АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 червня 2015 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з цивільних справ Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого: Корчевного Г.В.,

суддів: Слободянюк С.В., Крижанівської Г.В.,

при секретарі Бугай О.О.,

Розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Святошинського району м. Києва» - СтукаловаАнтона Володимировича на рішення Святошинського районного суду м. Києва від 30 березня 2015 року в справі за позовом ОСОБА_2 до Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Святошинського району м. Києва», третя особа: Комунальне підприємство по утриманню житлового господарства Святошинського району м. Києва, про витребування майна, -

УСТАНОВИЛА:

Унікальний номер справи: 759/1596/15-ц
№ апеляційного провадження: 22-ц/796/7605/2015
Головуючий у суді першої інстанції: Кириленко Т.В.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Корчевний Г.В.
В лютому2015 року позивач звернувся до суду з позовом, в якому після уточнення позовних вимог просив витребувати з чужого незаконного володіння КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Святошинського району м. Києва» автомобіль УАЗ 3962 д.н.з. НОМЕР_1, 1994 р. випуску, зеленого кольору, та зобов'язати відповідача передати йому даний автомобіль, посилаючись на те, що на виконанні у відділі примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України перебував наказ Господарського суду про стягнення з Комунального підприємства по утриманню житлового господарства Святошинського району м. Києва на користь ПАТ «Київводоканал» заборгованості. В процесі виконання з електронних торгів було реалізовано майно боржника - автомобіль УАЗ 3962 д.н.з. НОМЕР_1, 1994р. випуску зеленого кольору. Позивач став переможцем аукціону (електронних торгів), сплативши за вказаний автомобіль 7 609,70грн., у зв'язку з чим Державною виконавчою службою складено АКТ № 703/3 про проведення аукціону (електронних торгів) від 11.12.2014р. Даний акт є підставою для подальшого оформлення покупцем права власності. Однак автомобіль знаходився на балансі КП «Дирекція по утриманню та обслуговуванню житлового фонду в Святошинському районі м. Києва», а в даний час переданий на баланс КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Святошинського району м. Києва», у зв'язку з чим позивач не має можливості реалізувати в повному обсязі право власності.

Рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 30 березня 2015 року позов задоволено. Витребувано з чужого незаконного володіння Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Святошинського району м. Києва» автомобіль УАЗ 3962 д.н.з. НОМЕР_1, 1994р. випуску, зеленого кольору, який відповідно до акту про проведення аукціону (електронних торгів) від 11.12.2014р. належить ОСОБА_2. Зобов'язано Комунальне підприємство «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Святошинського району м. Києва» передати ОСОБА_2 автомобіль УАЗ 3962 д.н.з. НОМЕР_1, 1994р. випуску, зеленого кольору.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду, представник Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Святошинського району м. Києва» - Стукалов Антон Володимирович звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить рішення Святошинського районного суду м. Києва від 30 березня 2015 року скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Свою апеляційну скаргу мотивує тим, що рішення суду 1-ї інстанції ухвалено при неправильному застосуванні норм матеріального права та з порушенням норм процесуального права.

Вважає, що при ухваленні вказаного рішення судом не встановлено усі обставини, що мають значення для справи, зокрема не взято до уваги, що в своїй діяльності комунальне підприємство «Дирекція з утримання та обслуговування житлового фонду в Святошинському районі м. Києва» керується нормами чинного законодавства, а при списанні основних засобів, зокрема, і Порядком списання основних засобів з балансів підприємств, установ та організацій комунальної власності територіальної громади міста Києва, затвердженого рішенням Київради від 19.07.2005 № 816/3391 (далі - Порядок). Відповідно до п. 5 Порядку списання з балансу основних засобів здійснюється шляхом продажу, безоплатної передачі або ліквідації. Пунктом 11 Порядку встановлено, що списання будівель, споруд, приміщень, передавальних пристроїв, транспортних засобів незалежно від вартості ступеня зносу та строку експлуатації проводиться за умови отримання дозволу Київської міської ради.

Для вирішення питання Комунальне підприємство "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду в Святошинському районі м. Києва" листом від 23.12.2014 №2086 звернулось до Департаменту комунальної власності м. Києва для вирішення питання списання транспортних засобів, що були реалізовані відділом примусового виконання рішень Державної виконавчої служби.

Листом Департаменту комунальної власності м. Києва від 04.02.2015 №062/12/37-1156 було повідомлено, що право комунальної власності територіальної громади захищається законом на рівних умовах з правами власності інших суб'єктів. Об'єкти прав комунальної власності не можуть бути вилучені у територіальної громади і передані іншим суб'єктам права власності без згоди безпосередньо територіальної громади. Київською міською радою рішення стосовно відчуження транспортних засобів не приймалось, тому виконати зазначене рішення відповідачем фактично не має можливості.

Зазначає, що моментом виникнення права власності на майно, що підлягає державної реєстрації є саме момент його реєстрації, однак що ОСОБА_2 в процесі судового розгляду не довів, що вказаний транспортний засіб зареєстрований на його ім'я, тому право на витребовування майна з чужого володіння у нього відсутнє.

Колегія суддів, вивчивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає апеляційну скаргу такою, що не підлягає задоволенню, з огляду на таке.

Судом першої інстанції встановлено, що на виконанні у відділі примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України перебував наказ Господарського суду про стягнення з Комунального підприємства по утриманню житлового господарства Святошинського району м. Києва на користь ПАТ «Київводоканал» заборгованості (а.с. 7-10).

Також встановлено, що 28.04.2014р. державним виконавцем ВПВР ДВС України при примусовому виконанні зведеного виконавчого провадження 42888519 проведено опис майна - автотранспортних засобів Комунального підприємства по утриманню житлового господарства Святошинського району м. Києва, про що складено акт опису й арешту майна (а.с. 5).

Мотивуючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції виходив з того, що 01.12.2014р. відбувся аукціон (електронні торги) по реалізації автомобіля УАЗ 3962, д.н.з.НОМЕР_1, 1994р. випуску, зеленого кольору, переможцем яких став ОСОБА_2, про що складений протокол № 16953.

Таким чином, судом першої інстанції вірно встановлено, що 11.12.2014р. державним виконавцем на підставі протоколу № 16953 від 01.12.2014р. складено акт про проведення аукціону (електронних торгів) (а.с. 3).

Також вірно враховано судом першої інстанції, що згідно п. 9 ст. 62 Закону України «Про виконавче провадження» акт державного виконавця є підставою для подальшого оформлення права власності на це майно.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що відповідно до ст. 328 ч. 1 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, оскільки згідно ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Як вбачається з матеріалів справи, а саме довідки від 13.02.2015р., автомобіль УАЗ 3962 д.н.з.НОМЕР_1, 1994р. випуску знаходиться на балансі КП «Дирекція з утримання та обслуговування житлового фонду в Святошинському районі м. Києва» (а.с. 18).

Відповідно до розпорядження Святошинської районної в м. Києві державної адміністрації № 118 від 12.03.2015р. майно Комунального підприємства «Дирекція з утримання та обслуговування житлового фонду в Святошинському районі м. Києва» передано Комунальному підприємсту «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Святошинського району м. Києва» (а.с. 24-25).

З огляду на фактичні обставини справи, вірним є висновок суду першої інстанції, що позивач на відповідній правовій підставі набув право власності на автомобіль УАЗ 3962д.н.з. НОМЕР_1, 1994р. випуску, однак у зв'язку з знаходженням вказаного автомобіля на балансі Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Святошинського району м. Києва» він не має можливості реалізувати своє право на володіння, користування та розпорядження даним майном, а тому його право підлягає захисту шляхом витребування автомобіля з чужого незаконного володіння Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Святошинського району м. Києва» з зобов'язанням передати вказаний автомобіль власнику.

Установлюючи наявність або відсутність фактів, якими обґрунтовувалися вимоги чи заперечення, визнаючи одні та відхиляючи інші докази, суд повинен свої дії мотивувати та враховувати, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч. 4 ст. 60 ЦПК України).

Статтею 57 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність чи відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів і висновків експертів.

Відносно доводів апеляційної скарги колегія суддів зазначає, що вони необґрунтовані та не доведені належними доказами, оскільки судом першої інстанції було повно та всебічно з'ясовано обставини справи.

Зокрема доводи апелянта про те, що моментом виникнення права власності на майно, що підлягає державної реєстрації є саме момент його реєстрації, однак що ОСОБА_2 в процесі судового розгляду не довів, що вказаний транспортний засіб зареєстрований на його ім'я, тому право на витребовування майна з чужого володіння у нього відсутнє, не мають правового підґрунтя, оскільки 11.12.2014р. державним виконавцем на підставі протоколу № 16953 від 01.12.2014р. складено акт про проведення аукціону (електронних торгів) (а.с. 3), а у відповідності п. 9 ст. 62 Закону України «Про виконавче провадження» акт державного виконавця є підставою для подальшого оформлення права власності на це майно.

Крім того, доводи апеляційної скарги щодо неможливості виконати рішення суду, бо списання будівель, споруд, приміщень, передавальних пристроїв, транспортних засобів незалежно від вартості ступеня зносу та строку експлуатації проводиться за умови отримання дозволу Київської міської ради, не приймаються колегією суддів, оскільки в рамках даної справи не вирішується питання щодо списання майна, спірний автомобіль 28.04.2014р. згідно акту опису й арешту майна державним виконавцем ВПВР ДВС України при примусовому виконанні зведеного виконавчого провадження 42888519 включено до опису майна - автотранспортних засобів Комунального підприємства по утриманню житлового господарства Святошинського району м. Києва (а.с. 5). Апелянтом не надано належних та допустимих доказів, що боржником вказаний акт опису й арешту майна оскаржено в судовому порядку, чи є рішення суду про виключення спірного автомобілю з акту опису й арешту.

Згідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Колегія суддів зазначає, що апелянтом не надано належних та допустимих доказів на обґрунтування апеляційної скарги, та вважає, що за таких обставин підстави для її задоволення відсутні.

Відповідно до вимог ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин.

Згідно положень ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Апеляційний суд не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення.

Враховуючи викладене та оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, достатність і взаємний зв'язок у їх сукупності, колегія суддів вважає законними й обґрунтованими висновки районного суду про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог.

Справа судом розглянута повно та об'єктивно. Норми матеріального і процесуального права застосовано правильно.

Інші доводи апеляційної скарги недоведені та містяться лише на формальних міркуваннях.

Відповідно до ч.1 ст. 308 ЦПК України Апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 308, 312, 315, 317 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу представника Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Святошинського району м. Києва» - Стукалова Антона Володимировича - відхилити.

Рішення Святошинського районного суду м. Києва від 30 березня 2015 року - залишити без змін.

Ухвала набирає чинності негайно, проте може бути оскаржена в касаційному порядку протягом 20 днів з моменту проголошення шляхом подачі касаційної скарги до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ.

Головуючий:

Судді: