Ухвала

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 травня 2015 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Касьяна О.П.,

суддів: Дербенцевої Т.П., Маляренка А.В.,

Нагорняка В.А., Остапчука Д.О.,

розглянувши у судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_3 до публічного акціонерного товариства «Металургійний комбінат «Азовсталь» про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, відшкодування моральної шкоди

за касаційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 06 жовтня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Донецької області від 30 жовтня 2014 року, -

в с т а н о в и л а :

У серпні 2014 року ОСОБА_3 звернулася до суду із позовом до публічного акціонерного товариства «Металургійний комбінат «Азовсталь» (далі - ПАТ «Металургійний комбінат «Азовсталь») про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, відшкодування моральної шкоди.

Вимоги обґрунтовувала тим, що вона працювала в ПАТ «Металургійний комбінат «Азовсталь» на різних посадах із 30 травня 1974 року по 31 грудня 2009 року. Рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 08 серпня 2014 року за її позовом стягнуто із ПАТ «Металургійний комбінат «Азовсталь» індексацію заробітної плати за період із 01 березня 2003 року по 01 жовтня 2005 року у розмірі 44, 76 грн, компенсацію втрати частини доходів за період із 01 березня 2003 року по 01 жовтня 2005 року у розмірі 61, 12 грн, всього - 105, 88 грн. Розрахунки за цим рішенням відповідач не провів. Крім того, указаним судовим рішенням встановлено обставини про невиплату їй підприємством усіх належних сум при звільненні.

Посилаючись на наведені обставини, ОСОБА_3 просила стягнути із відповідача на її користь середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період із 01 січня 2010 року по 31 липня 2014 року у розмірі 193 490, 64 грн, відшкодування моральної шкоди у розмірі 1 000 року, завданої порушенням трудових прав та 1 000 грн витрат на правову допомогу.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 06 жовтня 2014 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Донецької області від 30 жовтня 2014 року, позов задоволено частково. Стягнуто із ПАТ «Металургійний комбінат «Азовсталь» на користь ОСОБА_3 середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні у розмірі 99 грн з утриманням із цієї суми передбачених законом обов'язкових платежів при її виплаті та 100 грн на відшкодування моральної шкоди. В іншій частині вимог відмовлено. Вирішено питання про судові витрати.

У касаційній скарзі ОСОБА_3, посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права, просить змінити рішення суду першої інстанції, ухвалу апеляційного суду та задовольнити позов у повному обсязі.

Заслухавши суддю-доповідача, вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

За статтею 117 КЗпП України, у разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум власник або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування в тому разі, коли спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, то розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті спору.

У справі встановлено, що ОСОБА_3 працювала в ПАТ «Металургійний комбінат «Азовсталь» на різних посадах із 30 травня 1974 року по 31 грудня 2009 року.

Рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 08 серпня 2014 року позов ОСОБА_3 до ПАТ «Металургійний комбінат «Азовсталь» про стягнення сум індексації та компенсації заробітної плати задоволено частково. Стягнуто із ПАТ «Металургійний комбінат «Азовсталь» на користь ОСОБА_3 індексацію заробітної плати за період із 01 березня 2003 року по 01 жовтня 2005 року у розмірі 44, 76 грн, компенсацію втрати частини доходів за період із 01 березня 2003 року по 01 жовтня 2005 року у розмірі 61, 12 грн, всього - 105, 88 грн.

На підставі указаних обставин суди правильно встановили факт наявності заборгованості із заробітної плати та невиплати ОСОБА_3 з вини відповідача всіх сум, належних їй при звільненні, що є підставою для стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку.

Обгрунтовано судами застосовано й принцип співмірності при визначенні розміру відшкодування за час затримки розрахунку при звільненні, у цій частині доводи касаційної скарги є необґрунтованими з огляду на таке.

Відповідно до висновків Верховного Суду України, викладених у постановах № 6-60цс13 від 03 липня 2013 року, № 6-114цс13 від 20 листопада 2013 року, № 6-195цс14 від 21 січня 2015 року, № 6-41цс15 від 01 квітня 2015 року, встановивши під час розгляду справи про стягнення середнього заробітку у зв'язку із затримкою розрахунку при звільненні, що працівникові не були виплачені належні йому від підприємства, установи, організації суми в день звільнення, коли ж він у цей день не був на роботі, - наступного дня після пред'явлення ним роботодавцеві вимог про розрахунок, суд на підставі статті 117 КЗпП України стягує на користь працівника середній заробіток за весь період затримки розрахунку, а в разі непроведення його до розгляду справи - по день постановлення рішення, якщо роботодавець не доведе відсутності в цьому своєї вини.

У разі непроведення розрахунку у зв'язку з виникненням спору про розмір належних до виплати сум вимоги про відповідальність за затримку розрахунку підлягають задоволенню у повному обсязі, якщо спір вирішено на користь позивача або такого висновку дійде суд, що розглядає справу. У разі часткового задоволення позову працівника суд визначає розмір відшкодування за час затримки розрахунку з урахуванням спірної суми, на яку той мав право, частки, яку вона становила у заявлених вимогах, істотності цієї частки порівняно із середнім заробітком та інших конкретних обставин справи.

Вимоги про стягнення належних ОСОБА_3 при звільненні сум задоволені рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 08 серпня 2014 року частково, а тому визначення судами розміру відшкодування за час затримки розрахунку при звільненні на засадах співмірності свідчить про правильність застосування судами ст. 117 КЗпП України.

Порушень судами норм процесуального права при вирішенні позову не вбачається, а тому відсутні підстави для скасування оскаржуваних судових рішень у цій частині.

Відповідно до ст. 337 ЦПК України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Мотивів на скасування судових рішень у частині вирішення питання про стягнення витрат на правову допомогу у касаційній скарзі не наведено, підстав для виходу за межі касаційної скарги немає, а тому ухвалені судові рішення залишаються без змін у повному обсязі за ст. 337 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справах, -

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 06 жовтня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Донецької області від 30 жовтня 2014 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий О.П. Касьян

Судді: Т.П. Дербенцева

А.В. Маляренко

В.А. Нагорняк

Д.О. Остапчук