Номер провадження: 22-ц/785/4747/15
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач Варикаша О. Д.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.06.2015 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого судді Варикаші О.Д.

суддів - Бабія А.П.

- ОСОБА_2

при секретарі - Стадніченко А.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 18.03.2015 року по справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, третя особа КП «ЖКС «Порто-Франківський» про визнання правочину нікчемним,-

встановила:

Позивач звернувся з вказаним позовом до суду (а. с. 2-3), в якому просив визнати односторонній правочин (довіреність) нікчемним, а саме: довіреність, що посвідчив підпис ОСОБА_4 начальник КП «ЖКС «Порто-Франківський» ОСОБА_5 від 21.05.2011 року.

Свої позовні вимоги позивач, як зазначено в рішенні суду, обґрунтовував тим, що 21.05.2012 року директор КП «ЖКС «Порто-Франківський» дільниця № 7 ОСОБА_5 посвідчив підпис ОСОБА_4, що був розміщений під текстом з назвою «Довіреність». Позивач вказував, що даний правочин не є довіреністю, оскільки при укладенні не було дотримано вимог закону про нотаріальне посвідчення одностороннього правочину. Наведені обставини стали підставою для звернення до суду з даним позовом.

В судовому засіданні в суді першої інстанції, як зазначено в рішенні суду, представник позивача позов підтримав, просила суд його задовольнити, посилаючись на обставини викладені в позові. Відповідач в судове засідання не зявилася, подала до суду заяву, в якій просила суд справу розглядати за її відсутності. Третя особа в судовому засіданні також не була присутня.

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 18.03.2015 року в задоволенні позову ОСОБА_3 відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду, ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 18.03.2015 року, в якій просить скасувати рішення суду від 18.03.2015 року та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги позивача задовольнити в повному обсязі, посилаючись на те, що на його думку оскаржуване рішення суду є несправедливим, незаконним, необґрунтованим, постановлене з порушенням матеріального та процесуального права та відповідно таким, що має бути скасованим.

В судове засідання учасники процесу не зявилися, про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, причини неявки суду не повідомили, клопотання про відкладення розгляду справи від них на адресу суду не надходили.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог та наданих доказів і доводів апеляційної скарги, судова колегія приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Відмовляючи в задоволенні позову ОСОБА_3, суд першої інстанції виходив з наступного.

Судом встановлено, що 21.05.2012 року начальник дільниці № 7 КП «ЖКС «Порто-Франківський» ОСОБА_5 посвідчив підпис ОСОБА_4, що був розміщений під тексом з назвою «Довіреність».

З тексту даного правочину вбачається, що ОСОБА_4 уповноважує ОСОБА_6 та ОСОБА_7 представляти її інтереси в різних державних, громадських, приватних організаціях незалежно від їх підпорядкування, форм власності та галузевої належності, в тому числі в судах різних інстанцій та представляти інтереси на стадії виконання рішень судів, що підтверджується копією довіреності, наявною в матеріалах справи (а. с. 5).

На підставі вищезазначеної довіреності громадяни: ОСОБА_6 та ОСОБА_7 представляли інтереси ОСОБА_4 в судах різних інстанцій. Позивач зазначав, що він був відповідачем по даним справам та вважав, що його права порушені, оскільки дані особи приймали участь у справах за відсутності належно засвідчених повноважень, а саме: довіреність не була нотаріально посвідчена.

Суд першої інстанції відповідно до ст. ст. 15, 16 ЦК України, ч. ч. 1, 3 ст. 244, ч. 1 ст. 245 ЦК України, ч. 2 ст. 42, ч. 3 ст. 163 ЦПК України вважав, що відсутність нотаріального посвідчення довіреності, виданої ОСОБА_4 на представництво її інтересів ОСОБА_6 та ОСОБА_7, як одностороннього правочину, не є підставою для визнання правочину, а саме: довіреності нікчемною.

За таких обставин, суд першої інстанції відмовив в задоволенні позову ОСОБА_3

Судова колегія, вважає, що суд першої інстанції, в межах позовних вимог, повно, всебічно дослідив і оцінив обставини по справі, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин та прийшов до правильного висновку на підставі наданих та досліджених доказів, відмовивши в задоволенні позову ОСОБА_3

Тому судова колегія погоджується з висновками суду першої інстанції, оскільки вони відповідають фактичним обставинам справи, наданим доказам та відповідним нормам матеріального і процесуального права, а суд першої інстанції правомірно на підставі вимог закону та на підставі встановлених обставин справи дійшов висновку про відмову в задоволенні позовних вимог позивача.

Оскільки, відповідно до ч. 3 ст. 244 ЦК України, довіреністю є письмовий документ, що видається однією особою іншій особі для представництва перед третіми особами.

Згідно з п. 1 ч. 1, ч. 2 ст. 42 ЦПК України, повноваження представників сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, мають бути посвідчені такими документами , зокрема довіреністю фізичної особи; довіреність фізичної особи повинна бути посвідчена нотаріально або посадовою особою організації, в якій довіритель працює, навчається, перебуває на службі, стаціонарному лікуванні чи за рішенням суду, або за місцем його проживання.

В судовому засіданні встановлено та підтверджується матеріалами справи, що відповідач ОСОБА_4 посвідчила довіреність на представництво своїх інтересів, зокрема в судах, за місцем свого проживання (а. с. 5, 16), тобто відповідно до ч. 2 ст. 42 ЦПК України.

Тому доводи позивача стосовно того, що ОСОБА_6 та ОСОБА_7 за даною довіреністю представляючи інтереси ОСОБА_4 в різних цивільних справах та в судах різних інстанцій, в Виконавчій службі України, де відповідачем був він, порушили його права, оскільки дані особи приймали участь у судових процесах за відсутності належно засвідчених повноважень, не ґрунтуються на законі.

Доводи апеляційної скарги з приводу того, що відносно ч. 2 ст. 42 ЦПК України, чим і аргументував суд свою відмову в позові, то на думку апелянта законодавець мав на увазі ті повноваження, що не суперечать нормам Цивільного кодексу України, та закріплені в ч. 4 ст. 245 ЦК України. Так, якщо довіреність представника засвідчена посадовою особою по місцю проживання, то це ті повноваження в рамках цивільного процесу, що регулюють одержання копій рішень, ухвал та поштової кореспонденції, судова колегія не приймає до уваги.

Оскільки, ці доводи також не ґрунтуються на законі. Так як ст. 42 ЦПК України чітко визначено, документи, що посвідчують повноваження представників і, зокрема, документи на представництво фізичних осіб, в тому числі довіреність посвідчена за місцем проживання довірителя (ч. 2 ст. 42 ЦПК України).

Інші доводи апеляційної скарги судова колегія також не приймає до уваги, так як вони не спростовують висновки суду першої інстанції.

Таким чином, враховуючи вище викладене, надані докази, обставини, якими позивач обґрунтовував свої позовні вимоги, доводи апеляційної скарги, судова колегія вважає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а доводи апеляційної скарги не можуть бути прийняті до уваги, оскільки вони не спростовують висновки суду.

За таких обставин, апеляційну скаргу ОСОБА_3 необхідно відхилити, а рішення Приморського районного суду м. Одеси від 18.03.2015 року залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 304, 307, 308, 313, 314, 315, 319 ЦПК України, колегія суддів,-

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Приморського районного суду м. Одеси від 18.03.2015 року по справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, третя особа КП «ЖКС «Порто-Франківський» про визнання правочину нікчемним залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, однак може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили до суду касаційної інстанції.

Судді апеляційного суду Одеської області О.Д. Варикаша

ОСОБА_8

ОСОБА_2