У Х В А Л А

пр. № 2/759/1878/15

ун. № 759/22335/14-ц

16 червня 2015 року м. Київ

Святошинський районний суд м. Києва у складі головуючого судді Ключника А.С. за участю секретаря судового засідання Борисенко А.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання позивача ОСОБА_1 про забезпечення доказів шляхом призначення судово-технічної експертизи у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту, що має юридичне значення, визнання права власності в порядку спадкування за законом, поділ житлового будинку в натурі, поділ в натурі земельної ділянки та встановлення порядку користування земельною ділянкою,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Святошинського районного суду м. Києва перебуває вищезазначена цивільна справа.

Ухвалою суду від 05.02.2015 року у згаданій справі відкрито провадження та справа призначена до судового розгляду.

08.06.2015 року позивач ОСОБА_1 подала через канцелярію суду клопотання про забезпечення доказів шляхом призначення судово-технічної експертизу у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту, що має юридичне значення, визнання права власності в порядку спадкування за законом, поділ житлового будинку в натурі, поділ в натурі земельної ділянки та встановлення порядку користування земельною ділянкою.

У судове засідання сторони не з'явились, про час та місце розгляду клопотання повідомлялись належним чином, про причини неявки суд не повідомили.

Дане клопотання розглянуте судом за відсутності сторін, оскільки присутність цих осіб не є обов'язковою у відповідності до ч. 2 ст. 135 ЦПК України.

Перевіривши відповідність згаданого клопотання вимогам ст.ст. 133, 134, 143 ЦПК України, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для його задоволення виходячи з наступного.

За змістом ст.ст. 133-135 ЦПК України інститут забезпечення доказів направлений на вжиття судом термінових заходів щодо закріплення фактичних даних; такі процесуальні дії проводяться судом лише за наявності заяви, передбаченої статтею 134 ЦПК України; процесуальним законом встановлено спеціальний порядок вирішення такої заяви - ст. 135 ЦПК України.

Відповідно до ст. 57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі зокрема, висновків експертів.

Відповідно до ч.1, ч.2 ст. 133 ЦПК України особи, які беруть участь у справі і вважають, що подання потрібних доказів є неможливим або у них є складнощі в поданні цих доказів, мають право заявити клопотання про забезпечення цих доказів. До клопотання про забезпечення доказів додається документ про сплату судового збору. Способами забезпечення судом доказів є допит свідків, призначення експертизи, витребування та (або) огляд доказів, у тому числі за їх місцезнаходженням. У необхідних випадках судом можуть бути застосовані інші способи забезпечення доказів.

Відповідно до ч.1 ст. 134 ЦПК України у заяві про забезпечення доказів повинні бути зазначені: докази, які необхідно забезпечити; обставини, що можуть бути підтверджені цими доказами; обставини, які свідчать про те, що подання потрібних доказів може стати неможливим або ускладненим, а також справа, для якої потрібні ці докази або з якою метою потрібно їх забезпечити.

Відповідно до ст. 143 ЦПК України для з'ясування обставин, що мають значення для справи і потребують спеціальних знань у галузі науки, мистецтва, техніки, ремесла тощо, суд призначає експертизу за заявою осіб, які беруть участь у справі.

Разом з тим, призначення експертизи можливе у разі, якщо це необхідно для встановлення обставин справи.

Відповідно до п. 6 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних i кримінальних справ від 27.09.2012 р. №10-1386/0/4-12 «Про деякі питання практики застосування Закону України "Про судовий збір"» сплата судового збору у випадку, передбаченому підпунктом 13 пункту 1 частини другої статті 4 Закону, за подання до суду заяви про забезпечення доказів здійснюється лише у випадку, якщо така заява розглядається у порядку, визначеному статтею 135 ЦПК, а не за подання клопотання про витребування доказів (стаття 137 ЦПК), яке розглядається за правилами статей 130, 168 ЦПК.

Отже, сплата судового збору саме за подання заяви про забезпечення доказів шляхом їх витребування чи забезпечення є доцільною та виступає певним запобіжним чинником для того, щоб не допустити зловживання сторонами наданими їм процесуальними правами, які можуть завдати шкоди іншим особам чи обмежити їхні права. Саме з такої позиції виходив законодавець, передбачаючи стягнення судового збору за ці процесуальні дії.

Зважаючи на наведені норми ЦПК України, дослідивши клопотання позивача, суд дійшов висновку, що воно не підлягає задоволенню, оскільки позивачем не надано до клопотання документу про сплату судового збору, у зв'язку з чим дане клопотання не підлягає задоволенню.

Згідно абзацу 5 п.4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2008 року N 12 Про судову практику розгляду цивільних справ в апеляційному порядку окремо від рішення суду в апеляційному порядку можуть бути оскаржені ухвали суду першої інстанції, зазначені в статті 293 ЦПК відповідно до буквального змісту кожного із пунктів. Зокрема, підлягає оскарженню ухвала про забезпечення позову, а не про відмову в забезпеченні; про відмову поновити пропущений процесуальний строк, а не про його поновлення; про визнання мирової угоди, а не про відмову в її визнанні тощо. Також можуть бути оскаржені ухвали, зазначені у частині четвертій статті 135, статтях 211 та 397 ЦПК, та ухвали про визнання заяви про перегляд заочного рішення неподаною та повернення її заявникові. Заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Керуючись ст.ст. 133, 135, 143, 209, 210, 293 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ :

У задоволенні клопотання позивача ОСОБА_1 про забезпечення доказів шляхом призначення судово-технічної експертизи у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту, що має юридичне значення, визнання права власності в порядку спадкування за законом, поділ житлового будинку в натурі, поділ в натурі земельної ділянки та встановлення порядку користування земельною ділянкою - відмовити.

Ухвала суду про відмову в задоволенні клопотання не перешкоджає повторному його заявленню за умови дотримання вимог встановлених ст. 133, ст. 134, ст. 143 ЦПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя А. Ключник