У х в а л а

іменем україни

30 квітня 2015 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і

кримінальних справ у складі:

Касьяна О.П., Гончара В.П., Остапчука Д.О.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до Відкритого акціонерного товариства «Тернопільське об'єднання «Текстерно» про стягнення втраченої вигоди, за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 02 грудня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Тернопільської області від 29 січня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У жовтні 2014 року ОСОБА_4 звернулась до суду з позовом до Відкритого акціонерного товариства «Тернопільське об'єднання «Текстерно» про стягнення упущеної вигоди.

Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 02 грудня 2014 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Тернопільської області від 29 січня 2015 року, у задоволенні позову відмовлено.

У касаційній скарзі позивачка просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалу апеляційного суду, і ухвалити нове рішення, яким задовольнити позов, або направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції, мотивуючи свої вимоги порушенням судами норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні позову, суд першої інстанції, з рішенням якого погодився апеляційний суд, надавши належну оцінку обставинам справи, повно та всебічно з'ясувавши та встановивши їх, правильно виходив з того, що позивачка не надала доказів на підтвердження своїх вимог, як передбачено ст. ст. 10, 60 ЦПК України, зокрема, протиправності дій відповідача, які призвели до неотримання нею пенсії в період з 9 липня 2009 року по 21 березня 2012 року, тому підстави для стягнення упущеної вигоди відсутні.

Оскаржувані судові рішення ухвалені з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Доводи касаційної скарги не спростовують висновків судів, обґрунтовано викладених у мотивувальних частинах оскаржуваних судових рішень.

За таких обставин касаційну скаргу потрібно відхилити, рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 02 грудня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Тернопільської області від 29 січня 2015 року залишити без змін.

Керуючись ч. 3 ст. 332, ст. 337 ЦПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити, рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 02 грудня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Тернопільської області від 29 січня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів: О.П. Касьян

В.П. Гончар

Д.О. Остапчук