№ 2/760/1630/15
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
30.04.2015 року Солом'янський районний суд м. Києва
в складі: головуючого-судді: Бобровника О. В.
при секретарі: Мурга Н. В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в м. Києві, цивільну справу за позовом Національної академії внутрішніх справ до ОСОБА_1 про відшкодування витрат за період навчання,
Позивач звернувся до суду з позовом та просить стягнути з відповідача 22 915 грн. 52 коп. витрат на навчання.
Посилається на те, що наказом ректора Київського національного університету внутрішніх справ від 21.07.2007 року №655 ОСОБА_1 з 1 вересня 2007 року зараховано курсантом першого курсу денної форми навчання Київського національного університету внутрішніх справ.
04.12.2007 року між КНУВС, комплектуючим органом - УМВС України
в Кіровоградській області, та ОСОБА_1 було укладено договір №Кір-6 про
підготовку фахівця у Київському національному університеті внутрішніх справ,
згідно з яким він навчався за рахунок коштів державного бюджету і після
закінчення навчання, повинен відпрацювати за місцем розподілу не менше як
три роки, а у разі відмови від подальшого проходження служби на посадах
начальницького складу в органах внутрішніх справ протягом перших трьох
років після закінчення навчання - відшкодувати фактичні витрати за період
З 01.09.2007 року по 17.06.2011 року у відповідності з підписаним договором відповідач у період навчання на здобуття вищої освіти за державним
замовленням за напрямком «Правознавство» перебував на державному
забезпеченні харчуванням, речовим майном, грошовим утриманням та житлом
із наданням відповідних комунальних послуг.
Відповідно до наказу КНУВС від 17.06.2011 року №463 ОСОБА_1 присвоєно кваліфікацію юриста за спеціальністю «Правознавство» та видано диплом спеціаліста. Після здобуття вищої освіти відповідно до умов договору відповідач був направлений для подальшого проходження служби до УМВС України в Кіровоградській області. Таким чином навчальним закладом повністю виконано умови договору про підготовку фахівця.
Наказом УМВС України в Кіровоградській області від 16.02.2012 № 59 о/с дск ОСОБА_1 було звільнено з органів внутрішніх справ за п. «ж» Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом ОВС - за власним бажанням (до спливу встановленого 3-річного терміну перебування на службі по закінченню навчання).
Відповідно до розпорядження КМУ від 27.08.2010 № 1709-р «Про реорганізацію деяких вищих навчальних закладів Міністерства внутрішніх справ» Київський національний університет внутрішніх справ реорганізовано в Національну академію внутрішніх справ. Національна академія внутрішніх справ є правонаступником Київського національного університету внутрішніх справ.
Укладений з відповідачем договір № Кір-6 зобов'язує його у разі звільнення з органів внутрішніх справ після навчання до закінчення встановленого 3-річного терміну перебування на службі за підставами п. 2.3.6. цього договору відшкодувати витрати за період навчання, та передбачає підстави, за наявності яких відповідач зобов'язаний відшкодувати затрати на навчання.
Відповідач ОСОБА_1 подав рапорт за власним бажанням та був звільнений з ОВС за власним бажанням (до закінчення трирічного терміну перебування на службі після навчання), а тому не виконав умови договору про підготовку фахівця.
Враховуючи те, що відповідач був ознайомлений з обовязком відшкодувати витрати на його навчання, а листом додатково його повідомлено про необхідність відшкодування витрат, на даний момент грошові кошти до НАВС не надходили, а тому просить задовольнити позов.
Сторони в судове засідання не зявилися. Про дату та час судового засідання повідомлялися належним чином. Представник позивача просив розглядати справу в його відсутності, проти постановлення заочного рішення не заперечував.
Відповідач подав до суду заперечення, в яких просив в задоволенні позову відмовити, посилаючись на те, що був позбавлений можливості обирати посаду по закінченню навчального закладу. Крім того, продовжує працювати в державному секторі народного господарства, виконує функції держави та є державним службовцем. Також зазначив, що в протягом двох років в гуртожитку університету не проживав, а тому предявлена позивачем сума є необґрунтованою.
Згідно ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Виходячи з цього, враховуючи думку представника позивача, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення.
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення вимог позивача, виходячи з наступного.
Судом встановлено, що наказом ректора Київського національного університету внутрішніх справ від 21.07.2007 року №655 відповідача з 1 вересня 2007 року зараховано курсантом першого курсу денної форми навчання Київського національного університету внутрішніх справ.
04.12.2007 року між КНУВС, комплектуючим органом - УМВС України в Кіровоградській області, та відповідачем було укладено договір №Кір-6 про підготовку фахівця у Київському національному університеті внутрішніх справ, згідно з яким він навчався за рахунок коштів державного бюджету і після закінчення навчання, повинен відпрацювати за місцем розподілу не менше як три роки, а у разі відмови від подальшого проходження служби на посадах начальницького складу в органах внутрішніх справ протягом перших трьох років після закінчення навчання - відшкодувати фактичні витрати за період навчання.
З 01.09.2007 року по 17.06.2011 року у відповідності з підписаним договором відповідач у період навчання на здобуття вищої освіти за державним замовленням за напрямком «Правознавство» перебував на державному забезпеченні харчуванням, речовим майном, грошовим утриманням та житлом із наданням відповідних комунальних послуг.
Відповідно до наказу КНУВС від 17.06.2011 року №463 відповідачу присвоєно кваліфікацію юриста за спеціальністю «Правознавство» та видано диплом спеціаліста. Після здобуття вищої освіти відповідно до умов договору відповідач був направлений для подальшого проходження служби до УМВС України в Кіровоградській області. Таким чином навчальним закладом повністю виконано умови договору про підготовку фахівця.
Наказом УМВС України в Кіровоградській області від 16.02.2012 № 59 о/с дск відповідача було звільнено з органів внутрішніх справ за п. «ж» Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом ОВС - за власним бажанням (до спливу встановленого 3-річного терміну перебування на службі по закінченню навчання).
Відповідно до розпорядження КМУ від 27.08.2010 № 1709-р «Про реорганізацію деяких вищих навчальних закладів Міністерства внутрішніх справ» Київський національний університет внутрішніх справ реорганізовано в Національну академію внутрішніх справ. Національна академія внутрішніх справ є правонаступником Київського національного університету внутрішніх справ.
У відповідності із затвердженим статутом НАВС є державним вищим навчальним закладом 4-го рівня акредитації. Основним завданням діяльності НАВС є освітня діяльність згідно з державними стандартами вищої освіти у відповідності до вимог Закону України «Про вищу освіту».
Відповідно до ст. 56 Закону України «Про вищу освіту» (Закон від 17.01.2002, який діяв на момент виникнення правовідносин) випускник вищого навчального закладу, який навчався за державним замовленням і якому присвоєно кваліфікацію фахівця з вищою освітою певного освітньо-кваліфікаційного рівня, працевлаштовується на підставі направлення на роботу відповідно до угоди, укладеної між замовником, керівником вищого навчального закладу та випускником.
Відповідно до ч. 2 Указу Президента України від 23.01.1996 №77/96 «Про заходи реформування системи підготовки спеціалістів та працевлаштування випускників вищих навчальних закладів» особи, які навчаються за рахунок державних коштів, укладають з адміністрацією навчального закладу договір, та в разі відмови відпрацювати в державному секторі народного господарства три роки відшкодовують витрати за весь період навчання.
Відповідно п.2.1.2. Типового договору про підготовку фахівця у вищому навчальному закладі Міністерства внутрішніх справ України, затвердженого наказом МВС України № 150 виконавець зобовязаний забезпечити особу харчуванням, речовим майном, та грошовим утриманням відповідно до норм, затвердженими нормативно-правовими актами МВС України.
Керуючись п.4.1., 4.2 вищезазначеного Типового договору, відшкодування здійснюється в розмірі фактичних витрат, повязаних з грошовим, продовольчим та речовим забезпеченням; перевезенням до місця, проведення щорічної основної і канікулярної відпустки та у зворотному напрямку, за направленням до місця служби після закінчення навчального закладу; оплатою комунальних послуг і вартості спожитих енергоносіїв. У разі дострокового розірвання договору здійснюється розрахунок фактичних витрат за відповідними видами забезпечення згідно з нормами утримання на день, який зазначено в наказі про відрахування з навчального заклад) та звільнення з органів внутрішніх справ.
Укладений з відповідачем договір № Кір-6 зобов'язує його у разі звільнення з органів внутрішніх справ після навчання до закінчення встановленого 3-річного терміну перебування на службі за підставами п. 2.3.6. цього договору відшкодувати витрати за період навчання, та передбачає підстави, за наявності яких відповідач зобов'язаний відшкодувати затрати на навчання.
Відповідач подав рапорт за власним бажанням та був звільнений з ОВС за власним бажанням (до закінчення трирічного терміну перебування на службі після навчання), а тому не виконав умови договору про підготовку фахівця.
Порядок відшкодування курсантами та випускниками витрат, пов'язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах затверджено Постановою Кабінету Міністрів України від 01.03.2007 №313. Так, відповідно до затвердженого вказаною постановою КМУ «Порядку відшкодування особами витрат, пов'язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах Міністерства внутрішніх справ» (п.2) відшкодування здійснюється у розмірі фактичних витрат, пов'язаних з: грошовим, продовольчим, речовим забезпеченням; перевезенням до місця проведення щорічної основної та канікулярної відпустки та у зворотному напрямку; оплатою комунальних послуг і вартості спожитих енергоносіїв.
З наявних в матеріалах справи довідок вбачається, що фактичні витрати на підготовку відповідача за весь термін навчання з 01.09.2007 р. по 17.06.2011 р. становлять 22 915 грн. 52 коп., які складаються з: грошового утримання (без врахування періоду з 01.09.2007 р. по 31.08.2008 р.) у розмірі 11 565 грн. 56 коп.; витрат на забезпечення навчального процесу та проживання в казарменому положенні 7 363 грн. 37 коп.; витрат на харчування 3 347 грн. 36 коп.; витрат на речове утримання 639 грн. 23 коп.
Як вбачається з матеріалів справи позивач листом № 46/804 від 15.02.2013 року звернувся до відповідача з пропозицією добровільного відшкодування витрат на навчання у сумі 22 915 грн. 52 коп., проте відповідачем зазначена сума не була сплачена.
Відповідно до положень ст. ст.525, 526 ЦК України зобов'язання мають виконуватись належним чином, одностороння відмова від виконання зобов'язань не допускається.
Згідно з ч. 1 ст. 6 Порядку відшкодування особами витрат, пов'язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах Міністерства внутрішніх справ у разі відмови особи добровільно відшкодувати витрати, їх стягнення здійснюється у судовому порядку.
Суд приходить до висновку, що вимоги позивача про стягнення витрат за навчання обґрунтовані та з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 22 915 грн. 52 коп.
Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судовий збір у розмірі 243,6 грн.
Керуючись статтями 10, 60, 61, 88, 208, 209, 212-215, 223, 224-226, 228, 294 ЦПК України, на підставі ст. ст. 525, 526, 530, 610, 611,623, 901-903 ЦК України, суд -
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Національної академії внутрішніх справ вартість витрат на навчання в сумі 22 915 грн. 52 коп. та судовий збір в розмірі 243 грн. 60 коп.
Заяву про перегляд заочного рішення відповідачем може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: