Номер провадження 2-др/643/32/15
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.06.2015 року Московський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого - судді Довготько Т.М.,

при секретарі Бахметьєвій Ю.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення по справі за заявою ОСОБА_1 про забезпечення доказів до предявлення позову,

ВСТАНОВИВ

17.04.2015 року Московським районним судом м. Харкова було постановлено ухвалу, якою заяву ОСОБА_1 про забезпечення доказів до предявлення позову задоволено частково. З метою забезпечення доказів до подання позову, витребувано від Публічного акціонерного товариства «Автрамат» та Профспілкового комітету Публічного акціонерного товариства «Автрамат» і направленням безпосередньо до Московського районного суду м.Харкова наступних доказів: документи на підтвердження того, що ОСОБА_1 знаходилася на квартирному обліку в товаристві, та на якому саме з зазначенням дати постановлення її на квартирний облік та черговість; статут ПАТ «Автрамат», статут (положення) про профспілковий комітет ПАТ Автрамат»; довідки про заробітну плату ОСОБА_1 за період з 1975р. по 2005р. документи на підтвердження передачі ОСОБА_1 її особистих речей, профспілкового білету та облікової картки; документи на підтвердження повного розрахунку з ОСОБА_1 після її звільнення з роботи за скороченням штату; докази на підтвердження передачі черги на одержання житла в компетентні органи, при їх наявності. В іншій частині заяви відмовлено.

29.05.2015року ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про прийняття додаткового рішення, щодо встановлення терміну надання суду документів та розподілу судових витрат. У заяві зазначила, що відповідно до ухвали від 17.04.2015року витребувані докази з ПАТ «Автрамат» та Профспілкового комітету ПАТ «Автрамат». Але не встановлено часу надання до суду витребуваних доказів та відповідно виконання цього рішення. Крім того, не вирішено питання про судовий збір. Вона звільнена від сплати судового збору, а майбутні відповідачі від сплати судового збору не звільнені.

Заявник ОСОБА_1 в судовому засіданні заяву про прийняття додаткового рішення підтримала. Крім іншого, просила встановити термін виконання ухвали 2-3 дні та стягнути судовий збір з ПАТ «Автрамат».

Представник Публічного акціонерного товариства «Автрамат» - ОСОБА_2 в судовому засіданні заперечувала проти задоволення заяви про ухвалення додаткового рішення.

Суд вислухавши заявника ОСОБА_1, представника Публічного акціонерного товариства «Автрамат» - ОСОБА_2, дослідивши матеріали справи приходить до наступного.

Відповідно до п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 18 грудня 2009 року «Про судове рішення у цивільній справі» додаткове рішення може бути ухвалено лише у випадках і за умов, передбачених статтею 220 ЦПК України, воно не може змінити суті основного рішення або містити в собі висновки про права та обов'язки осіб, які не брали участі у справі, чи вирішувати вимоги, не досліджені в судовому засіданні.

Згідно ч. 1 ст. 220 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо:

1) стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення;

2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної суми грошових коштів, які підлягають стягненню, майно, яке підлягає передачі, або які дії треба виконати;

3) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 367 цього Кодексу;

4) судом не вирішено питання про судові витрати.

Таким чином законом визначений вичерпний перелік підстав для ухвалення додаткового рішення.

Проте, з матеріалів справи вбачається, що судом постановлено ухвалу стосовно всіх заявлених вимог.

Таким чином, підстав, передбачених ч. 1 ст. 220 ЦПК України, для винесення додаткового рішення немає.

Крім того, суд зазначає, що відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Системний аналіз положень ст. ст. 88, 89 ЦПК України, дає суду підстави вважати, що вирішення питання про розподіл судових витрат під час розгляду заяви про забезпечення доказів до предявлення позову не регламентовано цивільним процесуальним законом, оскільки розподіл судових витрат проводиться судом виходячи із задоволення (повного або часткового) позовних вимог, чи то відмови в задоволенні позову. Такі питання судом під час розгляду заяви ОСОБА_1 про забезпечення доказів до предявлення позову не вирішувались.

Також, суд звертає увагу, що відповідно до ст.6 Закону України «Про судовий збір», у разі якщо позовну заяву подано після подання заяви про вжиття запобіжних заходів чи заяви про забезпечення доказів або позову, розмір судового збору зменшується на розмір судового збору, сплаченого за подання заяви про вжиття запобіжних заходів чи заяви про забезпечення доказів або позову. Тобто із вище вказаного вбачається, що питання про розподіл судових витрат вирішується після подання позовної заяви і розгляду справи по суті.

На підставі викладеного та керуючись ст. 220 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Відмовити в задоволенні заяви ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення по справі за заявою ОСОБА_1 про забезпечення доказів до предявлення позову.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'яти днів з дня її проголошення до апеляційного суду Харківської області через Московський районний суд м.Харкова. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Т.М. Довготько