Справа № 635/7351/14-ц
Провадження № 2/635/159/2015
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 червня 2015 року Харківський районний суд Харківської області в складі:

головуючого судді Сітбаталової Н.І.

за участі секретаря - Руденко Н.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду с. Покотилівка цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства ОСОБА_1 «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом, яким просить стягнути з ОСОБА_2 суму заборгованості за кредитним договором № б/н від 12 жовтня 2006 року у сумі 10143,28грн. та судові витрати у сумі 243,60 гривень.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначав, що між ЗАТ «ПриватБанк» (правонаступником якого є публічне акціонерне товариство ОСОБА_1 банк «ПриватБанк») та відповідачем 12.10.2006 року був укладений кредитний договір, за яким останній отримав кредит у розмірі 5000,00грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00 % на рік на суму залишку за кредитом. У порушення умов вказаного договору відповідач не виконав належним чином свої зобов'язання за договором, у зв'язку з чим станом на 30 червня 2014 року за ним утворилася заборгованість у розмірі 10143,28грн., яка складається з заборгованості за кредитом у розмірі 4555,21грн, заборгованості по відсоткам за користування кредитом у розмірі 4628,87грн., та штрафу за несвоєчасність виконання зобов'язання за договором у розмірі 500,00грн. фіксованої частини та 459,20грн. - відсоткова складова.

Представник позивача ОСОБА_3, яка діє на підставі довіреності, у судовому засідання позов підтримала та просила задовольнити в повному обсязі.

Відповідач позов визнав частково та пояснив, що в 2006 році він отримав кредит у ПАТ КБ «ПриватБанк» у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну карту. До 2012 року він користувався даною платіжною карткою та виплачував кредит. В 2012 році працівники ПАТ КБ «ПриватБанк» у нього вилучили дану платіжну карту. Після цього він звертався у відділення банку для погашення кредиту, однак йому було відмовлено. У звязку з чим, він визнає заборгованість станом на жовтень 2012 року, яка становить 786,23грн. До штрафів просить застосувати строк позовної давності.

Представник відповідача ОСОБА_4, який діє на підставі договору про надання правової допомоги, позов також визнав частково та повністю підтримав пояснення відповідача.

Суд, вислухавши у сторони, дослідивши надані сторонами докази у їх сукупності, вважає позовну заяву такою, що підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що відповідно до укладеного договору № б/н від 12.10.2006 року відповідач отримав кредит у розмірі 4500,00грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну карту зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії карти, а відповідач зобовязувався повертати кредит згідно графіку погашення суми кредиту та сплачувати щомісячно відсотки за користування кредитом, що підтверджується копією заяви разом з копією Умов и Правил надання банківських послуг, що є Договором згідно ст. 634 ЦК України.

Згідно п. 6.5 Умов та правил надання банківських послуг кредитного договору Клієнт зобов'язується погашати заборгованість по кредиту, відсоткам за його використання, перевитрат платіжного ліміту, а також сплачувати комісії на умовах, передбачених даним Договором.

Відповідно до п. 6.6 у випадку невиконання зобов'язань по Договору, на вимогу Банку виконати зобов'язання по поверненню Кредиту (в тому числі Простроченого кредиту та Овердрафту), виплаті винагороди Банку.

Згідно п.3.17, п.5.2, п.6.9 вказаних умов та правил, при наявності у клієнта прострочення по кредитному ліміту, а також відсоткам за користування кредитним лімітом, банк має право: після закінчення строку вкладу, вклади та нараховані відсотки перечислити на відповідний картковий рахунок клієнта або розірвати даний договір. Також у випадку порушення держателем встановлених законодавством України вимог та умов даного кредитного договору, банк має право призупинити дію кредитної картки та визнати картку недійсною до моменту погашення заборгованості, а також вимагати дострокового виконання боргових зобов'язань в цілому чи у відповідній визначеній банком частині у випадку невиконання держателем своїх кредитних зобов'язань згідно кредитного договору. У разі виникнення заборгованості, держатель зобов'язаний протягом 30 днів з моменту її виникнення погасити дану заборгованість.

