Єдиний унікальний номер 235/842/15-ц Номер провадження 22-ц/775/443/2015
Головуючий в I інстанції Величко О.В
Доповідач Новосьолова Г.Г.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 листопада 2015 року м. Артемівськ

Апеляційний суд Донецької області у складі:

головуючого судді Новосьолової Г.Г.,

суддів: Краснощокової Н.С., Новосядлої В.М.

за участю секретаря Бондарчука І.Е.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 17 червня 2015 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Першотравневої сільської ради, ОСОБА_2 про встановлення факту проживання однією сім'єю та визнання права власності на майно,

В С Т А Н О В И В :

17 червня 2015 року рішенням Красноармійського міськрайонного суду Донецької області позов ОСОБА_1 до Першотравневої сільської ради, ОСОБА_2 про встановлення факту проживання однією сім'єю та визнання права власності на майно задоволено частково.

Встановлено факт проживання однією сім'єю без шлюбу ОСОБА_1 та ОСОБА_3 у період з 19 жовтня 2005 року по ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою: АДРЕСА_1.

У задоволенні інших позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду в частині відмови у визнанні права власності на майно, позивачки надіслала апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позовних вимог скасувати та ухвалити нове про задоволення зазначених позовних вимог, мотивуючи свої вимоги порушення судом норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права, суд неповно з'ясував обставини по справі.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що суд першої інстанції не з'ясував у апелянта, чому вона встановлює факт проживання однією сім'єю. Апелянт зазначає, що до суду вона звернулась з даним позовом, оскільки її направив нотаріус, у зв'язку з не можливістю надати їй будь які нотаріальні документи після смерті ОСОБА_3 Єдиною спадкоємицею після смерті ОСОБА_3 - є його донька ОСОБА_2, яка успадковує ? частину спірного будинку АДРЕСА_1. Крім цього, вона вже пропустила строки для подання заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори. Суд першої інстанції не прийняв до уваги, що під час проживання у спірній квартирі вона витрачала на ремонт свої гроші, у зв'язку з чим було покращено майно. Суд не прийняв до уваги, що відповідачка не заперечує проти позову та є письмова заява про відмову у прийнятті права власності на спірне майно.

В судове засідання сторони не з'явились, про час та місце розгляду справи були повідомлена належним чином про що свідчить телефонограми в матеріалах справи, які зареєстровані у журналі телефонограм №1 за №1269, 1214, а також рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с.84-86, 93).

Відповідно до частини 2 ст. 305 ЦПК України неявка сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час і місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи.

Вислухавши суддю - доповідача, дослідивши матеріали цивільної справи, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 303 ЦПК України, апеляційний суд під час розгляду справи в апеляційному порядку перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Відповідно до п.15 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2008 року № 12 «Про судову практику розгляду цивільних справ в апеляційному порядку» у разі якщо апеляційна скарга подана на рішення щодо частини вирішених вимог, суд апеляційної інстанції відповідно до принципу диспозитивності не має права робити висновків щодо неоскарженої частини ні в мотивувальній, ні в резолютивній частині судового рішення, а в описовій частині повинен зазначити, в якій частині вимог судове рішення не оскаржується.

Згідно апеляційної скарги позивачкою рішення суду оскаржується лише в частині відмови у визнанні права власності на нерухоме майно, тому апеляційний суд відповідно до частини 1 ст. 303 ЦПК України перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду лише в цій частині.

В іншій частині рішення суду щодо встановлення факту проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без шлюбу - сторонами не оскаржується.

Відповідно до статті 11, 60 ЦПК України суд розглядає справи не інакше, як за зверненням фізичних осіб в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб.

Відповідно до чч. 1 і 2 ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Згідно з вимогами ст. 214 цього Кодексу під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Судом першої інстанції встановлено, ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_3, про що свідчить свідоцтво про смерть (а.с.3).

Після смерті ОСОБА_3 відкрилась спадщина на ? частину будинку АДРЕСА_1 .

Згідно довідки КП «БТІ м. Красноармійська», ? частина будинку АДРЕСА_1 належала ОСОБА_3 на підставі свідоцтва про право власності виданого державним комунальним підприємством управління міського господарства від 14 травня 2001 року (а.с.10).

Відповідачка ОСОБА_2 є дочкою ОСОБА_3, а позивачка ОСОБА_1 перебувала у фактичних шлюбних відносинах з померлим.

ОСОБА_2, як спадкоємець першої черги подала заяву про прийняття спадщини після смерті свого батька у шестимісячний строк після смерті батька.

Але, як встановлено судом першої інстанції, відповідачка ОСОБА_2 не має можливості одержати свідоцтво про право на спадщину у зв'язку з відсутністю у неї документів, необхідних для надання нотаріусу для оформлення спадкових прав по причині знаходження їх у позивачки.

Суд першої інстанції відмовляючи у задоволенні позовних вимог в частині визнання права власності обґрунтовано виходив з того, що не знайшло підтвердження факт зміни черговості одержання спадкоємцями за законом права на спадщину на підставі нотаріально посвідченого договору, усунення відповідачки ОСОБА_2 від права на спадкування, неприйняття нею спадщини або відмови від її прийняття.

Відповідно до ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених ст. 1259 ЦК України.

Виходячи з встановлених обставин наданих сторонами доказів та вимог закону вбачається, що суд першої інстанції правильно відмовив у задоволенні позовних вимог в частині визнання права власності, оскільки особа одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття. При цьому, відповідачка ОСОБА_2 є спадкоємицею першої черги та саме вона звернулась до нотаріуса для прийняття спадщини за померлим.

Довід апеляційної скарги про те, що вона постійно проживала зі спадкодавцем, а тому під час відкриття спадщини, вважається такою що прийняла спадщину, а тому має право на визнання право власності на спадщину, є необґрунтованим, оскільки відповідно до частини 2 статті 1259 ЦК України фізична особа, яка є спадкоємцем за законом наступних черг, може за рішенням суду одержати право на спадкування разом із спадкоємцями тієї черги, яка має право на спадкування, за умови, що вона протягом тривалого часу опікувалася, матеріально забезпечувала, надавала іншу допомогу спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані. Але, позивачка ОСОБА_1 звертаючись до суду не ставила питання про зміну черговості у відповідності до вимог ч.2 ст.1259 ЦК України.

Щодо до доводу апеляційної скарги про те, що в матеріалах цивільної справи є письмова заява від відповідачки ОСОБА_2 на ім'я суду першої інстанції про відмову у прийнятті спадщини, а саме ? частини спірного будинку, то слід зазначити наступне.

Відповідно до ч. 1 ст.1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину, або не прийняти її.

Згідно із ч.1 ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Частиною 1 статті 1270 УК України встановлюється строк для прийняття спадщини у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Відповідачка ОСОБА_2 у строк встановлений законом, подала в нотаріальну контору заяву про прийняття спадщини після смерті свого батька.

За частиною 5 статті 1269 ЦК України, особа яка подала заяву про прийняття спадщини може відкликати її протягом строку , встановленого для прийняття спадщини.

З матеріалів справи вбачається, що спадщина після смерті ОСОБА_3, відкрилась ІНФОРМАЦІЯ_1.

ОСОБА_2 подала в нотаріальну контору заяву про прийняття спадщини 20 листопада 2014 року, тобто в строк встановлений законом (а.с.41).

12 лютого 2015 року, під час слухання справи у суді першої інстанції відповідачка подала заяву на адресу суду про відмову від спадщини (а.с.26).

Заява про відмову від спадщини була подана через шість місяців після відкриття спадщини.

Виходячи з встановлених фактів та вимог закону заява про відмову від спадщини, подана до суду через шість місяців після відкриття спадщини не має правового значення, оскільки відповідачка не відкликала свою заяву про прийняття спадщини у відповідності до вимог ч.5 ст.1269 ЦК України.

За таких обставин, довід апеляційної скарги про те, що суд не врахував зазначеної заяви, не ґрунтується на законі.

Довід апеляційної скарги про те, що розглядаючи справу суд не врахував її внесок в ремонт квартири, а також придбання предметів домашньої обстановки та вжитку є неспроможним, оскільки це не було предметом розгляду у суді першої інстанції, сторони не давали доказів стосовно цього питання.

Доводи апеляційної скарги не спростовують фактичних обставин справи, встановлених судом і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом норм матеріального чи процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 308,315 ЦПК України, апеляційний суд -

УХВАЛИЛ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 17 червня 2015 року в частині відмови у задоволенні позовних вимог про визнання права власності залишити без змін.

В інший частині рішення суду не оскаржувалося.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий:

Судді: