Справа № 367/209/15-ц
Провадження по справі № 4-с/367/44/2015
У Х В А Л А

Іменем України

10 червня 2015 року Ірпінський міський суд Київської області в складі:

головуючого судді Карабаза Н.Ф.,

при секретарі Павленко Л.В., Дідескул Ю.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Ірпінського міського суду справу за скаргою ОСОБА_1 акціонерного товариства «Акціонерний комерційний банк «Київ», суб»єкт оскарження відділ примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України, Головний державний виконавець Каращук К.Л., стягувач ОСОБА_2 на дії державного виконавця, на постанову ВП 45903105 від 22.12.2014 року про відкриття виконавчого провадження та постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 22.12.2014 року,

в с т а н о в и в :

Публічне акціонерне товариство Акціонерний комерційний банк Київ звернувся до суду із даною скаргою, посилаючись на те, що відділом примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України 22.12.2014 року було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження щодо примусового виконання виконавчого листа, виданого Ірпінським міським судом Київської області у справі № 367/206/14-ц від 17.12.2014 року про стягнення з ПАТ АКБ Київ на користь ОСОБА_2 заборгованості по Договору про банківський вклад (депозит) Базис від 12.11.2009 року № 16243 в розмірі 614 958,90 Євро та на користь держави судовий збір в розмірі 3 654,00 гривень. Заявник вважає, що зазначена постанова, якою відкрито провадження, винесена з порушенням чинного законодавства України та підлягає скасуванню з наступних підстав. Заявник вказує, що стягувачем є фізична або юридична особа, на користь чи в інтересах якої видано виконавчий документ; за виконавчим документом про стягнення в дохід держави коштів або про вчинення інших дій на користь чи в інтересах держави від її імені виступає орган, за позовом якого судом винесено відповідне рішення, або орган державної влади (крім суду), який відповідно до закону прийняв таке рішення. За іншими виконавчими документами про стягнення в дохід держави коштів або про вчинення інших дій на користь чи в інтересах держави від її імені виступають органи доходів і зборів. У графі стягувач стосовно стягнення судового збору має бути зазначена держава, а не ОСОБА_2, як це вказано в оскаржуваній постанові. Окрім того, оскільки стягувачем судового збору в розмірі 3 654,00 гривень є держава, то заявником має виступати саме орган доходів і зборів. Однак з постанови про відкриття виконавчого провадження від 22.12.2014 року вбачається, що заява про примусове виконання рішення Ірпінського міського суду Київської області у справі № 367/206/14-ц, виданого 17.12.2014 року про стягнення заборгованості з ПАТ АКБ Київ на користь ОСОБА_2 та стягнення судового збору з банку на користь держави, подана представником ОСОБА_2 ОСОБА_3 Враховуючи зазначене вище, державним виконавцем в порушення вимог ст. ст. 8, 19, 25 Закону України Про виконавче провадження було прийнято виконавчий документ до виконання, який не відповідає вказаному Закону, Інструкції про проведення виконавчих дій, та безпідставно відкрито виконавче провадження про стягнення заборгованості за договором та судового збору за заявою неналежного стягувача та(або) представника, та як наслідок, безпідставно накладено арешт на майно ПАТ АКБ Київ.

Заявник також вказує, що підтвердженням повноважень адвоката ОСОБА_3 є лише нотаріально посвідчена довіреність, згідно якої ОСОБА_2 уповноважив представляти його інтереси в суді ОСОБА_3 виключно як адвоката, а не як фізичну особу, про що свідчить копія довіреності в матеріалах справи. Державним виконавцем в порушення вимог ст. 9 Закону, не витребувано та не долучено до матеріалів справи копії ордеру адвоката та/або договору, а отже неправомірно прийнято від адвоката ОСОБА_3 заяву про накладення арешту на майно та кошти боржника від імені ОСОБА_2 Вважає, що відкриття органом державної виконавчої служби виконавчого провадження та накладення в межах даного виконавчого провадження арешту на майно боржника здійснено з порушенням ст. 9,17, 19, 25 Закону України Про виконавче провадження.

Вказує, що в межах даного виконавчого провадження головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України ОСОБА_4 22.12.2014 року було винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження.

Також вказує, що постанова про відкриття виконавчого провадження від 22.12.2014 року суперечить вимогам Закону України Про виконавче провадження, оскільки текст оскаржуваної постанови не відповідає тексту резолютивної частини рішення Ірпінського міського суду Київської області від 22.07.2014 року. Так, вказаним рішенням стягнуто з ПАТ АКБ Київ на користь ОСОБА_2 заборгованість в розмірі 614 958,90 Євро (шістсот чотирнадцять тисяч дев»ятсот п»ятдесят вісім Євро 90 центів), натомість в оскаржуваній постанові вказано про стягнення з ПАТ АКБ Київ на користь ОСОБА_2 заборгованість в розмірі 614 958,90 Євро (шістсот чотириста тисяч девятсот пятдесят вісім Євро 90 центів), що свідчить про порушення державним виконавцем вимог ст. 6 Закону України Про виконавче провадження.

Враховуючи викладені вище обставини, зокрема щодо неправомірного відкриття державним виконавцем виконавчого провадження ВП №45903105 на примусове виконання виконавчого листа, виданого 17.12.2014 року Ірпінським міським судом Київської області у справі №367/206/14-ц, безпідставним є також рішення державного виконавця щодо накладення арешту на майно ПАТ «АКБ «Київ» та оголошення заборони на його відчуження.

До того ж державним виконавцем накладено арешт на все рухоме та нерухоме майно в межах суми звернення стягнення 121651173,25 грн. Вказані дії державного виконавця заявник вважає безпідставними та необґрунтованими, оскільки рішенням Ірпінського міського суду Київської області від 22.07.2014 року стягнуто з ПАТ «АКБ «Київ» заборгованість у іноземній валюті, а саме у Євро, натомість державним виконавцем зазначається сума у національній валюті. Окрім того, вказана в оскаржуваній постанові сума значно перевищує гривневий еквівалент суми, стягнутої за рішенням суду.

Крім того, заявник вказує, що розмір суми стягнення у постанові про арешт коштів боржника не відповідає сумі стягнення за даними виконавчого провадження. Накладаючи арешт на майно ПАТ АКБ Київ державний виконавець повинен був визначати межі стягнення в іноземній валюті, тобто в Євро, як це зазначено у виконавчому листі Ірпінського міського суду Київської області № 367/206/14-ц від 17.12.2014 року та у вступній частині оскаржуваної постанови. Підстав для визначення суми у гривневому еквіваленті у державного виконавця не було, адже ст. 53 Закону України Про виконавче провадження визначено особливості звернення стягнення на кошти боржника в іноземній валюті та виконання рішень при обчисленні боргу в іноземній валюті. З метою відкриття виконавчого провадження і накладення арешту державним виконавцем було здійснено перерахунок суми грошових коштів в іноземній валюті в еквівалентний розмір національної валюти України; за результатами цього перерахунку державним виконавцем було визначено суму, яка підлягає стягненню з боржника 121 651 173,25 гривень, про що ним зазначено в постанові від 22.12.2014 року про арешт майна боржника. Проте державним виконавцем було невірно обраховано суму грошових коштів в національній валюті, яка підлягає стягненню з боржника. Після цього постановою державного виконавця від 19.01.2015 року було внесено зміни до постанови від 22.12.2014 року про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження змінено розмір суми, в межах якої накладено арешт і заборону відчуження майна з121651173,25 грн. на 12165117,32 грн. Проте як при першому перерахунку, так і при другому перерахунку державним виконавцем було невірно обраховано суму грошових коштів в національній валюті, яка підлягала стягненню з боржника.

Вказує, що рішення суду у справі № 367/206/14-ц за позовом ОСОБА_2 до ПАТ АКБ Київ про стягнення заборгованості ухвалено 22.07.2014 року. Згідно повідомлення Національного банку України від 22.07.2014 року офіційний курс гривні до євро станом на 22.07.2014 року становив 100 євро=1577,5545 гривень, тому еквівалентна сума грошових коштів, яка підлягає стягненню з боржника становить 9 701 311,80 гривень замість обрахованих державним виконавцем 121 651 173,25 гривень та 12 165 117,32 гривень. У звязку з цим виконання рішення про стягнення суми грошових коштів в розмірі 9 701 311,80 гривень наразі забезпечений арештом майна на суму 121 651 173,25 грн., що явно є неспівмірним заходом забезпечення виконання рішення і необґрунтовано обмежує права боржника ПАТ АКБ Київ на володіння і розпорядження своїми коштами, у звязку з чим оскаржувана постанова державного виконавця підлягає скасуванню. Крім того зазначає, що згідно ч.1 ст. 21 Закону України Про виконавче провадження на відділ примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України покладається виконання рішень, за якими сума зобовязання становить десять та більше мільйонів гривень або еквівалентну суму в іноземній валюті. Сума грошових коштів, яка підлягає стягненню за рішенням суду у справі № 367/206/14-ц за позовом ОСОБА_2 до ПАТ АКБ ОСОБА_5 про стягнення заборгованості становить менше десяти мільйонів гривень, тому дане виконавче провадження підвідомче відділу примусового виконання рішень Головного управління юстиції у місті Києві. Натомість, виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 367/206/14-ц, виданого Ірпінським міським судом Київської області 17.12.2014 року відкрите головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України, якому воно не підвідомче за правилами статті 21 Закону України Про виконавче провадження, отже головний державний виконавець відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України ОСОБА_4 не мав повноважень відкривати дане виконавче провадження і вчиняти за ним будь-яких виконавчих дій, в тому числі накладати арешт на кошти боржника.

Також заявник вважає, що постанова державного виконавця про арешт майна боржника порушує ст. ст. 36, 40, 41-1 Закону України Про систему гарантування вкладів фізичних осіб, якими встановлено порядок проведення в неплатоспроможному банку процедур тимчасової адміністрації та виведення неплатоспроможності банку з ринку. Постановою Правління НБУ № 128 від 24.02.2015 року ПАТ АКБ Київ визнано неплатоспроможним та на підставі зазначеної постанови Правління НБУ рішенням Фонду гарантування вкладів фізичних осіб № 39 від 24.02.2015 року прийнято рішення ввести тимчасову адміністрацію в банку ПАТ АКБ Київ з 25.02.2015 року по 24.05.2015 року; уповноваженою особою ПАТ АКБ Київ призначено юрисконсульта 1 класу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб ОСОБА_6.

До того ж для уникнення стягнення з банку в подальшому виконавчого збору, вимоги вищевказаної постанови виконані банком в повному обсязі в межах семиденного строку, наданого для добровільного виконання рішення, шляхом зарахування зустрічних однорідних вимог, що підтверджується меморіальним валютним ордером № 20051785 від 31.12.2014 року. Заяву про закінчення виконавчого провадження направлено на адресу відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України 31.12.2014 року та отримано останнім 05.01.2015 року, про що свідчить зворотне повідомлення про вручення поштового відправлення.

Незважаючи на добровільне виконання банком зобовязання згідно постанови про відкриття виконавчого провадження, 05.01.2015 року постанову про арешт майна боржника направлено на виконання в органи та установи, які посвідчують договори відчуження майна чи проводять його перереєстрацію на іншого власника до негайного виконання. Вважає, що зазначена постанова, якою накладено арешт на майно, що належать ПАТ АКБ Київ винесена з порушенням вимог чинного законодавства України та підлягає скасуванню з наступних підстав. Після придбання державою в особі Міністерства фінансів акцій додаткової емісії АКБ «Київ» та належного оформлення корпоративних прав на придбані акції частка держави у статутному капіталі зазначеного банку становить 99,936931402 відсотка. Враховуючи вищенаведене, накладенням арешту на все рухоме та нерухоме майно ПАТ «АКБ «Київ» акції якого належать державі, головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень ДВС України ОСОБА_4 було порушено вимоги Закону України «Про введення мораторію на примусову реалізацію майна», адже відповідно до вимог зазначеного Закону, майно ПАТ «АКБ «Київ» не може бути вилучено та реалізовано з метою реального виконання рішення суду, а тому арешт на таке майно не може бути накладений.

В звязку із викладеними обставинами заявник просив визнати неправомірними дії головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України ОСОБА_4 щодо відкриття виконавчого провадження ВП №45903105 на примусове виконання виконавчого листа, виданого Ірпінським міським судом Київської області у справі №367/206/14-ц від 17.12.2014 року, скасувати постанову головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України ОСОБА_4 від 22.12.2014 року про відкриття виконавчого провадження ВП №45903105 на примусове виконання виконавчого листа, виданого Ірпінським міським судом Київської області у справі №367/206/14-ц від 17.12.2014 року, скасувати постанову головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України ОСОБА_4 від 22.12.2014 року про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження.

В судовому засіданні представники скаржника ОСОБА_5, ОСОБА_7, ОСОБА_8 скаргу підтримали, підтвердили обставини, викладені у скарзі та додаткових поясненнях, просили скаргу задовольнити.

Представник відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України, заступник начальника відділу державної виконавчої служби Ірпінського міського управління юстиції у Київській області ОСОБА_9 в судовому засіданні підтримала свої письмові заперечення, просила відмовити у задоволені скарги.

Представник відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України головний державний виконавець Нещадим І.С. в судовому засіданні пояснив, що стосується стягнення судового збору на користь держави в цій частині постанова не виконувалась, виконавчі дії не проводились. Стосовно суми в гривнях, то вона вираховувалась на день відкриття виконавчого провадження, згідно курсу НБУ, в зв»язку з чим і була визначена підвідомчість виконавчого провадження. Відповідний орган доходів і зборів з заявою про стягнення в доход держави судового збору не звертався. Арешт на майно боржника в межах стягненої суми був накладений за заявою стягувача.Державний виконавець діяв у спосіб та в межах наданих Законом України «Про виконавче провадження», а тому правові підстави для скасування постанови про відкриття виконавчого провадження, та постанови про накладення арешту на все рухоме та нерухоме майно боржника в межах суми виконавчого провадження відсутні, просив відмовити у задоволені скарги.

Представник стягувача ОСОБА_2 ОСОБА_3 в судовому засіданні скаргу не визнав, просив відмовити у задоволенні скарги у повному обсязі.

Заслухавши пояснення представників заявникаШеїн К.О., ОСОБА_7, ОСОБА_8, представника стягувача ОСОБА_2 - ОСОБА_3, представників відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України ОСОБА_9, ОСОБА_10, вивчивши письмові докази по справі, матеріали виконавчого провадження ВП №45903105 надані для огляду в судовому засіданні, суд вважає скаргу такою, що не підлягає до задоволення, виходячи із наступного.

У відповідності до ст. 383 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

В судовому засіданні встановлено, що 17 грудня 2014 року Ірпінським міським судом Київської області був виданий виконавчий лист про стягнення з ОСОБА_1 акціонерного товариства Акціонерний комерційний банк Київ на користь ОСОБА_2 заборгованості по Договору про банківський вклад (депозит) Базис від 12.11.09 № 16243 в розмірі 614 958,90 Євро та стягнення з ОСОБА_1 акціонерного товариства Акціонерний комерційний банк Київ на користь держави судового збору в розмірі 3 654,00 гривень на підставі рішення Ірпінського міського суду Київської області від 22 липня 2014 року у справі № 367/206/14-ц за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 акціонерного товариства Акціонерний комерційний банк Київ про стягнення суми банківського вкладу.

Встановлено, що 22.12.2014 року головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України ОСОБА_4 винесена постанова про відкриття виконавчого провадження ВП № 45903105 про примусове виконання виконавчого листа № 367/206/14-ц, виданого 17.12.2014 року Ірпінським міським судом Київської області про стягнення з ПАТ Акціонерний комерційний банк Київ на користь ОСОБА_2 заборгованості по Договору про банківський вклад (депозит) Базис від 12.11.09 № 16243 в розмірі 614 958,90 Євро; стягнення з ПАТ Акціонерний комерційний банк Київ на користь держави судового збору в розмірі 3 654,00 гривень; пунктом 2 зазначеної постанови зазначено Боржнику самостійно виконати рішення суду у 7-денний строк з дня отримання (винесення) цієї постанови. Копія даної постанови була направлена ОСОБА_3 та ПАТ АКБ Київ згідно супровідного листа № М-18071/2 24.12.2014 року.

Встановлено, що 22.12.2014 року головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України ОСОБА_4 у виконавчому провадженні ВП № 45903105 винесена постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, якою накладено арешт на все рухоме та нерухоме майно, що належить боржнику ОСОБА_1 акціонерному товариству Акціонерний комерційний банк Київ у межах суми звернення стягнення 121651173,25 грн. та заборонено здійснювати відчуження будь-якого майна, що належить даному боржнику лише в межах суми боргу 121651173,25 грн. Постановою про внесення змін до постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 19.01.2015 року ВП № 45903105, винесеною головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України ОСОБА_4 з підстав ст. 8 Закону України Про виконавче провадження внесено зміни до постанови від 22.12.2014 року про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження № 45903105 у сумі боргу з 121651173,25 грн. на суму боргу 12165117,32 грн..

Встановлено, що Публічне акціонерне товариство Акціонерний банк Київ 31.12.2014 року за № 25.2/993 звернулось до відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України, головного державного виконавця Каращук К.Л. із заявою про закінчення виконавчого провадження, посилаючись на те, що вимоги постанови про відкриття виконавчого провадження щодо примусового виконання виконавчого листа, виданого Ірпінським міським судом Київської області у справі № 367/206/14-ц від 17.12.2014 року про стягнення з ПАТ АКБ Київ на користь ОСОБА_2 заборгованості по Договору про банківський вклад (депозит) Базис від 12.11.2009 року № 16243 в розмірі 614 958,90 Євро та на користь держави судового збору в розмірі 3 654,00 гривень виконані банком в повному обсязі в межах семиденного строку, наданого для добровільного виконання рішення, шляхом зарахування зустрічних однорідних вимог, що підтверджується меморіальним ордером № 20051785 від 31.12.2014 року.

Також встановлено, що 12.03.2015 року державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України ОСОБА_11 при примусовому виконання виконавчого листа № 367/206/14-ц, виданого 17.12.2014 року Ірпінським міським судом Київської області про стягнення ПАТ Акціонерний комерційний банк Київ на користь ОСОБА_2 заборгованості по Договору про банківський вклад (депозит) Базис від 12.11.09 № 16243 в розмірі 614 958,90 Євро, стягнення з ПАТ Акціонерний комерційний банк Київ на користь держави судового збору в розмірі 3 654,00 гривень винесено постанову про зупинення виконавчого провадження ВП № 45903105 у звязку з тим, що Кабінетом Міністрів України було прийнято рішення від 11.02.2015 року № 61 ОСОБА_8 питання участі держави у виведенні ОСОБА_1 акціонерного товариства Акціонерний банк Київ, згідно з яким держава в особі ОСОБА_1 акціонерного товариства акціонерного банку Укргазбанк бере участь у виведенні банку ОСОБА_1 акціонерного товариства Акціонерний банк Київ з ринку шляхом відчуження активів і зобовязань ПАТ АКБ Київ на користь АБ Укргазбанк. На підставі постанови Правління Національного банку України від 24.02.2015 № 128 виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 24.02.2015 № 39 Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ АКБ Київ, згідно з яким з 25.02.2015 запроваджено тимчасову адміністрацію та призначено уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ АКБ Київ; тимчасову адміністрацію в ПАТ АКБ Київ запроваджено на три місяці з 25.02.2015 по 24.05.2015 включно; відповідно до п. 9 ч.1 ст. 37 Закону України Про виконавче провадження виконавче провадження підлягає обовязковому зупиненню у разі запровадження тимчасової адміністраціїбанку-боржника. Згідно рішення виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб №102 від 21.05.2015 року продовжено здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ «АКБ «Київ» по 24.06.2015 року включно.

У відповідності до ч.1 ст. 11 Закону України Про виконавче провадження державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Пунктом 5 ч.3 ст. 11 Закону України Про виконавче провадження передбачено, що державний виконавець у процессі здійснення виконавчого провадження має право накладати арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати таке майно на зберігання та реалізовувати його в установленому законодавством порядку.

У відповідності до п.1 ч.1 ст. 19 Закону України Про виконавче провадження державний виконавець відкриває виконавче провадження на підставі виконавчого документа, зазначеного в статті 17 цього Закону за заявою стягувача або його представника про примусове виконання рішення.

Як встановлено в судовому засіданні, 22.12.2014 року головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України ОСОБА_4 винесена постанова про відкриття виконавчого провадження ВП № 45903105 про примусове виконання виконавчого листа № 367/206/14-ц, виданого 17.12.2014 року Ірпінським міським судом Київської області про стягнення з ПАТ Акціонерний комерційний банк Київ на користь ОСОБА_2 заборгованості по Договору про банківський вклад (депозит) Базис від 12.11.09 № 16243 в розмірі 614 958,90 Євро; стягнення з ПАТ Акціонерний комерційний банк Київ на користь держави судового збору в розмірі 3 654,00 гривень.

Заявник звертаючись до суду зі скаргою, просить визнати неправомірними дії державного виконавця відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України ОСОБА_4 щодо відкриття виконавчого провадження ВП №45903105 на примусове виконання виконавчого листа, виданого Ірпінським міським судом Київської області у справі №367/206/14-ц від 17.12.2014 року, оскільки державним виконавцем відкрито виконавче провадження про стягнення заборгованості за договором та судового збору. Суд вважає, що державний виконавець діяв в межах своїх повноважень та на підставі виданого Ірпінським міським судом виконавчого листа №367/206/14-ц. Тому відсутні підстави щодо визнання неправомірними дій державного виконавця щодо відкриття виконавчого провадження та скасування постанови про відкриття виконавчого провадження.

Ухвалою Ірпінського міського суду від 04 червня 2015 рокузаява ОСОБА_1 акціонерного товариства «Акціонерний комерційний банк «Київ» задоволена частково. Визнано виконавчий лист Ірпінського міського суду Київської області від 17.12.2014 року про примусове виконання рішення від 22.07.2014 року по справі №367/206/14-ц таким, що не підлягає виконанню в частині стягнення з ОСОБА_1 акціонерного товариства «Акціонерний комерційний банк «Київ» судового збору в розмірі 3654,00 грн. В іншій частині виконавчий лист Ірпінського міського суду Київської області від 17.12.2014 року залишено без змін.

Заявник, звертаючись до суду із скаргою, просить скасувати постанову головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України ОСОБА_4 від 22.12.2014 року про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 22.12.2014 року в межах виконавчого провадження ВП № 45903105

Розглядаючи скаргу в межах заявлених вимог, суд вважає , що в судовому засіданні не знайшли свого беззаперечного підтвердження доводи заявника про те, що державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України ОСОБА_4 порушено законодавчу заборону накладати арешт на майно банку, відносно якого введена тимчасова адміністрація. При цьому суд виходить з того, що арешт на майно боржника накладений державним виконавцем 22 грудня 2014 року, а рішення про введення тимчасової адміністрації в ПАТ АКБ Київ прийняте 22 лютого 2015 року, тобто через два місяці після накладення такого арешту. Не погоджується суд також із доводами заявника про виконання банком зобовязань перед стягувачем ОСОБА_2 у межах виконавчого провадження шляхом зарахування зустрічних однорідних вимог, оскільки за змістом ст. ст. 598, 599, 601 ЦК України зарахування зустрічних однорідних вимог можливе в добровільному порядку шляхом досягнення згоди між сторонами, а не шляхом односторонніх дій та при відсутності спору про право.

Крім того, у відповідності до ч.3 ст. 83 Закону України Про виконавче провадження начальник відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, або державний виконавець з власної ініціативи чи за заявою сторони виконавчого провадження може виправити допущені у процесуальних документах, винесених у виконавчому провадженні державним виконавцем, граматичні чи арифметичні помилки, про що виноситься відповідна постанова.Тому допущені описки чи арифметичні помилки в постанові не можуть бути підставою для її скасування.

В судовому засіданні встановлено, що 19 січня 2015 року головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України ОСОБА_4 винесено постанову про внесення змін до постанови про арешт майна боржника, якою державним виконавцем з підстав ст. 8 Закону України Про виконавче провадження внесено зміни до постанови від 22.12.2014 року про арешт майна боржника № 45903105 у сумі боргу з 121651173,25 грн. на суму боргу 12165117,32 грн. Дана постанова, на думку суду, є невідємною частиною до постанови головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України ОСОБА_4 про арешт майна боржника ВП № 45903105, якою на підставі рішення суду накладено арешт на майно боржника, однак зазначена постанова заявником не оскаржується.

Також на думку суду, в судовому засіданні не знайшли свого беззаперечного підтвердження доводи заявника про те, що розмір суми стягнення у оскаржуваній постанові про арешт майна боржника від 22.12.2014 року не відповідає сумі стягнення за даним виконавчим провадженням, оскільки зазначена сума вказана державним виконавцем у постанові про арешт майна боржника від 22.12.2014 року відповідно до заяви стягувача від 17.12.2014 року за підписом представника стягувача ОСОБА_3 про накладення арешту на все майно, кошти боржника та оголошення заборони на його відчуження. В копії виконавчого провадження ВП № 45903105 міститься витяг з сайту НБУ станом на 17.12.2014 року стосовно офіційного курсу валют, тобто на день звернення до Державної виконавчої служби, відповідно до якого 100 євро коштує 1978,2016 гривень.

Що стосується посилання заявника на те, що оскаржувана постанова про арешт майна винесена за заявою представника стягувача ОСОБА_2 ОСОБА_7, то суд вважає, що ці доводи не узгоджуються із приписами ст. ст. 9, 10 Закону України Про виконавче провадження, а тому є безпідставними.

Згідно п.2.3 статуту ПАТ «АКБ «Київ» (нова редакція) 2012 р. банк не відповідає за зобов»язаннями держави, а держава не відповідає за зобов»язаннями Банку.

Відповідно до ч.3 ст.387 ЦПК України якщо оскаржувані дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби і права чи свободи заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволені скарги.

Таким чином суд відмовляє заявнику у задоволенні скарги.

На підставі ст. ст. 8, 9, 11, 17, 19, 25 Закону України Про виконавче провадження, керуючись ст. ст. 383-389 ЦПК України, суд, -

ухвалив:

Скаргу ОСОБА_1 акціонерного товариства «Акціонерний комерційний банк «Київ», суб»єкт оскарження відділ примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України, Головний державний виконавець Каращук К.Л., стягувач ОСОБА_2 на дії державного виконавця, на постанову ВП 45903105 від 22.12.2014 року про відкриття виконавчого провадження та постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 22.12.2014 року залишити без задоволення.

Повний текст ухвали буде виготовлений протягом п»яти днів з дня закінчення розгляду справи 15 червня 2015 року.

Копію ухвали направити сторонам до відому.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п»яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п»яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: ОСОБА_12