Справа № 308/8399/14-ц
У Х В А Л А

Іменем України

12 листопада 2015 року м. Ужгород

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах апеляційного суду Закарпатської області в складі:

головуючого - судді Павліченка С.В.,

суддів:Бондаренка Ю.О., Собослоя Г.Г.,

при секретарі Волощук В.І.

розглянувши в судовому засіданні апеляційну скаргуОСОБА_4 на рішення Ужгородського міськрайонного суду від 11 вересня 2015 року, по справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, за участю третьої сторони: перша Ужгородська державна нотаріальна контора про визначення майна спільною сумісною власністю подружжя та визначення частки,- ,

в с т а н о в и л а:

ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_5, третьої сторони Перша Ужгородська державна нотаріальна контора, в якому просить визнати, що житловий будинок з належними до нього господарськими будівлями і спорудами, який знаходиться в АДРЕСА_1, Закарпатської області є спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_6 померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 року та ОСОБА_7 померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 року, а також визнати, що частки у праві власності на даний житловий будинок подружжя ОСОБА_6 померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 року та ОСОБА_7 померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 року є рівними і становлять по 1/2 частці кожному.

Свої вимоги позивач мотивував тим, що він є сином та спадкоємцем першої черги відповідно до ст. 1261 ЦК України померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 року батька ОСОБА_6 та померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 року матері ОСОБА_7.

За час перебування у шлюбі батьки придбали житловий будинок в АДРЕСА_1, що доводиться договором купівлі продажу від 13 червня 1989 року. За даним договором, ОСОБА_7 купила даний житловий будинок.

ОСОБА_8 звернувся державного нотаріуса з заявою про видачу свідоцтво про право на спадщину. Однак, нотаріус відмовив у видачі свідоцтво про право на спадщину, оскільки свідоцтво про право на спадщину може видано за законом чи за заповітом після смерті одного з учасників спільної сумісної власності лише після виділення частки померлого у майні.

Рішенням Ужгородського міськрайонного суду від 11 вересня 2015 року в задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ставиться питання про скасування рішення суду як незаконного та необґрунтованого, зазначається, що суд не врахував усіх доводів позивача вказаних у позовній заяві.

При розгляді справи в апеляційній інстанції встановлено наступне.

Вимоги позивача про визнання того факту, щожитловий будинок з належними до нього господарськими будівлями і спорудами, який знаходиться в АДРЕСА_1 спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_6 померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 року та ОСОБА_7 померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 року, а також визнання, що частки у праві власності на даний житловий будинок померлого подружжя є рівними і становлять по 1/2 частці кожному не могли бути задоволені з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст. 25 ЦК Україниздатність мати цивільні права та обов'язки (цивільну правоздатність) мають усі фізичні особи.

Відповідно до ч.2, 4 ст. 25 ЦК України цивільна правоздатність фізичної особи виникає у момент її народження і припиняється у момент її смерті.

Оскільки особи, щодо яких позивач просить постановити рішення про належність їм майна та розміру часток на момент закладення такого позову померли і їх правоздатність припинилася, позов не може бути задоволений.

Суд першої інстанції обґрунтував своє рішення іншими обставинами, однак по суті правильно відмовив у задоволенні позову.

Керуючись ст. 307, 308, 313 - 315, 317 ЦПК України, Судова палата у цивільних справах апеляційного суду Закарпатської області ,-

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Ужгородського міськрайонного суду від 11 вересня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді