Ухвала

іменем україни

11 червня 2015 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Хопти С.Ф., Луспеника Д.Д., Штелик С.П.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4, ОСОБА_5 до держави України в особі Кабінету Міністрів України, Генеральної прокуратури України про відшкодування моральної шкоди за касаційною скаргою ОСОБА_4, ОСОБА_5 та їх представника - ОСОБА_6 на рішення Печерського районного суду м. Києва від 6 лютого 2015 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 9 квітня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У листопаді 2014 року ОСОБА_4, ОСОБА_5 звернулись до суду з указаним позовом, посилаючись на те, що суди не виконують вимоги закону, створюють перешкоди в доступі до суду. Також вони несуть тяжкість вимушених змін у своєму житті, прикладають значні моральні та матеріальні зусилля для захисту в судах порушених прав і свобод людини, переносять моральні страждання від втрати майна, що сталося виключно від втручання судової влади, а Генеральна прокуратура України не виконала Указ Президента України № 313/2012 від 19 березня 2014 року. Вважали, що діями відповідачів їм завдано моральну шкоду, яку вони оцінили у 51 тис. грн та просили стягнути з відповідачів на їх користь.

Заочним рішенням Печерського районного суду м. Києва від 19 травня

2014 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду м. Києва від 6 серпня 2014 року, у задоволенні позову ОСОБА_6 відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_4, ОСОБА_5 та їх представник ОСОБА_6, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права й порушення норм процесуального права, просять скасувати вказані судові рішення та ухвалити нове рішення по суті позовних вимог.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції в межах касаційної скарги перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні суду, чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність чи недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Встановлено й це вбачається з матеріалів справи, що оскаржувані судові рішення ухвалені з додержанням норм матеріального та процесуального права, а доводи скарги цих висновків не спростовують.

Відмовляючи в задоволенні позову, суди на підставі доказів, поданих сторонами, які належним чином оцінені (ст. 212 ЦПК України), дійшли до правильного висновку про те, що обов'язковими підставами відшкодування моральної шкоди є наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою та противправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Проте позивачі у порушення ст. 1173 ЦК України не довели протиправність дій відповідачів та завдання їм шкоди, що є їх процесуальним обов'язком (ст. ст. 10, 60 ЦПК України).

Оскільки з матеріалів справи та змісту касаційної скарги не вбачається порушення судами норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає за необхідне відхилити касаційну скаргу.

Керуючись ст. ст. 332, 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_7, ОСОБА_5 та їх представника - ОСОБА_6 відхилити.

Рішення Печерського районного суду м. Києва від 6 лютого 2015 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 9 квітня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: С.Ф. Хопта

Д.Д. Луспеник

С.П. Штелик