Ухвала

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 червня 2015 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних

і кримінальних справ у складі:

Висоцької В.С., Кафідової О.В., Колодійчука В.М.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення апеляційного суду м. Києва від 23 квітня

2015 року,

встановила:

У вересні 2014 року публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (далі Банк) звернулося до суду з указаним позовом, посилаючись на те, що за умовами договору від 5 березня 2007 року, укладеного між Банком та ОСОБА_4, останній отримав кредит у розмірі 5 000 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Неналежне виконання ОСОБА_4 умов указаного договору призвело до утворення заборгованості у розмірі 7 570,80 грн, яку просив стягнути з останнього.

Рішенням Солом'янського районного суду м. Києва від 28 листопада 2014 року в задоволенні позову відмовлено.

Рішенням апеляційного суду м. Києва від 23 квітня 2015 року рішення суду першої інстанції скасовано та ухвалено нове рішення, яким позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь Банку заборгованість за кредитним договором в розмірі 7 570,80 грн та судовий збір у розмірі 365,60 грн.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 просить скасувати рішення апеляційного суду та залишити в силі рішення суду першої інстанції, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Задовольняючи позов, апеляційний суд виходив із того, що відповідно до умов кредитного договору відповідач ОСОБА_4 користувався кредитною карткою з березня 2007 року по грудень

2011 року. Після закінчення дії картки (березень 2011 року) відповідачем погашалась заборгованість, що підтверджено наданим Банком розрахунком та свідчить про те, що позивачем не пропущено строку позовної давності звернення до суду, а відтак виникла кредитна заборгованість підлягає стягненню в судовому порядку.

Згідно вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити, рішення апеляційного суду м. Києва від 23 квітня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: В.С. Висоцька

О.В. Кафідова

В.М. Колодійчук