(а.с. 11-17)

Позивач свої зобов'язання за кредитним договором виконав у повному обсязі, 16.10.2006 року відкрив відповідачу рахунок.

Відповідач ОСОБА_2 допустив порушення грошового зобов'язання за кредитним договором щодо погашення кредиту, процентів за користування кредитом у встановлені договором порядку та строки, у зв'язку з чим за відповідачем утворилася заборгованість за кредитом, яка станом на 30.06.2014 року становить 4555,21грн та заборгованість по відсоткам за користування кредитом у розмірі 4628,87грн.

Згідно зі ст.. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання, настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Як вбачається з п.8.6. Умов та правил надання банківських послуг, при порушенні Клієнтом строків платежів за будь-яким з грошових зобов'язань, передбачених даним договором більше ніж на 120 днів, Клієнт зобов'язаний сплатити Банку штраф у розмірі 500,00грн. + 5% від суми позову.

П. 9.6. Умов та правил надання банківських послуг передбачено, що у разі відсутності на Картрахунку карти грошових коштів у розмірі, достатньому для сплати послуг банку та продовження дії Карти та у разі не надходження грошових коштів на протязі 3 місяців з моменту припинення строку дії Карти, ОСОБА_1 стягує комісію за обслуговування рахунку згідно з діючими Тарифами щомісяця.

Відповідно до вищевказаного пункту Умов та правил надання банківських послуг, позичальнику було нараховано штраф у розмірі 500,00грн. фіксована частина та 459,20грн. - відсоткова складова.

Судом встановлено, що на час розгляду справи у суді відповідачем не була погашена вказана сума заборгованості.

Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться..

Частиною 1 ст. 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Щодо доводів відповідача про те, що він після вилучення платіжної картки звертався до відділення банку для погашення кредиту, однак йому було відмовлено, суд до уваги не приймає, так як суду не надано беззаперечених, належних та допустимих доказів, які свідчать про даний факт.

Що стосується про застосування позовної давності до штрафних виплат, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Статтею 257 ЦК України встановлено загальну позовну давність терміном у три роки.

Відповідно до ч. 1 ст. 259 КК України, позовна давність, встановлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін.

Відповідно до п. 9.12 Умов та правил надання банківських послуг договір діє 12 місяців з моменту підписання, якщо протягом цього строку жодна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично пролонгується на такий же строк.

Згідно довідки ПАТ КБ «ПриватБанк» за № 619/15 від 15.01.2015 року карта за № 0009513 видана за договором б/н від 12.10.2006 року має термін дії до 31.10.2013 року.

(а.с. 64)

З урахуванням зазначених обставин, суд приходить до висновку, що строк позовної давності для предявлення вимоги про стягнення з відповідачів заборгованості за даним кредитним договором не сплинув.

Таким чином, загальна сума заборгованості, яка підлягає стягненню з відповідача складає 10143,28грн..

Питання про розподіл понесених позивачем судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст.88 ЦПК України, а саме позивачу суд присуджує з відповідача понесені ним і документально підтверджені судові витрати.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 11, 256, 259, 509, 526, 554, 610, 611, 617, 634, 1054 ЦК України, ст.ст. 11, 88, 209, 212-215, ЦПК України, суд-

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги Публічного акціонерного товариства ОСОБА_1 «ПриватБанк» задовольнити в повному обсязі.

Стягнути з ОСОБА_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, на користь Публічного акціонерного товариства ОСОБА_1 банку «ПРИВАТБАНК» (, рахунок № 3111 (для погашення заборгованості), рах. № 0001 (ддя відшкодування судових витрат) МФО 305299, м. Дніпропетровськ, вул. Набережна Перемоги, 50) заборгованість за кредитним договором № б/н від 12.10.2006 року., яка станом на 30.06.2014 року складає 10143,28грн. (десять тисяч сто сорок три грн.. 28 коп) та судовий збір в розмірі 243,60 грн. (двісті сорок три грн.. 60 коп).

На рішення суду може бути подано апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня проголошення рішення суду, а особам, без участі яких постановлено рішення протягом 10 днів з дня отримання копії рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляцію не буде подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Н.І. Сітбаталова