Заводський районний суд м. Запоріжжя
Справа № 332/2035/15-ц
Провадження №: 2/332/806/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 червня 2015 р. Заводський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді Шалпегіної О.Л.,

при секретарі Чухрай М.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщені суду у м. Запоріжжі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

в с т а н о в и в:

14 травня 2015 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

У позовній заяві ОСОБА_1 зазначив, що з 11 квітня 2009 року він перебуває у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2, від якого мають неповнолітню дитину доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Останнім часом сімейне життя між подружжям поступово погіршувалося, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. Позивач та відповідач мають діаметрально протилежні погляди на шлюб та сімю, мешкають окремо, спільне господарство не ведуть. Посилаючись на наведені обставини, ОСОБА_1 просить суд розірвати шлюб між ним та ОСОБА_2

Позивач до судового засідання не зявився, про слухання справи був повідомлений у встановленому законом порядку. Надав суду заяву з проханням розглянути справу у його відсутності, заявлені позовні вимоги підтримує у повному обсязі.

Відповідач, повідомлена про час і місце судового розгляду, не використала наданого законом права на участь у судовому засіданні, до суду не зявилась, надала заяву з проханням розглянути справу у її відсутності, заявлені ОСОБА_1 позовні вимоги визнала у повному обсязі, згодна на розірвання шлюбу.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Сторони перебувають у шлюбі, який був зареєстрований 11 квітня 2009 року Заводським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції, актовий запис № 65.

Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії 1-ЖС № 154072, виданого Заводським відділом реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції.

Відповідно до положень ст. 51 Конституції України та ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка.

Згідно з вимогами ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Під час розгляду справи судом встановлено, що шлюбні відносини між сторонами припинені рік тому, разом вони не проживають, спільне господарство не ведуть.

Причиною позову про розірвання шлюбу стали несумісність характерів, діаметрально протилежні погляди на шлюб та сімейне життя, відсутність взаєморозуміння, втрата почуттів любові і поваги один до одного. За час окремого проживання жоден з подружжя не здійснив дій щодо збереження сімї. Більш того, кожен з них заявив про необхідність розірвання шлюбу.

Враховуючи викладені обставини, суд вважає, що надання подружжю строку для примирення у даному випадку буде суперечити їх інтересам.

Проаналізувавши встановлені обставини по справі, оцінивши надані сторонами в силу вимог ст. 60 ЦПК України докази в їх сукупності, приймаючи до уваги існуючи взаємини між подружжям, ступінь конфліктних стосунків та причини розлучення, небажання кожного з них продовжувати шлюбні відносини, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя ОСОБА_3 та збереження їх сімї неможливе і суперечить інтересам кожного з них, що має істотне значення.

Сторони у справі не заявили про наявність спору про поділ спільного майна подружжя або визначення місця проживання дитини.

Крім того, за приписами ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Відповідно до вимог ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Позивач виявила бажання залишити після розірвання шлюбу прізвище «Олещенко».

При звернені до суду позивачем було сплачено судовий збір 243,60 грн. Але у позовній заяві ОСОБА_1 зазначив про віднесення судових витрат за його рахунок. За таких обставин, суд вважає можливим не розподіляти судові витрати між сторонами.

На підставі вищенаведеного, керуючись ст.ст. 212-215 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_2 (дошлюбне прізвище «Алєксєєва-Павлова»), ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстрований 11 квітня 2009 року Заводським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції, актовий запис № 65, розірвати.

Шлюб вважається припиненим у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу.

Після набрання рішенням про розірвання шлюбу законної сили відповідачу ОСОБА_2 на її прохання залишити прізвище «Олещенко».

Рішення суду після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та поставлення відмітки в актовому записі про шлюб.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного суду Запорізької області через Заводський районний суд м. Запоріжжя протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя О.Л.Шалпегіна