Провадження №2/461/364/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 червня 2015 року Галицький районний суд м.Львова

в складі: головуючого судді Государського А.В.

при секретарі Скаб В.О.,

за участю: представника позивача ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_3, ОСОБА_4 до ОСОБА_2, третя особа Головне управління державної міграційної служби у Львівській області про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням та зняття з реєстрації,

в с т а н о в и в :

позивачі звернулися в суд з позовом до ОСОБА_2, третя особа Головне управління державної міграційної служби у Львівській області про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням та зняття з реєстрації, покликаючись на те, що їм на праві спільної часткової власності належить АДРЕСА_1 Відповідач з 2000 року проживає разом зі своїм батьком ОСОБА_5, на АДРЕСА_2, участі в сплаті комунальних платежів не бере, особистих речей в квартирі не зберігає. Просить суд визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житловим приміщенням квартирою АДРЕСА_1, зобовязати ГУ ДМС у Львівській області зняти з реєстрації місця проживання ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 у квартирі АДРЕСА_1.

Позивач ОСОБА_4 та представник ОСОБА_1 у судовому засіданні підтримали позовній вимоги в повному обсязі, надавши пояснення аналогічні викладеним у позовній заяві.

Відповідач в судовому засіданні заперечив проти задоволення позову, надавши пояснення про те, що він проживає за адресою: АДРЕСА_2 однак вважає, що позовні вимоги є безпідставними, оскільки він має право користування спірною квартирою.

Відповідач ГУ ДМС у Львівській області у судове засідання не зявився, про причини неявки суд не повідомив, хоча був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи.

Відповідно до ст. 169 ЦПК України суд вважає за можливе проводити розгляд справи у відсутності осіб, які не з'явилися у судове засідання на підставі наявних у справі доказів, які вважає достатніми.

Заслухавши пояснення сторін та їх представників, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно ч.1 ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Відповідно до ст.71 Житлового кодексу України, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сім'ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору - судом.

Відповідно до ст.72 Житлового кодексу України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.

Судом встановлено що позивачам на праві спільної часткової власності належить квартира АДРЕСА_1, що стверджується свідоцтвом про право власності від 20.02.1996 року, НОМЕР_1 (а.с.5) та свідоцтвом про право на спадщину за законом від 15.10.1999 року, зареєстрованого в реєстрі за №5-3835 (а.с.6).

Згідно довідки з місця проживання про склад сімї №3000 від 03.11.2012 р. (а.с.11) в квартирі АДРЕСА_1 зареєстровані ОСОБА_6, ОСОБА_7.

Згідно довідки з місця проживання про склад сімї №3085 від 14.11.2012 р. (а.с.12) в квартирі АДРЕСА_1 зареєстровані ОСОБА_6, ОСОБА_7.

Згідно довідки з місця проживання про склад сімї від 17.05.2014 р. (а.с.13) в квартирі АДРЕСА_1 зареєстровані ОСОБА_3, ОСОБА_7.

Як встановлено судом та підтверджено матеріалами справи, а саме актом ЛКП «Княже місто» від 20.11.2014 року, в квартирі АДРЕСА_1 ОСОБА_2 зареєстрований, але фактично не проживає. Про факт не проживання відповідача у вищевказаній квартирі свідчить також відомості з листів головного лікаря комунальної 5-ї міської клінічної поліклініки м.Львова від 07.04.2014 року (а.с.16), начальника управління охорони здоровя Львівської міської ради від 10.04.2014 року (а.с.15), та акт обстеження житлово-побутових умов відділу у справах дітей Залізничної районної адміністрації від 11.08.2014 року (а.с.17).

Крім того, свідки ОСОБА_9, ОСОБА_10 та ОСОБА_11 у судовому засіданні підтвердили те, що відповідач ОСОБА_2 не проживає за адресою: АДРЕСА_1.

Згідно ст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Таким чином суд вважає, що позов є підставним, оскільки позивачі повністю довели обставини на які посилаються, відповідач в судовому засіданні підтвердив те, що він проживає на АДРЕСА_2 жодних доказів на спростування позовних вимог суду не представив, а тому підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст. 3-11, 60, 88, 212 218, ЦПК України, ст.391 ЦК України, ст.ст.71, 72 ЖК України, суд

в и р і ш и в:

позов ОСОБА_3, ОСОБА_4 до ОСОБА_2, третя особа Головне управління державної міграційної служби у Львівській області про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням та зняття з реєстрації, задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житловим приміщенням квартирою АДРЕСА_1.

Зобовязати Головне управління державної міграційної служби у Львівській області зняти з реєстрації місця проживання ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 у квартирі АДРЕСА_1.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 та ОСОБА_4 243 (двісті сорок три гривні) грн. 60 коп. сплаченого судового збору.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Головуючий А.В. Государський