АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/291/15Головуючий по 1 інстанції
Категорія : 5 ОСОБА_1
Доповідач в апеляційній інстанції
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 березня 2015 року Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючогоОСОБА_2
суддівОСОБА_3 , ОСОБА_4
при секретаріОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси апеляційну скаргу ОСОБА_6 на рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 03 грудня 2014 року по справі за позовом ОСОБА_7 до ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_6, реєстраційної служби Черкаського міського управління юстиції Черкаської області, державного реєстратора прав на нерухоме майно ОСОБА_10, приватного нотаріуса Черкаського міського нотаріального округу ОСОБА_11 про визнання незаконними рішень державних реєстраторів, визнання незаконними договорів купівлі-продажу квартири та про визнання права власності на квартиру,-

Вивчивши матеріали справи, вислухавши представника ОСОБА_7, який заперечував на доводи апеляційної скарги, судова палата, -

в с т а н о в и л а :

В жовтні 2014 року ОСОБА_7 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_6, реєстраційної служби Черкаського міського управління юстиції Черкаської області, приватного нотаріуса Черкаського міського нотаріального округу ОСОБА_11 про визнання незаконними рішень державних реєстраторів, визнання незаконними договорів купівлі-продажу квартири та про визнання права власності на квартиру.

Позивач посилався на те, що відповідно до довідки від 26.12.1991 року № 6437 він оплатив вартість квартири за адресою АДРЕСА_1 в сумі 10038 рублів.

Відповідно до реєстраційного посвідчення від 28.01.1992 року, яке видано Черкаським обласним бюро технічної інвентаризації, позивач є власником квартири, про що було зроблено відповідний запис в реєстрову книгу № 5 за реєстровим номером 52.

Відповідно до довідки від 13.08.2014 року № 4747о, яка видана комунальним підприємством «Черкаське обласне об'єднане бюро технічної інвентаризації», станом на 01.01.2013 року позивач є власником квартири. Як у власника квартири, у позивача мається технічний паспорт з інвентарним номером 1774.

При цьому позивач хоч і є власником квартири, але в ній не проживає. В квартирі зареєстрована його донька ОСОБА_12, ІНФОРМАЦІЯ_1.

08.10.2014 року голова кооперативу ОСОБА_13 повідомила його про те, що йому необхідно з'явитися в паспортний стіл для зняття з реєстрації доньки ОСОБА_12.

10.10.2014 року приїхавши в місто Черкаси, позивач з'явився в паспортний стіл Придніпровського районного відділу Управління Державної митної служби у Черкаській області. Начальник даного закладу повідомила його про те, що до них надійшло рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 03.12.2012 року по справі № 2-1144/2012 p., згідно з яким право власності на квартиру було визнано за ОСОБА_8 та яким було зобов'язано Придніпровський РВ у м. Черкаси зняти з реєстрації в квартирі всіх зареєстрованих осіб.

Начальник паспортного столу Придніпровського РВ зачитала текст рішення від 03.12.2012 року, з якого вбачалося, що воно було прийняте за наслідками розгляду позову ОСОБА_8 до позивача та його покійного сина ОСОБА_14. При цьому позов був мотивований наявністю у покійного сина ОСОБА_14 боргу перед ОСОБА_8 в сумі 30 000 доларів США та наявністю договору поруки між позивачем та ОСОБА_8, згідно з яким позивач був зобов'язаний у разі неповернення зазначеної суми позики переоформити на ОСОБА_8 свою квартиру.

Позивач не знайомий з ОСОБА_8 та навіть не чув про його існування, з ним жодного разу не зустрічався та тим більше не мав ніяких договірних відносин, тобто жодних договорів поруки з ним не укладав. Крім того, позивачу достовірно відомо, що його покійний син ОСОБА_14 також не був знайомий з ОСОБА_8 та що він не мав перед останнім жодних грошових зобов'язань.

10.10.2014 року позивач звернувся до Придніпровського районного суду м. Черкаси з проханням надати інформацію про те, чи дійсно існує рішення від 03.12.2012 року.

14.10.2014 року позивач дізнався про те, що рішення від 03.12.2012 року Придніпровським районним судом м. Черкаси не приймалося, судом не розглядалася справа № 2-1144/2012 р., в якій би сторонами були позивач , його покійний син ОСОБА_14 та ОСОБА_8 Таким чином є очевидним, що рішення від 03.12.2012 року є сфальшованим.

14.10.2014 року позивачу стало відомо, що 03.10.2014 року ОСОБА_8 на підставі рішення від 03.12.2012 року через Реєстраційну службу Черкаського міського управління юстиції Черкаської області зареєстрував право власності на квартиру за собою, що 09.10.2014 року ОСОБА_8 продав квартиру ОСОБА_15, a 10.10.2014 року ОСОБА_15 продав квартиру ОСОБА_6 Обидві угоди купівлі-продажу квартири були посвідчені приватним нотаріусом ОСОБА_11.

Крім того 14.10.2014 року ОСОБА_16 за допомогою дільничного інспектора Чигрин Наталії Олександрівни без відома позивача в незаконний спосіб намагалися позбавити його фізичної можливості користуватися квартирою. У відсутність в квартирі позивача та його дочки ОСОБА_12, зламали вхідні двері до квартири та замінили замки. На вхідних дверях ними була залишена записка наступного змісту: «власник квартири: ОСОБА_6 063-595-46-46 зв'язатись з приводу ключів». Цього ж дня позивач повернув собі можливість фізично користуватися квартирою.

З огляду на вищевикладені обставини 14.10.2014 року позивачем до Придніпровського РВ УМВС України була подана заява про вчинення злочину, внаслідок якого ОСОБА_8 та ОСОБА_6 була привласнена належна йому квартира.

Виходячи з наведеного, вбачається, що правовим наслідком використання сфальшованого рішення від 03.12.2012 року є:

- реєстрація 03.10.2014 року Реєстраційною службою Черкаського міського управління юстиції Черкаської області права власності на квартиру за ОСОБА_8;

- укладення 09.10.2014 року між ОСОБА_8 та ОСОБА_15 договору купівлі-продажу квартири, згідно з яким останній набув право власності на квартиру, та реєстрація приватним нотаріусом ОСОБА_11 права власності на квартиру за ОСОБА_15;

- укладення 10.10.2014 року між ОСОБА_15 та ОСОБА_6 договору купівлі-продажу квартири, згідно з яким останній набув право власності на квартиру та реєстрація приватним нотаріусом ОСОБА_11 права власності на квартиру за ОСОБА_6.

Позивач вважає, що зазначені обставини, а також наведені правові наслідки порушують його права власника квартири, рішення від 03.12.2012 року не є судовим рішенням в розумінні норм ЦПК України, так як не мав місця судовий процес, за наслідками якого воно було б винесене, а також те, що Придніпровський районний суд м. Черкаси його не ухвалював; рішення від 03.12.2012 року не могло бути підставою для реєстрації права власності за ОСОБА_8, так як воно не є судовим рішенням.

За таких обставин ОСОБА_7 вважає, що рішення від 03.10.2014 року державного реєстратора Реєстраційної служби Черкаського міського управління юстиції Черкаської області про державну реєстрацію права власності на квартиру за ОСОБА_8 є незаконним.

Таким чином ОСОБА_8 не є таким, що в дійсності набув право власності на вказану квартиру. Не набувши право власності на спірну квартиру, ОСОБА_8 не набув і право її продажу.

Договір купівлі-продажу від 09.10.2014 року, який був укладений між ОСОБА_8 та ОСОБА_15, та який був посвідчений приватним нотаріусом ОСОБА_11, є недійсним, тому що він був укладений з боку продавця особою, яка не є власником предмету продажу - квартири. Наслідком цього є те, що ОСОБА_15 не набув право власності на квартиру, а не набувши такого права, він не набув і право її продажу також.

Договір купівлі-продажу від 10.10.2014 року, який був укладений між ОСОБА_15 та ОСОБА_6, та який був посвідчений приватним нотаріусом ОСОБА_11, є недійсним, тому що він був укладений з боку продавця особою, яка не є власником предмету продажу - квартири. Наслідком цього є те, що ОСОБА_6 не набув право власності на квартиру.

Виходячи з того, що зазначені договори купівлі-продажу є недійсними, тому, як наслідок, і подальші рішення приватного нотаріуса ОСОБА_11, як державного реєстратора в розумінні Закону № 1952-1V про державну реєстрацію права власності на квартиру спочатку за ОСОБА_15, а потім за ОСОБА_6 є незаконними.

На підставі наведеного, ст. ст. 15,16, 182, 203, 204, 215, 216, 236, 317, 319, 334, 655, 658 ЦК України, ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» позивач з урахуванням заяви про зменшення та уточнення позовних вимог просив суд:

- залучити у якості співвідповідача по даній справі державного реєстратора прав на нерухоме майно ОСОБА_17 Реєстраційної служби Черкаського міського управління юстиції Черкаської області;

- визнати незаконним та скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 06.10.2014 року № 16263578 державного реєстратора прав на нерухоме майно ОСОБА_10 Реєстраційної служби Черкаського міського управління юстиції Черкаської області про проведення державної реєстрації права власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_1, за ОСОБА_8 (податковий номер НОМЕР_1);

- визнати недійсним договір купівлі-продажу квартири від 10.10.2014 року, який був укладений між ОСОБА_8 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) та ОСОБА_6О.(ідентифікаційний номер НОМЕР_2) та який був посвідчений приватним нотаріусом ОСОБА_11 Черкаського міського нотаріального округу (зареєстровано в реєстрі за №4230), згідно з яким було відчужено квартиру за адресою: АДРЕСА_1;

- визнати незаконним та скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 10.10.2014 року № 16388152 державного реєстратора прав на нерухоме майно приватного нотаріуса ОСОБА_11 Черкаського міського нотаріального округу про проведення державної реєстрації права власності на квартиру за адресою АДРЕСА_1, за ОСОБА_6 (податковий номер НОМЕР_2);

- визнати за ОСОБА_7 (ідентифікаційний номер НОМЕР_3) право власності на квартиру за адресою АДРЕСА_1, загальною площею 65,4 кв.м;

- судові витрати покласти на відповідачів по справі.

Рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 03 грудня 2014 року позов задоволено повністю.

Визнано незаконним та скасовано рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 06.10.2014 року № 16263578 державного реєстратора прав на нерухоме майно ОСОБА_10 Реєстраційної служби Черкаського міського управління юстиції Черкаської області про проведення державної реєстрації права власності на квартиру за адресою АДРЕСА_1, за ОСОБА_8 (податковий номер НОМЕР_1).

Визнано недійсним договір купівлі-продажу квартири за адресою АДРЕСА_1 від 10.10.2014 року, який був укладений між ОСОБА_8 та ОСОБА_6 та який був посвідчений приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу ОСОБА_11 (зареєстровано в реєстрі за № 4230).

Визнано незаконним та скасовано рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 10.10.2014 року № 16388152 державного реєстратора прав на нерухоме майно приватного нотаріуса Черкаського міського нотаріального округу ОСОБА_11 про проведення державної реєстрації права власності на квартиру за адресою АДРЕСА_1, за ОСОБА_6 (податковий номер НОМЕР_2).

Визнано за ОСОБА_7 право власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_1, загальною площею 65,4 кв.м..

Стягнуто з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_7 судові витрати в сумі 697 грн. 20 коп..

В апеляційній скарзі на це рішення ОСОБА_6, посилаючись на те, що дане рішення незаконне, прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права, просить його змінити, і захистити його інтереси як особи, яку шахрайськими діями ошукав ОСОБА_8.

Обговоривши матеріали справи в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, судова палата вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_7, являючись за рішенням Черкаського міськвиконкому №451 від 22.07.1981 року членом ЖБК№80 за адресою вул. Сержанта Смирнова №7 в м. Черкаси, про що свідчить довідка ЖЕК ЖБК м. Черкаси від 26.12.1991 року за № 6437 на ар. спр. 7, в листопаді 1991 року сплатив вартість квартири №135 у вказаному будинку в обсязі10038 рублів і тому являється власником визначеної квартири. Про це проведено належну реєстрацію Черкаським обласним бюро технічної інвентаризації 28 січня 1992 року записом в реєстрову книжку №5 за реєстровим номером 52, про що вказує реєстраційне посвідчення на ар. спр. 8..

І згідно з довідкою КП «ЧООБТІ» за № 4747о від 13 червня 2014 року, ОСОБА_7 станом на 01.01.2013 року є власником квартири АДРЕСА_2, на яку йому видано технічний паспорт за інвентарним номером 1774 (ар. спр. 9-11).

Встановлено, що в означеній квартирі позивач не проживає . В належній йому квартирі зареєстрована його донька ОСОБА_12, ІНФОРМАЦІЯ_1 (ар. спр. 12).

Коли за повідомленням голови кооперативу ОСОБА_13 позивач 10.10.2014 року з'явився в паспортний стіл Придніпровського РВ Управління Державної митної служби, начальник відділу йому повідомив, що до них надійшло рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 03 грудня 2012 року по справі №2-1144/2012 р., згідно з яким право власності на квартиру АДРЕСА_3 визнано за ОСОБА_8 та зобовязано Придніпровський РВ у м. Черкаси зняти з місця реєстрації місця проживання в квартирі всіх зареєстрованих осіб.

З тексту вказаного рішення від 03.12.2012 року вбачалося, що таке прийняте за наслідками розгляду позову ОСОБА_8 до позивача та його покійного на даний час сина ОСОБА_14 (Свідоцтво про смерть від 11.06.2014 року серії І-СР № 234800). Позов був мотивований наявністю у покійного сина ОСОБА_14 боргу перед ОСОБА_8 в сумі 30000 доларів США та наявністю договору поруки між позивачем та ОСОБА_8, згідно з яким позивач був зобов'язаний у разі не повернення зазначеної суми позики переоформити на ОСОБА_8 свою квартиру.

Проте судом встановлено, що позивач ніколи не був знайомий з ОСОБА_8 та не укладав з ним договору поруки . Позивачу також достовірно відомо, що його покійний син ОСОБА_14 також не був знайомий з ОСОБА_8 та не отримував від останнього гроші в борг.

Цього ж дня (10.10.2014 року) позивач звернувся до Придніпровського районного суду м. Черкаси з проханням надати інформацію про те, чи дійсно існує рішення від 03.12.2012 року та дізнався, що рішення від 03.12.2012 року Придніпровським районним судом м. Черкаси не приймалося, цивільна справа № 2-1144/2012 р., в якій би сторонами були позивач , його покійний син ОСОБА_14 та ОСОБА_8 не розглядалася. Тому суд прийшов до висновку, про те, що вказане рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси являється підробленим .

Встановлено, що 03.10.2014 року відповідач ОСОБА_8 на підставі підробленого рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 03.12.2012 року через Реєстраційну службу Черкаського міського управління юстиції (МУЮ) Черкаської області зареєстрував право власності на квартиру за собою, а потім 09.10.2014 року ОСОБА_8 продав квартиру ОСОБА_6 Угода купівлі-продажу квартири була посвідчена приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу ОСОБА_11.

Крім того встановлено, що 14.10.2014 року ОСОБА_16 в присутності дільничного інспектора Чигрин Наталії Олександрівни без відома позивача в незаконний спосіб намагалися позбавити його фізичної можливості користуватися квартирою. У відсутності позивача зламали вхідні двері квартири та замінили замки на них, залишивши записку про те, що власник квартири є ОСОБА_6 Однак, цього ж дня позивач повернув собі можливість користуватися квартирою, змінивши замки на вхідних дверях і звернувся 14.10.2014 року до Придніпровського РВ УМВС України із заявою про кримінальне правопорушення, внаслідок якого ОСОБА_8 та ОСОБА_6 була привласнена належна йому квартира.

По справі встановлено, що цивільної справи №2-1144/2012 за позовом ОСОБА_8 до ОСОБА_7, ОСОБА_14 про стягнення майна за договором поруки в провадженні суду не перебувало та рішення по даній справі 03.12.2012 року не виносилось (під вказаним номером знаходиться справа за позовом ОСОБА_18 до ОСОБА_19 про розірвання шлюбу) (ар. спр. 140). Це підтверджується листом голови Придніпровського райсуду м. Черкаси на адресу апеляційного суду Черкаської області від 10.03.2015 року за №3087/15 вих. 15/15. Крім того, по цій справі, як судом встановлено, фактично не мав місце судовий процес, за наслідками якого рішення могло б бути винесене, і Придніпровський райсуд рішення від 03.12.2012 року по вказаній справі не ухвалював (ар. спр. 140), тому суд правильно визначився, що воно і не могло бути підставою для реєстрації за ОСОБА_8 права власності, так як воно не є судовим рішенням, а ОСОБА_8 не є таким, що набув права власності на квартиру № 135 в будинку по вул. Сержанта Смирнова, 7 в м. Черкаси.

