч чотириста дванадцять) грн. 82 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 (47714, Тернопільська область, Тернопільський район, с.Ангелівка, ІПН: НОМЕР_1) в користь ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА ОСОБА_1 «ПРИВАТБАНК» 870 (вісімсот сімдесят) грн. 69 коп. судового збору та 90 (девяносто) грн. 00 коп., витрачених на розміщення оголошення в газеті.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Позивач має право оскаржити рішення суду в загальному порядку. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня проголошення рішення до апеляційного суду Тернопільської області через Тернопільський міськрайонний суд. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.

Головуюча О.Герчаківська