Справа № 301/2292/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"30" листопада 2015 р. м. Іршава

Іршавський районний суд Закарпатської області в особі головуючої Пітерських М.О., при секретарі Халак Л.Ю., з участю сторін ОСОБА_1 та ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Іршава цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернулася в Іршавський районний суд з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини.

Позовні вимоги мотивовано тим, що сторони мають малолітню дочку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка проживає з позивачкою та знаходиться на її утриманні. Близько одного року сторони проживають окремо, рішенням Іршавського районного суду від 02.11.2015 року шлюб між ними розірвано. Відповідач добровільно не надає матеріальної допомоги на утримання дочки, не приймає участі у її вихованні, ухиляючись від свого батьківського обов'язку, чим ставить позивачку у скрутне матеріальне становище, попри те, що інших осіб на утриманні відповідача не має. На даний час позивачка працює та отримує мінімальну заробітну плату, якої недостатньо для забезпечення дочці належних умов для виховання та розвитку. Відповідач офіційно ніде не працевлаштований, проте працює сезонним робітником і спроможний надавати матеріальну допомогу на утримання дитини. Просила суд зобов'язати відповідача до сплати аліментів в її користь на утримання малолітньої дочки у твердій грошовій сумі по 700 грн. щомісячно, до досягнення нею повноліття, але не менше 30% прожиткового мінінуму для дитини відповідного віку.

В судовому засіданні позивачка ОСОБА_1 позов підтримала та пояснила, що відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дочки, чим ставить позивачку у скрутне матеріальне становище, оскільки її заробітної плати не вистачає для забезпечення належного рівня життя для дитини. Просила позов задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 у судовому засіданні позов визнав, не заперечував проти його задоволення та пояснив, що останній раз надавав кошти на утримання дитини у травні 2015 року, на даний час він ніде не працює, допомагає матеріально своїм батькам, які є пенсіонерами.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, з'ясувавши повно і всебічно обставини справи, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, оцінивши докази на ствердження цих обставин в їх сукупності, суд вважає позовні вимоги задовольнити частково, виходячи з наступного.

Згідно ч.2 ст.141 СК України, розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не вливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини.

Згідно ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Одним iз способiв такого утримання дитини є сплата алiментiв тим з батьків, хто проживає окремо вiд дитини, на користь того з батькiв, хто проживає разом з дитиною.

Як встановлено в судовому засіданні, сторони мають дочку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 8). Рішенням Іршавського районного суду від 02.11.2015 року шлюб між сторонами розірвано (а.с. 9).

З пояснень сторін вбачається, що дитина проживає з позивачкою та знаходиться на її утриманні. Дана обставина підтверджується довідками виконкому Довжанської сільської ради Іршавського району №2017 та №2018 від 03.11.2015 року (а.с. 4, 5).

Відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Він є працездатним, однак постійного місця роботи не має.

Відповідно до ч. 3 ст.181 СК України, кошти на утримання дитини (аліменти) можуть бути присуджені за рішенням суду у частці від доходу її матері (батька) або у твердій грошовій сумі.

Згідно зі статтею 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, суд за заявою платника або одержувача, може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Враховуючи, що відповідач постійного місця роботи не має, його дохід є нерегулярним та мінливим, тому суд вважає визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Відповідно до ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

При визначенні розміру аліментів суд також враховує матеріальне становище сторін, а саме: матеріальний стан позивачки, яка отримує щомісячний дохід у розмірі мінімальної заробітної плати, що відповідач є працездатним, однак, він не має постійного місця роботи та доходу, відсутність на його утриманні інших осіб. Посилання відповідача на те, що на його утриманні перебувають його батьки, суд оцінює критично, оскільки таке не доведено належними доказами. Крім того, сам відповідач пояснив, що батьки є пенсіонерами та отримують пенсії.

Враховуючи наведене, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню. Суд вважає зобов'язати відповідача до сплати аліментів, починаючи з дня звернення з позовом до суду, тобто з 19.11.2015 року і до досягнення дитиною повноліття.

Щодо встановлення розміру аліментів, що стягуються у твердій грошовій сумі, не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, то це положення, відповідно до ч.2 ст.182 СК України, застосовується тільки до аліментів, що підлягають стягненню у частці від доходу.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.367 ЦПК України, суд вважає допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу на один місяць.

Оскільки п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір" позивачку звільнено від сплати судового збору, суд вважає, відповідно до ч.3 ст.88 ЦПК України, стягнути такий з відповідача в сумі 487 грн. 20 коп.

Керуючись ст. ст. 180-183, 191 Сімейного кодексу України, ст. ст. 11, 15, 57-60, 88 ч.3, 208, 209, 212-215, 218, 367 ЦПК України,

р і ш и в :

Позов задовольнити частково.

Зобов'язати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, до сплати аліментів на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, на утримання дочки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у твердій грошовій сумі по 700 (сімсот) грн. щомісяця, починаючи з 19.11.2015 року і до досягнення дитиною повноліття.

В решті позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави 487 (чотириста вісімдесят сім) грн. 20 коп. судового збору.

Рішення про стягнення аліментів у межах платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано протягом десяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Закарпатської області через цей районний суд.

Головуюча : М. О. Пітерських