РІШЕННЯ

Іменем України

Справа № 285/3750/15-ц

провадження у справі № 2/0285/1492/15

27 листопада 2015 року м. Новоград-Волинський

Новоград-Волинський міськрайонний суд Житомирської області в складі:

головуючої судді…………….……Літвин О.О.

при секретарі……………………... ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу

за позовом ОСОБА_2

до ОСОБА_3

про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання,

ВСТАНОВИВ:

01.10.2015 року позивач звернулася до суду з позовом до відповідача, в якому просила стягнути з нього на її користь аліменти на утримання їх повнолітнього сина ОСОБА_4, який продовжує навчання, в розмірі 1/6 частини від його заробітку(доходу) щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до закінчення навчання.

В обґрунтування позову зазначила, що син є студентом Вищого професійного училища 24 м. Корець Рівненської області (далі Училище), повністю знаходиться на її утриманні і для продовження та здобуття освіти потребує значних матеріальних витрат та допомоги.

Сторони в судове засідання не прибули. Надали суду письмові заяви, в яких просили справу розглянути за їх відсутності. Позивач позовні вимоги підтримала, зазначила, що навчання сина та проживання в гуртожитку безкоштовне. Відповідач позов визнав.

Дослідивши матеріали справи і оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Обовязок батьків щодо утримання своїх дітей є одним з головних конституційних обовязків і традиційно закріплюється в сімейному законодавстві.

Судом встановлено, що сторони у справі є батьками повнолітнього ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, який безкоштовно навчається в Училищі. Строк навчання до 01.02.2017 року.

Син проживає разом з матірю, окремо від відповідача. На період навчання ОСОБА_5 проживає в гуртожитку Училищана безоплатній основі.

Домовленості про утримання дорослого сина, який продовжує навчання, сторони не досягли.

Відповідно до статті 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання, і у звязку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобовязані утримувати їх до досягнення ними 23 років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу і право на звернення до суду з таким позовом має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Вказана стаття покладає обовязок утримувати повнолітню дитину, яка продовжує навчання, на обох батьків.

Згідно ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 СК України.

У зазначеній нормі права законодавець повязує обовязок батьків утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчання і у звязку з цим потребують матеріальної допомоги, до досягнення ними двадцяти трьох років за умови, коли батьки можуть надавати таку матеріальну допомогу.

Як встановлено в судовому засіданні і слідує з матеріалів справи, спільний син сторін ОСОБА_5, який на момент розгляду справи досяг повноліття, навчається в Училищі, який розташований в іншому місті; проживає на період навчання за місцем розташування навчального закладу в гуртожитку; йому не виповнилось 23 роки та він додатково потребує матеріальної підтримки з боку батьків.

Відповідач знаходиться на обліку в пенсійному органі, отримує щомісячну пенсію та має можливість надаватисвоєму синові матеріальну допомогу на період його навчання. А тому, враховуючи визначений розмір прожиткового мінімуму на одну особу (з 01.12.2015 року 1 330 грн., ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2015 рік»); те, що ОСОБА_5 навчається безкоштовно та отримує стипендію; а також потребу позивача у фінансовій допомозі з боку відповідача, який позов визнав повністю, суд приходить до висновку, що останній спроможний сплачувати аліменти в розмірі, зазначеному в позові. Це відповідатиме як інтересам сина, так і матеріальному становищу та стану здоровя платника аліментів, а також засадам розумності, виваженості і справедливості.

Закон рівною мірою покладає обовязок щодо утримання повнолітніх доньки, сина, які навчаються, на обох батьків, що разом із присудженою сумою аліментів та стипендією, забезпечить належне утримання спільного сина сторін.

Аліменти слід стягувати без визначення їх мінімального розміру, оскільки мінімальний розмір аліментів, установлений ч. 2 ст. 182 СК України, застосовується тільки при визначенні розміру аліментів на неповнолітніх дітей.

Також суд стягує з відповідача в дохід держави судовий збір в сумі 487,20 грн.

Керуючись ст.ст. 3, 10, 11, 15, 57-60, 88, 209, 212-215 ЦПК України, ст.ст. 191, 198, 199, 200 СК України суд,

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/6 частини його заробітку (доходів) щомісячно, починаючи стягнення з 01 жовтня 2015 року до закінчення навчання 02 лютого 2017 року.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави 487 грн. 20 коп. судового збору.

Рішення суду в частині стягнення аліментів у розмірі суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання, а в іншій частині в загальному порядку.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Житомирської області через Новоград-Волинський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня його проголошення.

Особи які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуюча О.О. Літвин