Справа № 2/756/639/15
РІШЕННЯ

Іменем України

16 червня 2015 року Оболонський районний суд м. Києва

в складі головуючого судді Васалатія К.А.

при секретарі Івченко В.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом заступника прокурора м. Києва до Київської міської ради, ОСОБА_1 про визнання незаконним та скасування рішення, визнання недійсним державного акту на право власності на землю, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до відповідачів про визнання незаконним та скасування рішення, визнання недійсними державних актів на право власності на землю.

Свої вимоги обґрунтовує наступним, а саме рішенням Київської міської ради від 24.12.2009 р. № 1124/3193 «Про передачу ОСОБА_1 у приватну власність земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд у АДРЕСА_1» передано відповідачу № 2 - ОСОБА_1 у приватну власність земельну ділянку площею 0,10 га для цілей та за адресою вказаною рішенні. На виконання цього рішення ОСОБА_1 видано державний акт серії НОМЕР_2 на право власності на земельну ділянку кадастровим НОМЕР_1, який зареєстровано ГУ земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (КМДА) відповідача № 1 29.04.2010 р. за № 04-7-02500.

За словами позивача, оспорюване рішення Київської міської ради земельну ділянку у АДРЕСА_1 надано для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарський будівель і споруд, а у відповідності до земельно-кадастрової інформації на земельну ділянку (форма № 6-зем, графа 57) спірна земельна ділянка відноситься до земель рекреаційного призначення.

Тому просять суд визнати незаконним та скасувати рішення Київської міської ради від 24.12.2009 р. № 1124/3193, визнати недійсним виданий ОСОБА_1 державний акт на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_2 від 29.04.2010 р. ГУ земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (КМДА) за № 04-7-02500.

Представник позивача - прокуратури м. Києва в суді позов підтримав в повному обсязі з обставин викладених в позовній заяві.

Представник відповідача №1 - Київської міської ради не зявився, надіслав свою заяву щодо слухання справи у їх відсутність.

Представник відповідача № 2 ОСОБА_1 ОСОБА_2 позов не визнав.

Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, зясував наступне.

Як вбачається з позову, обґрунтовуючи свій позов заступник прокурора м. Києва послався на порушення ОСОБА_1 процедури погодження проекту відведення земельної ділянки, що надана йому в приватну власність для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, оскільки спірна земельна ділянка відноситься до земель рекреаційного призначення, проект землевідведення не був погоджений із спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади, а саме Міністерством охорони навколишнього природного середовища України.

У відповідності до ч. 1 ст. 10 Закону України "Про місцеве самоврядування" сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України та іншими законами.

Ст. 19 ЗК України (в редакції на час виникнення спірних правовідносин) передбачено, що землі України за основним цільовим призначенням поділяються на такі категорії: землі сільськогосподарського призначення; землі житлової та громадської забудови; землі природно-заповідного та іншого природоохоронного призначення; землі оздоровчого призначення; землі рекреаційного призначення; землі історико-культурного призначення; землі лісогосподарського призначення; землі водного фонду; землі промисловості, транспорту, звязку, енергетики, оборони та іншого призначення.

За приписами ст. ст. 50, 51 ЗК України до земель рекреаційного призначення належать землі, які використовуються для організації відпочинку населення, туризму та проведення спортивних заходів. До земель рекреаційного призначення належать земельні ділянки зелених зон і зелених насаджень міст та інших населених пунктів, навчально-туристських та екологічних стежок, маркованих трас, земельні ділянки, зайняті територіями будинків відпочинку, пансіонатів, обєктів фізичної культури і спорту, туристичних баз, кемпінгів, яхт-клубів, стаціонарних і наметових туристично-оздоровчих таборів, будинків рибалок і мисливців, дитячих туристичних станцій, дитячих та спортивних таборів, інших аналогічних обєктів а також земельні ділянки, надані для дачного будівництва і спорудження інших обєктів стаціонарної рекреації.

Правовий стан земель рекреаційного призначення, їх розподіл за землевласниками та землекористувачами, видами угідь та економічною діяльністю обліковуються згідно з нормою форми № 6-зем, затвердженою наказом Державного комітету статистики України від 05.11.1998 р. № 377.

У відповідності до земельно-кадастрової інформації на земельну ділянку площею 0,10 га, кадастровий НОМЕР_1, яка знаходиться у АДРЕСА_1 (дані за формою №6-зем, графа 57) згадана земельна ділянка належить до земель рекреаційного призначення.

У відповідності до ч. 2 ст. 52 ЗК України на землях рекреаційного призначення заборонено діяльність, що перешкоджає або може перешкоджати використанню їх за призначенням, а також негативно впливає або може вплинути на природний стан цих земель.

Але всупереч наведеним законодавчим нормам земельна ділянка, що розташована у АДРЕСА_1, за рішенням Київської міської ради від 24.12.2009 р. № 1124/3193 була надана відповідачу № 2 ОСОБА_3 у власність для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, тобто для потреб не повязаних з рекреаційними.

Згідно зі ст. 20 ЗК України (в редакції на час виникнення спірних правовідносин) віднесення земель до тієї чи іншої категорії здійснюється на підставі рішень органів державної влади та органів місцевого самоврядування відповідно до їх повноважень. Зміна цільового призначення земель провадиться органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування, які приймають рішення про передачу цих земель у власність або надання у користування, вилучення (викуп) земель і затверджують проекти землеустрою або приймають рішення про створення обєктів природоохоронного та історико-культурного призначення.

Як зясовано судом, спірна земельна ділянка відноситься до категорії земель рекреаційного призначення, її цільове призначення у встановленому законом порядку не змінювалося, а тому Київською міською радою при ухваленні рішення від 24.12.2009 р. № 1109/3193 передачу гр. ОСОБА_1 у приватну власність земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд у АДРЕСА_1» було допущено порушення ст. 20 ЗК України.

У відповідно до ч. 1 ст. 10 Закону України "Про місцеве самоврядування" сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України та іншими законами.

Згідно до п. "а", "б", "в", "г" ст. 12 ЗК України до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належить: розпорядження землями територіальних громад, передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб відповідно до цього Кодексу, вилучення земельних ділянок із земель комунальної власності відповідно до цього Кодексу.

Положеннями ч. 1 ст. 116 ЗК України передбачено, що громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону.

У відповідності до ч. 3. ст. 116 ЗК України безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян проводиться у разі:

а) приватизації земельних ділянок, які перебувають у користуванні громадян;

б) одержання земельних ділянок внаслідок приватизації державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій;

в) одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом.

Згідно із ч. 1 п. 12 "Перехідні положення" ЗК України до розмежування земель державної і комунальної власності повноваження щодо розпорядження землями (крім земель, переданих у приватну власність та земель, зазначених в абз. 3 цього пункту) в межах населених пунктів здійснюють відповідні сільські, селищні, міські ради, а за межами населених пунктів відповідні органи виконавчої влади.

Порядок безоплатної приватизації громадянами земельних ділянок визначений положенням ст. 118 ЗК України.

При цьому ч. 1 ст. 118 ЗК України передбачено, що громадянин, зацікавлений у приватизації земельної ділянки, яка перебуває у його користуванні, подає заяву до відповідної районної, Київської чи Севастопольської міської державної адміністрації або сільської, селищної, міської ради за місцезнаходженням земельної ділянки.

Згідно з вимогами ч. 6 ст. 118 ЗК України громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідної районної, Київської чи Севастопольської міської державної адміністрації або сільської, селищної, міської ради за місцезнаходженням земельної ділянки. Районна, Київська чи Севастопольська міська державна адміністрація або сільська, селищна, міська рада розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні.

Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об'єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних утворень, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку (ч. 7 ст. 118 ЗК України).

Судом під час розгляду справи встановлено, що проект землеустрою щодо відведення ОСОБА_3 земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що розташована по у АДРЕСА_1» погоджено з ГУ містобудування, архітектури та дизайну міського середовища відповідача № 1 - виконавчого органу Київської міської ради (КМДА), ГУ земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (КМДА).

Як зясовано судом, у відповідно до рішення Київської міської ради «Про затвердження містобудівних обґрунтувань» № 58/2127 від 17.09.2009 р. були затверджені містобудівні обґрунтування згідно з додатком, крім того вказаним рішенням були внесені зміни до Генерального платну міста Києва та проекту планування його приміської зони на період до 2020 р., затверджених рішенням Київської міської ради від 28.03.2002 р. № 370/1804, та «Програми розвитку зеленої зони міста Києва до 2010 р.», затвердженої рішенням Київської міської ради від 19.07.2005 № 806/338, відповідно до п. 1 цього рішення.

У відповідності до п. 16 додатку до рішення Київської міської ради «Про затвердження містобудівних обґрунтувань» № 58/2127 від 17.09.2009 р. містить дані про затвердження містобудівного обґрунтування щодо внесення змін до містобудівної документації та визначення параметрів для відведення земельних ділянок для будівництва та обслуговування житлових будинків, господарських будівель і споруд на вул. Вишгородській в Оболонському районі.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення заявленого позивачем позову у повному обсязі, та приймає рішення про відмову у задоволенні позову заступника прокурора м. Києва про визнання незаконним та скасування рішення, визнання недійсним державного акту на право власності на земельну ділянку та договору купівлі-продажу земельної ділянки, відновлення становища, що існувало до порушення.

На підставі викладеного та керуючись ст. 10, 11, 15, 60, ст. 209, 211-215, 218 ЦПК України, ст. 203, 215, 216 ЦК України, Законом України "Про землеустрій", -

В И Р І Ш И В:

Позов заступника прокурора м. Києва залишити без задоволення.

На підставі ст. 217 ЦПК України скасувати заходи забезпечення позову накладені ухвалою Оболонського р/с м. Києва від 24.10.2014 р. та зняти арешт із земельної ділянки у АДРЕСА_1 кадастровий НОМЕР_1.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва через Оболонський районний суд м. Києва шляхом подання заяви про апеляційне оскарження протягом 10 днів з дня його проголошення. У разі якщо рішення було постановлено без участі особи, яка його оскаржує, апеляційна скарга подається протягом 10 днів з отримання копії рішення.

Суддя К.А. Васалатій