Справа № 307/1454/15-ц
Провадження № 2/307/977/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 червня 2015 року Тячівський районний суд Закарпатської області в особі головуючого

судді Гримут В.І.

при секретарі Тиводар В.І.

з участю позивачки ОСОБА_1

адвоката Лозан Б.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Тячів цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, третя особа Тячівський РВ ГУ ДМС України в Закарпатській області про надання дозволу на виготовлення дитячих проїзних документів та вивезення дитини за кордон без згоди батька,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася в суд з заявою про надання дозволу на виготовлення дитячих проїзних документів та вивезення за кордон сина ОСОБА_4 без згоди батька. Посилається на те, що під час шлюбу з відповідачем народився син ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, який знаходиться на її повному утриманні та вихованні. На даний час рішенням Тячівського районного суду від 07.03.2012 року шлюб з між нею та відповідачем розірвано. ОСОБА_3 не приймає участь у вихованні дитини та не надає ніякої матеріальної допомоги на її утримання. Вона часто виїжджає в Чеську Республіку і має можливість повезти сина за кордон для відпочинку, оздоровлення та лікування. Однак, відповідач ігнорує її прохання надати згоду на виготовлення проїзного документу та виїзду дитини за кордон, тому вона змушена звернутися до суду.

Відповідач у судове засідання не з'явився і не повідомив суд про причини неявки. Про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Представник Тячівського РВ ГУ ДМС в Закарпатській області у судове засідання не з'явився і не повідомив суду про причини неявки. Про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Розглянувши матеріали справи суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити виходячи з наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 18 Конвенції про права дитини, батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Згідно ст. 141 СК України батьки мають рівні права та обов'язки щодо дитини. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. У відповідності до ч. 2 ст. 150 цього ж Кодексу батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Частиною 2 ст. 157 СК України передбачено, що на того з батьків, хто проживає окремо від дітей покладено обов'язок брати участь у її вихованні і йому надано право на особисте спілкування з дитиною. Отже, суд приходить до висновку, що бажання позивачки отримати дозвіл на вивезення дитини за кордон для відпочинку та лікування на період літніх канікул повністю узгоджується з її правами та обов'язками покладеними на неї Сімейним кодексом України та Конвенцією про права дитини, і ніяким чином не порушує права та не позбавляє можливості відповідача виконувати свої обов'язки щодо дитини.

З приписів ст. 313 ЦК України убачається, що фізична особа, яка не досягла шістнадцяти років, має право на виїзд за межі України лише за згодою батьків (усиновлювачів), опікунів і в їхньому супроводі чи у супроводі осіб, які уповноважені ними. Частиною 2 ст. 4 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» передбачено, що оформлення проїзного документа дитини провадиться на підставі нотаріально засвідченого клопотання батьків або законних представників батьків чи дітей у разі потреби самостійного виїзду неповнолітнього за кордон. У клопотанні зазначаються відомості про дитину, а також про відсутність обставин, що обмежують відповідно до цього Закону право на виїзд за кордон (лише для дітей віком від 14 до 18 років).

В судовому засіданні встановлено, що на утриманні позивачки знаходиться неповнолітній син ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1, батьком якого є відповідач. Це стверджується свідоцтвом народження дитини та довідками Солотвинської сільської ради. Позивачка турбуючись про виховання та утримання дитини має бажання та можливість відвезти дитину на період літніх канікул за кордон, де зможе забезпечити її відпочинок. Однак отримати згоду на виготовлення дитині дитячого проїзного документу для виїзду за кордон від батька дитини не може, так як відповідач не дає на це згоди у встановленому законом порядку.

Згідно п. 18 «Правил оформлення і видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон і проїзного документа дитини, їх тимчасового затримання та вилучення» оформлення паспорта/проїзного документа за наявності заперечень одного з батьків може бути оформлено на підставі рішення суду.

Суд зважає на те, що у позивачки відсутня можливість отримати згоду від відповідача ОСОБА_3 у вигляді нотаріально посвідченої заяви про надання згоди на виїзд дитини за кордон, при розгляді даної справи не було встановлено обмежень чи заборон, які унеможливлюють виїзд неповнолітньої дитини за межі України для тимчасового перебування в інших країнах, позовні вимоги заявлені саме в інтересах дитини і у зв'язку з цим вони підлягають задоволенню.

Жодних доказів того, що надання дозволу на виготовлення проїзних документів та виїзд дитини за кордон без згоди батька буде суперечити її інтересам, або що цим буде порушено його право на спілкування з дитиною, відповідач суду не надав.

У відповідності до ст. 88 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь позивачки судові витрати у сумі 243.6 грв.

Тому, керуючись ст.ст. 209, 213-215 ЦПК України, ст. 313 ЦК України, ст.ст. 141, 150, 157 СК України, ч. 2 ст. 4 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України», п. 18 «Правил оформлення і видачі паспортів громадянина України для виїзду за кордон і проїзних документів дитини, їх тимчасового затримання та вилучення» суд,

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити повністю. Надати ОСОБА_1 дозвіл на виготовлення дитячого проїзного документу для виїзду за кордон її малолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 та його виїзд за кордон без згоди батька - ОСОБА_3.

Стягнути із ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 двісті сорок три гривні 60 коп. судових витрат.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Закарпатської області через Тячівський районний суд протягом 10 днів з дня його проголошення, а особою, яка брала участь у справі, але не була присутня у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, протягом 10 днів з дня отримання копії рішення.

Головуючий: Гримут В.І.