Справа № 308/7346/15-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕ М УКРАЇНИ

22.10.2015 м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі: головуючого судді Світлик О.М., при секретарі судового засідання Копчі Є.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ужгород цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 ОСОБА_2 інвестування обєктів соціальної сфери та промисловості до ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про стягнення боргу за договором позики,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 ОСОБА_2 інвестування обєктів соціальної сфери та промисловості звернувся до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області з позовом до ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про стягнення боргу за договором позики.

Позовні вимоги мотивує тим, що 20.06.2012 року між фондом та ОСОБА_3 було укладено кредитну угоду № 4108 «ВК» на суму 30000,00 грн. для проведення інженерних мереж (водопровід, каналізація) житлового будинку за адресою: с. Нижнє Солотвино, № 198, Ужгородського р-ну, зі сплатою процентів за користування грошовими коштами у розмірі 3 % річних.

Зазначає, що у забезпечення сплати зобовязань по кредиту за цією угодою позичальник надала ОСОБА_2 до початку кредитування Заяву від 23.03.2012 року, завірену секретарем Руськокомарівської сільської ради Ужгородського району та зареєстровану в реєстрі за № 29, де поручителем виступила ОСОБА_4

Зазначає, що відповідач ОСОБА_3, взяті на себе зобовязання не виконала, внаслідок чого станом на 20 червня 2015 року має заборгованість перед ОСОБА_2 в розмірі 26264,00 грн., в тому числі по кредитним коштам 21500,00 грн.

Так як ОСОБА_3 ухиляється від сплати боргу в добровільному порядку та ігнорує звернення ОСОБА_2 по своєчасному поверненню кредитних коштів та відсотків за користування кредитом, просить суд стягнути з відповідачів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на його користь 26264,00 грн., в т.ч. 21500,00 грн. заборгованість по кредиту, 1209,00 грн. по відсоткам та 3555,00 грн. пені, а також судові витрати в розмірі 262,64 грн.

22 жовтня 2015 року представником позивача ОСОБА_5 подано заяву, в якій ним уточнено позовні вимоги, а саме, так як ОСОБА_3 за час судового розгляду сплатила кошти, то заборгованість станом на 20.10.2015 року складає 18800,00 грн. заборгованість по кредиту; 409 грн. заборгованість по відсотках та 3555,00 грн. пені.

В судове засідання представник позивача не з'явився, однак подав через канцелярію суду клопотання від 22.10.2015 року, у якому просить розглянути справу за без його участі.

Відповідачі ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в судове засідання повторно не з'явилися, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином шляхом надіслання рекомендованих поштових відправлень на адресу реєстрації місця проживання останніх з повістками про виклик до суду.

Так, до суду повернулися рекомендовані повідомлення про вручення поштових відправлень, що підтверджують вручення особисто ОСОБА_3 07.07.2015 року судової повістки (штрихкодовий ідентифікатор 88 1/89 1), вручення особисто ОСОБА_3 31.07.2015 року (штрихкодовий ідентифікатор 88 4/89 9), вручення особисто ОСОБА_3 08.10.2015 року (штрихкодовий ідентифікатор 88 7/89 1,) та рекомендовані повідомлення про вручення поштових відправлень з судовими повістками, (штрихкодовий ідентифікатор 88 3/89 3, вручене особисто ОСОБА_4 07.07.2015 року; штрихкодовий ідентифікатор 67 2/89 4, вручене особисто ОСОБА_4 31.07.2015 року; штрихкодовий ідентифікатор 88 1/89 1, вручене особисто ОСОБА_4 22.08.2015 року; штрихкодовий ідентифікатор 35 5/89 1, вручене особисто ОСОБА_4 08.10.2015 року).

28.09.2015 року від ОСОБА_3 надійшла заява про розгляд справи без її участі. В заяві просить застосувати строк позовної давності до вимоги по сплаті пені.

ОСОБА_4 про причини неявки суду не повідомила.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази, виходячи з їх належності та допустимості, суд приходить до висновку.

Як вбачається з матеріалів справи, 20.06.2012 року між ОСОБА_1 ОСОБА_2 інвестування обєктів соціальної сфери та промисловості та ОСОБА_3 було укладено кредитну угоду № 4108-«ВК», відповідно до якої ОСОБА_2 надав позичальнику ОСОБА_3 30000,00 грн. для проведення інженерних мереж (водопровід, каналізація) житлового будинку за адресою: Закарпатська область, с. Нижнє Солотвино, № 198, Ужгородського р-ну, зі сплатою відсотків за користування кредитними коштами у розмірі 3 % річних, строком на 5 років.

Одержання відповідачем ОСОБА_3 кредитних коштів підтверджується платіжним дорученням № 243 від 03.07.2012 року.

Судом встановлено, що у забезпечення сплати зобовязань по кредиту за цією угодою ОСОБА_4 надала ОСОБА_2 Заяву від 23.03.2012 року, завірену секретарем Руськокомарівської сільської ради Ужгородського району, Закарпатської області ОСОБА_6 та зареєстровану в реєстрі за № 29, згідно з якою ОСОБА_4 виступила поручителем ОСОБА_3 у випадку невиконання нею зобовязань перед ОСОБА_2 інвестування обєктів соціальної сфери та промисловості з приводу повернення позики на окультурення рибника 0,10 га, посадку саду та вирощування сільськогосподарських культур, згідно кредитного договору, укладеного між ОСОБА_2 інвестування обєктів соціальної сфери та промисловості та гр. ОСОБА_3, зобовязалася виплатити її борги в строки та в розмірі, встановлених договором.

З довідки щодо повернення позики згідно кредитної угоди № 4108-ВК від 20.06.2012 року кредитозаймача ОСОБА_3 вбачається, що ОСОБА_3, взяті на себе зобовязання не виконала, внаслідок чого станом на 10 червня 2015 року має заборгованість перед ОСОБА_2 в розмірі 26264,00 грн., з якої: 21500,00 грн. заборгованість по кредитним коштам; 1209,00 грн. заборгованість по відсотках; 3555,00 грн. заборгованість по пені. Так як ОСОБА_3 ухиляється від сплати боргу в добровільному порядку та ігнорує звернення ОСОБА_2 по своєчасному поверненню кредитних коштів та відсотків за користування кредитом, просить суд стягнути з відповідачів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на його користь 26264,00 грн., в т.ч. 21500,00 грн. заборгованість по кредиту та судові витрати в розмірі 243,60 грн.

З матеріалів справи встановлено, що позивачем ОСОБА_2 інвестування обєктів соціальної сфери та промисловості надсилалося на адресу відповідача ОСОБА_4 досудове попередження № 166-05 від 05.05.2015 року та відповідача ОСОБА_3 досудове попередження № 166-05 від 05.05.2015 року з вимогою погашення суми боргу до 15.05.2015 року, однак дане повідомлення відповідачами було проігноровано, заборгованість у наданий термін не погашена.

Однак, у звязку зі сплатою певної суми коштів ОСОБА_3 за час судового розгляду, 22 жовтня 2015 року представником позивача ОСОБА_5 уточнено позовні вимоги щодо розміру заборгованості станом на 20.10.2015 року, яка склала 18800,00 грн. заборгованість по кредиту; 409 грн. заборгованість по відсотках.

Відповідно до п. 4.1 Кредитної угоди № 4108-«ВК» від 20.06.2012 року, наданий кредит та відсотки за користування ним погашаються грошовими коштами згідно розрахунку, наданого ОСОБА_2 за вказаними сумами, терміном погашення та реквізитами.

Відповідно до п. 3.2 даної кредитної угоди, кредит, наданий ОСОБА_2, забезпечується всім належним позичальнику майном та коштами, на які може бути звернено стягнення в порядку, встановленому законодавством України.

Згідно з п. 5.2 угоди, у разі недотримання позичальником умов кредитної угоди: нецільове використання кредиту, порушення строків повернення кредиту та відсотків за користування ним, ОСОБА_2 має право розірвати кредитну угоду і достроково стягнути кредит і відсотки за користування ним зі сплатою штрафу та пені у розмірі згідно п. 7.1 , 7.3.

Згідно з положеннями п. 7.1 та п. 7.3 кредитної угоди, при встановленні факту нецільового використання кредитних коштів, угода підлягає розірванню, а кредитні кошти терміновому (протягом одного місяця) поверненню з виплатою штрафних санкцій в розмірі 5 % від суми отриманої позики. За порушення строків повернення кредиту, передбачених в п. п. 4.4, 6.5 цієї угоди, позичальник сплачує ОСОБА_2 пеню за кожний день затримки платежу в розмірі подвійної ставки НБУ.

За ст. 509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства.

Виходячи з норми ч. 1 ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Згідно зі ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором.

Статтею 610 ЦК України зазначено, що порушення зобовязання є його невиконання або не належне виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання.

Відповідно до ч. 1 ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобовязаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 ЦПК України.

За ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання.

Згідно з приписами ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до ст. 554 ЦК України, у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором не встановлено додаткову відповідальність поручителя.

Окрім того у ст. 629 ЦК України зазначено, що договір є обовязковим для виконання сторонами.

З контекстного аналізу норм ч. 1 ст. 546 та ст. 549 ЦК України виконання зобов'язання забезпечується, зокрема, неустойкою, яка визначається як пеня та штраф і є грошовою сумою або іншим майном, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення зобов'язання. Сплата неустойки є правовим наслідком у разі порушення зобов'язання (п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України).

Частиною 3 ст. 549 ЦК України визначено, що пенею є неустойка, яка обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Водночас нормою ч. 2 ст. 258 ЦК України до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені) застосовується позовна давність в один рік.

Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу, при цьому, cплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (ч. 4 ст. 267 ЦК України).

Відповідно до ст. 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок.

За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або особу, яка його порушила (ч. 1 ст. 261 ЦК України).

Початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

Таким чином, стягнення неустойки (пені, штрафу) обмежується останніми 12 місяцями перед зверненням кредитора до суду, а починається з дня (місяця), з якого вона нараховується.

З доданої позивачем довідки-розрахунку заборгованості пеня за несвоєчасне повернення кредиту з 09.05.2014 році по 31.12.2014 року склала 1503,00 грн., а з 01.01.2015 року по 10.06.2015 року 1672,00 грн.

Разом з тим, враховуючи, що позивач до суду з позовом звернувся 22 червня 2015 року, пеня може бути стягнута з 22.06.2015 року по 10.06.2015 року, оскільки суд не може вийти за межі позовних вимог.

Судом вирахувано розмір пені з урахуванням змінних % річних облікових ставок НБУ, а саме, з 22.06.2014 9,5%, з 17.07.2014 12,5%, з 13.11.2014 14,0%, з 06.02.2015 19,5 %, з 04.03.2015 30%, однак, до задоволення підлягає розмір пені, зазначений позивачем, а саме, 3175,00 грн.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що з відповідачів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 слід стягнути солідарно на користь ОСОБА_1 ОСОБА_2 інвестування обєктів соціальної сфери та промисловості 18800,00 грн. заборгованість по кредиту; 409 грн. заборгованість по відсотках та 3175,00 грн. пені, а також у відповідності до вимог ст. 88 ЦПК України понесені позивачем судові витрати в розмірі 262,64 грн.

Керуючись ст. ст. 253, 256, 267, 509, 526, 546, 549, 554, 610, 625, 629, 1046, 1049, 1050 ЦК України, ст. ст. 4, 5, 14, 60, 88, 212-215, 223, 294, 296 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Уточнену позовну заяву ОСОБА_1 ОСОБА_2 інвестування обєктів соціальної сфери та промисловості до ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про стягнення боргу за договором позики задовольнити частково.

Стягнути солідарно з ОСОБА_3, ідентифікаційний номер - НОМЕР_1, мешканки ІНФОРМАЦІЯ_1, № 198 та ОСОБА_4, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, мешканки ІНФОРМАЦІЯ_1, № 198 на користь ОСОБА_1 ОСОБА_2 інвестування обєктів соціальної сфери та промисловості 18800,00 грн. заборгованість по кредиту; 409 грн. заборгованість по відсотках та 3175,00 грн. пені.

Стягнути з ОСОБА_3, ідентифікаційний номер - НОМЕР_1, мешканки ІНФОРМАЦІЯ_1, № 198 на користь ОСОБА_1 ОСОБА_2 інвестування обєктів соціальної сфери та промисловості судовий збір в розмірі 131 (сто тридцять одну) гривню 32 коп.

Стягнути з ОСОБА_4, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, мешканки ІНФОРМАЦІЯ_1, № 198 на користь ОСОБА_1 ОСОБА_2 інвестування обєктів соціальної сфери та промисловості судовий збір в розмірі 131 (сто тридцять одну) гривню 32 коп.

В решті позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Закарпатської області через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області протягом десяти днів з дня його проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуюча О.М. Світлик