Справа № 161/4984/15-ц Провадження № 22-ц/773/898/15 Головуючий у 1 інстанції: Рудська С.М.
Категорія: 25 Доповідач: Завидовська-Марчук О. Г.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 червня 2015 року місто Луцьк

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Волинської області в складі:

головуючого - судді Завидовської - Марчук О.Г. ,

суддів - Федонюк С.Ю., Свистун О.В.,

при секретарі - Перебойчуку Р.В.

за участю: представника позивача ОСОБА_1,

представника відповідача Місюри І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Інгосстрах», Публічного акціонерного товариства комерційний банк (далі - ПАТ КБ) «Приватбанк» в особі Луцького відділення ПАТ КБ «Приватбанк» № 15 про визнання протиправною бездіяльності, стягнення суми страхового відшкодування, суми інфляції за апеляційною скаргою представника позивача ОСОБА_3 - ОСОБА_1 на рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 28 квітня 2015 року,

встановила:

В квітні 2015 року ОСОБА_3 звернувся в суд із зазначеним позовом, покликаючись на те, що 19.09.2011 року при оформленні кредитної картки у Луцькому відділенні № 15 ПАТ КБ «Приватбанк», ним також було укладено договір страхування від нещасних випадків з відповідачем ПрАТ «Страхова компанія «Інгосстрах». За умовами даного договору страхувальник зобов'язувався своєчасно, щомісячно сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору, а страховик зобов'язувався у разі настання страхового випадку здійснити страхове відшкодування страхувальнику або вигодонабувачеві. Проплата страхових платежів проводилась з карткового рахунку страхувальника в ПАТ КБ «Приватбанк».

01.04.2012 року він отримав травму внаслідок ДТП і був госпіталізований у реанімаційне відділення Ківерцівської ЦРЛД, де у нього діагностовано важку спинальну політравму, травматичний щок. 03.04.2012 року він направив заяву про настання страхового випадку у страхову компанію, відповідно до умов договору. Однак, страховою компанією у виплаті страхового відшкодування йому було відмовлено на підставі п. 11.5 Договору страхування, а саме у зв'язку з несплатою страхового платежу за квітень 2012 року, з чим він не погоджується, оскільки страховий платіж не сплачено з вини ПАТ КБ «Приватбанк», який не здійснив списання щомісячного регулярного страхового платежу з його карткового рахунку, що і стало порушенням умов договору.

Вважаючи своє право на отримання страхового відшкодування, у зв'язку з ушкодженням здоров'я внаслідок нещасного випадку порушеним, просив суд визнати протиправною бездіяльність ПАТ КБ «Приватбанк» щодо неперерахування щомісячного страхового платежу у розмірі 10 грн. з його карткового рахунку на рахунок ПрАТ «Страхова компанія «Інгосстрах», визнати неправомірною відмову ПрАТ «Страхова компанія «Інгосстрах» у виплаті йому страхового відшкодування, стягнути з страхової компанії в його користь 25000 грн. страхового відшкодування, три проценти річних від простроченої суми - 2124, 65 грн., суму інфляції - 8150 грн, а всього - 35 274, 65 грн.

Рішенням Луцького міськрайонного суду від 28 квітня 2015 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 до ПрАТ «Страхова компанія «Інгосстрах», ПАТ КБ «Приватбанк» в особі Луцького відділення ПАТ КБ «Приватбанк» № 15 про визнання протиправною бездіяльності, стягнення суми страхового відшкодування, суми інфляції відмовлено за необґрунтованістю.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду першої інстанції, представник позивача ОСОБА_3 - ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу на це рішення, в якій, покликаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить його скасувати та ухвалити нове, яким позов задовольнити повністю.

В даному судовому засіданні представник позивача апеляційну скаргу підтримав та просив її задовольнити.

Представник відповідача апеляційну скаргу не визнала, просила її відхилити, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши обставини справи та перевіривши їх доказами, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення, а рішення суду першої інстанції до скасування з ухваленням нового рішення з наступних підстав.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що страховий випадок мав місце в період, коли страховий договір припинив свою дію, а отже ПрАТ «Страхова компанія «Інгосстрах» правомірно відмовило позивачу у виплаті страхового відшкодування.

Проте з такими висновками суду погодитись неможливо, оскільки вони зроблені судом при неповному з'ясуванні обставин справи та не відповідають нормам матеріального права.

Судом правильно встановлено, що 16.09.2011 року між позивачем ОСОБА_3 та ПрАТ «Інгосстрах» було укладено договір страхування від нещасних випадків № VOZONS - 118 G10D (далі - Договір) (а.с. 6).

Відповідно до Розділу 7 вказаного Договору цей договір діє 12 місяців з 23.09.2011 року по 22.09.2012 року включно (але не більш ніж сплачуємий період). При цьому договір починає діяти через 7 календарних днів після сплати відповідної частки страхового платежу. Цей договір лонгується на такий же строк у разі сплати наступних страхових платежів, якщо жодний з учасників договору не заявить про бажання його припинити.

01.04.2012 року позивач ОСОБА_3 під час ДТП отримав важку політравму, важку хребетно - спинномозкову травму. (а.с. 8).

03.04.2012 року ОСОБА_3 звернувся із заявою про здійснення страхової виплати до ПрАТ «Страхова компанія «Інгосстрах».

Листом № 25-04/02-12 від 25.04.2012 року ПрАТ «Страхова компанія «Інгосстрах» відмовило позивачу у виплаті страхового відшкодування, посилаючись на п. 11. 5 Договору, відповідно до якого у разі несплати або неповної сплати відповідної частки страхового платежу цей Договір не набуває сили (або припиняє свою дію) і ніякі виплати страхового відшкодування за ним не здійснюються. У разі сплати наступної частки цей Договір поновлює свою дію з моменту фактичного надходження коштів на рахунок страховика (а.с. 7).

З виписки про рух грошових коштів на основній карті НОМЕР_1 вбачається, що 28.01.2012 року було надходження частки страхового платежу у розмірі 10 грн. в сплачуємий період договору з 23.01.2012 року по 22.02.2012 року.

Наступний платіж надійшов 02.03.2012 року в сплачуємий період Договору з 23.02.2012 року по 22.03.2012 року. У відповідності із п. 11.5 цей Договір поновив свою дію з моменту фактичного надходження коштів (з 02.03.2012 року), а з врахуванням положень Розділу 7 цього ж Договору через 7 календарних днів після сплати відповідної частки страхового платежу, тобто з 09.03.2012 року.

В період з 23.03.2012 року по 22.04. 2012 року страховий платіж у розмірі 10 грн. на рахунок страховика ПрАТ «Страхова компанія «Інгосстрах» не надійшов ( не готівкою, не безготівковим списанням з рахунку позивача).

Станом на 30.03.2012 року у позивача виникла прострочена заборгованість за кредитом, що, як пояснив представник відповідача, зумовило неможливість ПАТ КБ «Приватбанк» здійснити списання регулярного платежу з карти ОСОБА_3

Проте, як вбачається з матеріалів справи, а саме з виписки по кредитній картці за період з 01.01.2000 року по 23.01.2015 року (а.с. 39) 13.04.2012 року прострочена заборгованість ОСОБА_3 була погашена, однак щомісячний страховий платіж до кінця сплачуємого періоду, а саме до 22.04.2012 року, банком з рахунку позивача списано не було.

Згідно ч.1 ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст.979 ЦК України, за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Відповідно до ч.2 ст. 997 ЦК України, якщо страхувальник прострочив внесення страхового платежу і не сплатив його протягом десяти робочих днів після пред'явлення страховиком письмової вимоги про сплату страхового платежу, страховик може відмовитися від договору страхування, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до п.11.2 укладеного сторонами Договору спосіб сплати страхових платежів - щомісячний регулярний платіж у розмірі 10 грн. повинен перераховуватись з карткового рахунку Страхувальника № 015723 в ПАТ КБ "ПриватБанк".

Відповідно до ст. 1066 ЦК України банк зобов'язаний приймати та зараховувати на рахунок, відкритий клієнту грошові кошти, які йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахунок та видачу відповідних сум з рахунку та проводити інші операції по рахунку.

Згідно із ст. 1073 ЦК України у випадку порушення банком розпорядження клієнта про перерахування грошових коштів з його рахунку банк повинен невідкладно після виявлення порушення зарахувати відповідну суму на рахунок клієнта або належного одержувача.

Згідно умов та правил надання банківських послуг, розміщених на сайті ПАТ КБ «Приватбанк», банк надає Клієнту можливість здійснення банківських операцій шляхом автоматичного списання коштів з Картки/Рахунку Клієнта на регулярній основі за наявності у Клієнта діючої Картки/Рахунку. Відповідно до правил дії послуги «Регулярні платежі» Клієнт доручає Банку, а Банк зобов'язується здійснювати списання коштів з Картки/Рахунку Клієнта, зазначених у заявках (у тому числі в разі перевипуску, призупинення дії картки), та/або на підставі розпорядження Клієнта, отриманого Банком з використанням віддалених каналів обслуговування, і перераховувати кошти за реквізитами і в порядку, зазначеними клієнтом у заявці та/або розпорядження Клієнта, отриманого Банком з використанням віддалених каналів обслуговування. Перелік віддалених каналів обслуговування вказаний в розділі 2.3.1 Умов та правил надання банківських послуг. У разі відсутності коштів на картці/рахунку, або перевипуску, призупинення дії картки, зазначених у Заявці, Клієнт доручає Банку здійснити списання платежу з іншої картки/рахунку Клієнта з позитивним залишком (договірне списання). Регулярні платежі здійснюються на підставі усної заяви Клієнта та за наданими Клієнтом реквізитами. У випадку якщо Клієнт не використовує послугу "Регулярні платежі", тобто протягом 90 календарних днів з рахунку клієнта не було вироблено жодного успішного платежу на користь контрагента з причини відсутності коштів на рахунку/картці клієнта, неправильного зазначення рахунку/картки контрагента, Банк має право в односторонньому порядку припинити надання послуги "Регулярні платежі" (провести відключення даного регулярного платежу).

Як вбачається з матеріалів справи період між виникненням заборгованості по картці в ОСОБА_3 (30.03.2012р.) та погашенням даної заборгованості (13.04.2012 року) становив 14 днів, що не могло стати підставою для припинення надання банком послуги «Регулярні платежі».

Отже, невнесення щомісячного страхового платежу стало наслідком невиконання банком своїх зобов'язань перед клієнтом щодо надання йому банківських послуг.

Крім того, ст. 26 Закону України «Про страхування», ст. 991 ЦК України передбачено, що підставою для відмови страховика у здійсненні страхових виплат або страхового відшкодування є:

1) навмисні дії страхувальника або особи, на користь якої укладено договір страхування, спрямовані на настання страхового випадку. Зазначена норма не поширюється на дії, пов'язані з виконанням ними громадянського чи службового обов'язку, в стані необхідної оборони (без перевищення її меж) або захисту майна, життя, здоров'я, честі, гідності та ділової репутації. Кваліфікація дій страхувальника або особи, на користь якої укладено договір страхування, встановлюється відповідно до чинного законодавства України;

2) вчинення страхувальником - фізичною особою або іншою особою, на користь якої укладено договір страхування, умисного злочину, що призвів до страхового випадку;

3) подання страхувальником свідомо неправдивих відомостей про предмет договору страхування або про факт настання страхового випадку;

4) отримання страхувальником повного відшкодування збитків за майновим страхуванням від особи, винної у їх заподіянні;

5) несвоєчасне повідомлення страхувальником про настання страхового випадку без поважних на це причин або створення страховикові перешкод у визначенні обставин, характеру та розміру збитків;

6) інші випадки, передбачені законом.

Умовами договору страхування можуть бути передбачені інші підстави для відмови у здійсненні страхових виплат, якщо це не суперечить закону.

Відмовляючи ОСОБА_3 у виплаті страхового відшкодування, страхова компанія покликалась на п.11.5 Договору, згідно якого у разі несплати або неповної сплати відповідної частки страхового платежу цей Договір не набуває сили (або припиняє свою дію) і ніякі виплати страхового відшкодування за ним не здійснюються. У разі сплати наступної частки цей Договір поновлює свою дію з моменту фактичного надходження коштів на рахунок страховика(а.с. 7).

Статтею 28 Закону України «Про страхування», статтею 997 ЦК України передбачено, що дія договору страхування припиняється та втрачає чинність за згодою сторін, а також у разі:

1) закінчення строку дії;

2) виконання страховиком зобов'язань перед страхувальником у повному обсязі;

3) несплати страхувальником страхових платежів у встановлені договором строки. При цьому договір вважається достроково припиненим у випадку, якщо перший (або черговий) страховий платіж не був сплачений за письмовою вимогою страховика протягом десяти робочих днів з дня пред'явлення такої вимоги страхувальнику, якщо інше не передбачено умовами договору;

4) ліквідації страхувальника - юридичної особи або смерті страхувальника - фізичної особи чи втрати ним дієздатності, за винятком випадків, передбачених статтями 22, 23 і 24 цього Закону;

5) ліквідації страховика у порядку, встановленому законодавством України;

6) прийняття судового рішення про визнання договору страхування недійсним;

7) в інших випадках, передбачених законодавством України.

Аналіз вказаних норм матеріального права в їх сукупності дає підстави вважати, що умови укладеного між сторонами договору страхування, в тому числі й щодо відмови страхової компанії від виплати страхового відшкодування, не повинні суперечити вказаним нормам закону і узгоджуватися з ними, а тому страхова компанія, знаючи про несплату позивачем чергового платежу повинна була б звернутися до нього з письмовою вимогою про необхідність такої сплати, чого зроблено не було, а тому страховий договір не можна вважати припиненим з огляду на недотримання страховою компанією вимог закону щодо дотримання процедури такого припинення.

До того ж, страховий випадок стався 01.04.2012 року, а 03.04.2012 року ОСОБА_3 звернувся до страхової компанії з вимогою виплатити страхове відшкодування. Сплачуємий період тривав до 22.04.2015 року, що в разі повідомлення страховою компанією про відсутність сплати страхового платежу, давало б змогу позивачу вчасно його сплатити, а відповідачу дотриматися вимог ч.2 ст. 20 Закону України «Про страхування», відповідно до умов якої Страховик зобов'язаний протягом двох робочих днів, як тільки стане відомо про настання страхового випадку, вжити заходів щодо оформлення всіх необхідних документів для своєчасного здійснення страхової виплати або страхового відшкодування страхувальнику;

Це дає підстави суду вважати, що Договір страхування від нещасних випадків №№ VOZONS - 118 G10D від 16 вересня 2011 року вступив в дію і діяв на час настання страхового випадку, ОСОБА_3 вчасно звернувся до Страховика з письмовою заявою про страхову виплату та надав документи, які підтверджують факт настання страхового випадку, а тому має право на страхове відшкодування відповідно до вказаного Договору, а висновок суду про припинення дії договору страхування є необґрунтованим і таким, що не узгоджується з вищенаведеними нормами матеріального права.

З виписки Волинської обласної клінічної лікарні № 12691 (а.с. 8-9) вбачається, що внаслідок ДТП ОСОБА_3 отримав важку політравму, важку хребетну спинномозкову травму, компресійний відламковий злам тіла С 5 шийного хребця, забій шийного відділу спинного мозку, закритий злам лівої стегнової кістки та обох кісток лівого передпліччя, закриту травму органів грудної клітки, забій легень, малий двухсторонній гемоторакс і т.д., в результаті яких 30.07.2014 року йому встановлена 1-а група інвалідності. (а.с. 18-19). Відповідно до умов договору страхування (п. 6.1.2.) та правил страхування (Розділ 13) страхувальнику виплачується при переломах - від 750 до 11 250 грн., при пошкодженні м'яких тканин тіла - від 250 до 17 500 грн., при ушкодженні нервової системи - від 1250 до 25 000 грн., при ушкодженні органів дихання - від 750 до 15 000 грн. Так як ОСОБА_3 внаслідок ДТП отримав безліч ушкоджень, кожне з яких відноситься до вказаних розділів, розмір страхової виплати визначається шляхом підсумовування виплат за кожну травму, але в загальному він не може перевищувати розмір страхової суми. А тому, враховуючи кількість та характер отриманих позивачем травм розмір необхідної до відшкодування йому страхової виплати дорівнює розміру страхової суми, а саме 25 000 грн.

Крім того, оскільки зобов'язання страховиків у разі настання страхового випадку зводиться до здійснення страхової виплати, то таке зобов'язання є грошовим і в разі прострочення його виконання настає відповідальність, передбачена ч. 2 ст. 625 ЦК, зокрема сплата боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Колегія суддів приймає до уваги розрахунок трьох процентів річних та індексу інфляції, поданий представником позивача, так як вказаний розрахунок проведено відповідно до вимог, прийнятих для проведення таких розрахунків і відповідає встановленим обставинам справи.

На спростування вказаного розрахунку представник відповідача, всупереч нормам ст. ст. 10, 60 ЦПК України, доказів суду не надав, свого розрахунку вказаних сум не провів.

Отже, з ПрАТ «Страхова компанія «Інгосстрах» в користь ОСОБА_3 підлягає до стягнення 25000 грн. страхового відшкодування, 2124 грн. 65 коп. - три проценти річних від простроченої суми, 8150 грн. - сума інфляції, а всього - 35 274 грн. 65 коп.

Щодо позовних вимог ОСОБА_3 про визнання протиправною бездіяльності ПАТ КБ «Приватбанк» щодо неперерахування щомісячного регулярного страхового платежу, то згідно ст.16 ЦК України особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу шляхом визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади АРК або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. ПАТ КБ «Приватбанк» до переліку вказаних органів не належить.

Щодо визнання неправомірною відмови ПрАТ «Страхова компанія «Інгосстрах» у виплаті страхового відшкодування, то дана вимога охоплюється вимогою про стягнення суми страхового відшкодування і окремого вирішення не потребує.

Відповідно до ч. 5 ст 88 ЦПК України якщо суд апеляційної, касаційної інстанції чи Верховний Суд України, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Згідно ч.1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Позивач ОСОБА_3 звільнений від сплати судового збору на підставі Закону України «Про судовий збір», як інвалід першої групи.

Частиною 3 статті 88 ЦПК України передбачено якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Отже, з ПрАТ «Страхова компанія «Інгосстрах» в дохід держави підлягає до стягнення 596, 35 грн. судового збору (352, 75 грн. судового збору за розгляд справи в суді першої інстанції та 243, 60 грн. за розгляд справи апеляційним судом).

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309, 314, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,-

вирішила:

Апеляційну скаргу представника позивача ОСОБА_3 - ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 28 квітня 2015 року скасувати та ухвалити нове рішення.

Позовні вимоги ОСОБА_3 задовольнити частково.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Інгосстрах» в користь ОСОБА_3 25 000 (двадцять п'ять тисяч) грн. страхового відшкодування, 2124 (дві тисячі сто двадцять чотири) грн. 65 коп. - три проценти річних від простроченої суми, 8150 (вісім тисяч сто п'ятдесят) грн.. - суму інфляції, а всього - 35 274 (тридцять п'ять тисяч двісті сімдесят чотири) грн. 65 коп.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Інгосстрах в дохід держави 596, 35 грн. судового збору (352, 75 грн. судового збору за розгляд справи в суді першої інстанції та 243, 60 грн. за розгляд справи апеляційним судом).

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржене до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий

Судді