Відповідно до ч.1 ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Як правильно посилається суд, згідно ч.1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до ч.1 ст. 658 ЦК України якщо продавець товару не є його власником, покупець набуває право власності лише у випадку, якщо власник не має права вимагати його повернення.

Згідно з ч. 1 ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

Згідно з ч. 1 ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Згідно з ч. 1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього кодексу.

З договору купівлі-продажу квартири від 10.10.2014 року, який був посвідчений приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу ОСОБА_11, зареєстрованого в реєстрі за № 4230, вбачається, що ОСОБА_8 продав квартиру за адресою АДРЕСА_1 ОСОБА_6, а не ОСОБА_15, як позивач вказував в позовній заяві. Тому суд обґрунтовано не розглядав вимоги позивача до відповідача ОСОБА_15

З рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 06.10.2014 року № 16263578 про проведення державної реєстрації права власності на квартиру за адресою АДРЕСА_1, за ОСОБА_8 (податковий номер НОМЕР_1) вбачається, що воно було прийняте державним реєстратором прав на нерухоме майно ОСОБА_17 Реєстраційної служби Черкаського міського управління юстиції Черкаської області.

Крім цього на письмову заяву позивача Придніпровський районний суд м. Черкаси надав відповідь від 20.10.2014 року представнику ОСОБА_7 - ОСОБА_20, в якому вказано, що «номер справи, як 2-1144/2012, відповідно до обліково - статистичних карток, в суді відсутній», що підтверджує доводи позивача про те, що рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 03.12.2012 року по справі № 2-1144/2012р. не є судовим рішенням в розумінні норм ЦПК України, так як не мав місця судовий процес, за наслідками якого воно було б винесене.

Таким чином, судом правильно встановлено, виходячи з наведеного, що позивач, як власник майна, протиправно був позбавлений права власності на квартиру на підставі не існуючого рішення суду, в звязку з чим його позов підлягає до задоволення.

Тому обґрунтовано суд визнав незаконним та скасував рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 06.10.2014 року №16263578 державного реєстратора прав на нерухоме майно ОСОБА_10 реєстраційної служби Черкаського міського управління юстиції Черкаської області про проведення державної реєстрації права власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_1, за ОСОБА_8 (податковий номер НОМЕР_1);

визнав недійсним договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_4 від 10.10.2014 року, який був укладений між ОСОБА_8 та ОСОБА_6, посвідчений приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу ОСОБА_11 (зареєстровано в реєстрі за № 4230);

визнав незаконним та скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 10.10.2014 року № 16388152 державного реєстратора прав на нерухоме майно приватного нотаріуса Черкаського міського нотаріального округу ОСОБА_11 про проведення державної реєстрації права власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_1, за ОСОБА_6 (податковий номер НОМЕР_2);

визнав за ОСОБА_7 право власності на квартиру АДРЕСА_5 загальною площею 65,4 кв.м..

Правильно вирішено і питання щодо відшкодування позивачу понесених судових витрат за рахунок відповідача ОСОБА_8.

Рішення відповідає матеріалам справи, вимогам закону і підстав для його зміни та задоволення апеляційної скарги, - не вбачається.

Доводи останньої щодо застосування судом наслідків визнаного недійсним правочину, не заслуговують на увагу.

Недійсним нотаріально посвідчений договір купівлі продажу квартири АДРЕСА_6, укладений 10 жовтня 2014 року між ОСОБА_8 та ОСОБА_6, визнаний судом за позовом ОСОБА_7 до вищевказаних відповідачів. Відповідач ОСОБА_6 при цьому будь яких вимог до відповідача ОСОБА_8 не предявляв

Керуючись ст.ст.303,304,307,308,315,317, 218 ЦПК України, судова палата,-

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 відхилити.

Рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 03 грудня 2014 року по даній справі залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку протягом 20 днів.

Головуючий :

Судді :