Справа № 565/522/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 червня 2015 року м.Кузнецовськ

Кузнецовський міський суд Рівненської області під головуванням

суддіДемчини Т.Ю.
при скретаріКовальчук В.С.,
з учатю позивачаОСОБА_3,
відповідачаОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення аліментів, -

в с т а н о в и в :

Позивач звернулась до суду з позовом, у якому просить стягнути з ОСОБА_4 аліменти на її користь на утримання повнолітнього сина ОСОБА_5, який продовжує навчання, у розмірі ? частини його щомісячного заробітку, починаючи з дня пред'явлення позову і до досягнення дитиною 23-річного віку. В обґрунтування позову позивач вказує, що сторони є батьками ОСОБА_5, який на даний час продовжує навчання, у зв'язку з чим потребує матеріальної допомоги.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала повністю і пояснила, що перебувала з відповідачем у шлюбі, від шлюбу подружжя має двох дітей, син сторін ОСОБА_5 на даний час досяг повноліття. ОСОБА_3 за судовим рішенням отримувала аліменти з ОСОБА_4 на утримання неповнолітніх дітей, а по досягненні сином повноліття відповідач сплачував аліменти на його утримання до закінчення ним навчання у розмірі 1/6 частини його щомісячного заробітку. На даний час син сторін ОСОБА_5 продовжує здобувати освіту, проживає у м.Львів, де навчається, позбавлений можливості працевлаштуватись. Позивач пояснила, що вона працевлаштована, однак розмір її заробітку не дозволяє в повному обсязі утримувати дитину.

Відповідач ОСОБА_4 в судовому засіданні позовні вимоги не визнав та пояснив, що у нього на утриманні, крім сина сторін, перебуває і дочка сторін Софія, на утримання якої він сплачує аліменти у розмірі ? свого щомісячного заробітку. На утримання сина ОСОБА_5 він сплачував аліменти у розмірі 1/6 частини свого щомісячного заробітку до 31 грудня 2014 року, проте, як з'ясувалось у судовому засіданні, з жовтня 2014 року син сторін був відрахований з навчального закладу, а тому ОСОБА_4 сплатив аліменти на його утримання за більш тривалий період, ніж присуджено судом. З цих підстав відповідач просив суд відмовити у задоволенні позову.

Залучений судом до участі у справі як тертя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, ОСОБА_5 до суду не з'явився, подав заяву про повне підтримання позовних вимог та розгляд справи у його відсутності.

Суд, вислухавши та проаналізувавши пояснення сторін, дослідивши інші докази, наявні в матеріалах справи, прийшов до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_3 підлягають задоволенню частково. Підставами для такого висновку суду стало наступне.

В судовому засіданні встановлено, що сторони з 20.07.91 р. перебували у шлюбі, який на даний час розірвано.

Від шлюбу подружжя має сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1, виданим Кузнецовським міським відділом ЗАГС Рівненської області 09.06.92 р. Судом встановлено, що на даний час син сторін ОСОБА_5 досяг повноліття.

Відповідно до ст.199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання.

Відповідно до письмової інформації Національного університету «Львівська політехніка» № 64-48-223 від 21.05.15 р., ОСОБА_5 відповідно до наказу № 2734-4-10 від 23.08.13 р. був зарахований студентом першого курсу денної форми навчання за освітньо-кваліфікаційним рівнем «Спеціаліст» за спеціальністю «Електричні системи та мережі», відповідно до наказу № 3950-4-10 від 20.10.14 р. відрахований з університету за невиконання навчального плану, відповідно до наказу № 370-4-10 від 27.02.15 р. поновлений з 02.03.15 р. на екстернат Інституту дистанційного навчання за освітньо-кваліфікаційним рівнем «Спеціаліст» за спеціальністю «Електричні системи та мережі», закінчує навчання 30.06.15 р.

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України у п.20 постанови № 3 від 15.05.06 р. «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

За таких обставин суд прийшов до висновку, що навчання повнолітнього ОСОБА_5 на екстернаті не може бути підставою для відмови у стягненні аліментів на його утримання, якщо він потребує матеріальної допомоги.

Як вбачається з договору № 145-15 від 01.04.15 р., освітня послуга, що надається ОСОБА_5, є платною. З огляду на викладене, а також пояснення позивача про те, що дитина проживає за місцем навчання, суд прийшов до висновку, що ОСОБА_5 потребує матеріальної допомоги.

Як встановлено з пояснень відповідача, він працевлаштований та має стабільний заробіток, з урахуванням цієї обставини суд прийшов до висновку, що ОСОБА_4 може надавати матеріальну допомогу на утримання свого повнолітнього сина, який продовжує навчання. Враховуючи цю обставину, суд прийшов до висновку, що аліменти слід стягнути у частці від доходу.

При визначенні частки доходу, яка підлягає стягненню, суд враховує, що, як встановлено з пояснень сторін, вони мають іншу дитину - дочку ОСОБА_4, на утримання якої з ОСОБА_4 стягуються аліменти у розмірі 1/4 частини щомісячного заробітку, бере до уваги те, що позивач теж зобов'язана утримувати повнолітнього сина, що продовжує навчання, та має таку можливість, оскільки працює та отримує регулярний заробіток.

З урахуванням цих обставин суд прийшов до висновку, що з ОСОБА_4 слід стягнути аліменти на користь ОСОБА_3 на утримання повнолітнього ОСОБА_5, який продовжує навчання, у розмірі 1/6 частини доходу відповідача щомісячно.

Статтею 201 СК України передбачено, що до відносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми статей 187, 189-192 і 194-197 цього Кодексу.

Відповідно до ст.191 СК України, аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. З урахуванням вимог ст.199 СК України, аліменти стягуються на час навчання дитини, але до досягнення нею 23-річного віку.

Так як позов пред'явлено до суду 17 квітня 2015 року, а 17 травня 2015 року ОСОБА_5 досяг 23-річного віку, суд прийшов до висновку про необхідність стягнення аліментів на його утримання за період з 17 квітня 2015 року по 16 травня 2015 року включно.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст.4, 10, 60, 209, 212-215, 367 ЦПК України, ст.ст.192, 199-201 СК України, суд -

в и р і ш и в:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання повнолітнього сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, який продовжує навчання, у розмірі 1/6 частини заробітку (доходу) за період з 17 квітня 2015 року по 16 травня 2015 року включно.

Стягнути з ОСОБА_4 в дохід держави 243 (двісті сорок три) грн. 60 коп. судового збору.

Рішення підлягає негайному виконанню.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Рівненської області через Кузнецовський міський суд протягом десяти днів з дня його проголошення. У разі ухвалення рішення за відсутності особи, яка бере участь у справі, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Головуючий: