Справа №488/4894/14-ц 04.06.2015 04.06.2015 04.06.2015
Провадження №22-ц/784/1385/15
Категорія 39 Головуючий у першій інстанції - Циганок В.Г.
Доповідач апеляційного суду - Шаманська Н.О.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

4 червня 2015 року м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Миколаївської області у складі:

головуючого - Шаманської Н.О.,

суддів - Данилової О.О. ,Лівінського І .В.,

при секретарі судового засідання - Орельській Н.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, без участі сторін, цивільну справу за апеляційною скаргою

публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк»

на заочне рішення Корабельного районного суду м. Миколаєва від 8 грудня 2014 р. у справі за позовом

публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк»

(далі - ПАТ КБ «ПриватБанк»)

до

ОСОБА_3

про стягнення кредитної заборгованості,

в с т а н о в и л а :

У червні 2014 р. ПАТ КБ «ПриватБанк» (далі - Банк) звернувся з позовом до ОСОБА_3 про стягнення кредитної заборгованості.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначав, що відповідно до укладеного між Банком та ОСОБА_4 кредитного договору № NKXRRX09070010 від 18 лютого 2007 р. останній отримав кредит у розмірі 836 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 24 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 18 лютого 2008 р.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 помер. Станом на дату смерті заборгованість позичальника перед Банком за кредитним договором становила - 10671 грн. 12 коп.

Посилаючись на те, що спадкоємцем позичальника є відповідачка, яка проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, а тому зобов'язана відповідно до ч. 1 ст. 1282 ЦК України задовольнити вимоги кредитора повністю, позивач просив стягнути з ОСОБА_3 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором у розмірі 10671 грн. 12 коп.

Заочним рішенням Корабельного районного суду м. Миколаєва від 8 грудня 2014 р. у задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі представник позивача, посилаючись на неповне з'ясування судом обставин справи та порушенням норм матеріального права, просив рішення суду скасувати та ухвалити нове про задоволення позову.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає на підставі наступного.

Так, з матеріалів справи вбачається, що 18 лютого 2007 р. між Банком та ОСОБА_4 було укладено кредитний договір № NKXRRX09070010 у вигляді надання строкового кредиту в сумі 836 грн. строком на один рік зі сплатою 2% на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом та комісії.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 помер. Станом на дату смерті заборгованість позичальника перед Банком за кредитним договором становила - 10671 грн. 12 коп., яка складається з 717 грн. 85 коп. заборгованості за кредитом, 4308 грн. 08 коп. - заборгованості за відсотками, 101 грн. 61 коп. - заборгованості з комісії, 5543 грн. 58 коп. - заборгованості з пені.

Відповідно до ч. 1 ст. 1281 ЦК України спадкоємці зобов'язані повідомити кредитора спадкодавця про відкритті спадщини, якщо їм відомо про його борги.

Частиною 1 ст. 1282 ЦК України спадкоємці зобов'язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину.

З матеріалів справи вбачається, що після смерті ОСОБА_4 з заявою про відкриття спадщини ніхто не звертався.

Звертаючись до суду з вимогами до ОСОБА_3, позивач посилався на те, що остання є спадкоємицею першої черги після смерті позичальника, та прийняла спадщину після його смерті, оскільки постійно проживала зі спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Проте, з матеріалів справи вбачається, що шлюб між ОСОБА_4 та ОСОБА_3 було розірвано 25 червня 1997 р. (актовий запис № 252) ( а.с.59) .

За такого, відповідачка не є спадкоємицею першої черги після смерті позичальника, а тому посилання позивача на прийняття нею спадщини не мають правового значення для вирішення цього спору.

Отже, основний висновок суду про відсутність підстав для задоволення позову є вірним та відповідає фактичним обставинам справи.

Посилання апелянта на прийняття відповідачкою спадщини, колегія суддів вважає безпідставними, оскільки, по-перше, відповідачка не є спадкоємицею першої черги після смерті ОСОБА_4, а по-друге, матеріали справи не містять доказів про те, що відповідачка постійно проживала зі спадкодавцем на час відкриття спадини, а сам факт реєстрації відповідачки за однією адресою зі спадкодавцем не свідчить про прийняття нею спадщини, в розумінні ч.3 ст. 1268 ЦК України.

Інші доводи апеляційної скарги, за відсутності доказів про те, що відповідачка є спадкоємицею позичальника, не мають правового значення та не можуть бути підставою для скасування судового рішення.

Керуючись ст. ст. 303, 305, 307, 308,313-315 ЦПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» відхилити, а заочне рішення Корабельного районного суду м. Миколаєва від 8 грудня 2014 р. залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення, але протягом двадцяти днів з цього часу може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий:

Судді: