Справа № 364/179/15-ц
Провадження № 2/364/79/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.06.2015 року, Володарський районний суд Київської області, в складі:

головуючого судді Ткаченко О. В.,

за участю секретаря Бондаренко Л. С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в смт Володарка, справу за позовом

Публічного акціонерного товариства «РОДОВІД БАНК»

до ОСОБА_1,

про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

10 лютого 2015 року позивач звернувся до суду з даною позовною заявою, в якій вказав, що сторони 15 лютого 2008 року уклали кредитний договір № 77.1/АК-00466.08.2, відповідно до якого ОСОБА_1 отримала кредит у розмірі 27948,02 доларів США. Відповідач зобовязалась повертати кредит та сплачувати відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлених кредитним договором. Станом на 02 лютого 2015 року, у звязку з порушеннями зобовязань за кредитним договором ОСОБА_1 має заборгованість в сумі 2562184 гривні 42 копійки. Позивач просить суд стягнути з відповідача на користь ПАТ «РОДОВІД БАНК» заборгованість у розмірі 2562184 гривні 42 копійки за кредитним договором № 77.1/АК-00466.08.2 від 15.02.2008 року та судові витрати в сумі 3654 гривні 00 копійок судового збору.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив задовольнити позов посилаючись на обставини викладені в позовній заяві.

Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги не визнала.

Заслухавши пояснення представника позивача, відповідача, розглянувши матеріали справи, дослідивши письмові докази, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення.

Судом встановлено, що сторони 15.02.2008 року уклали кредитний договір № 77.1/АК-00466.08.2 (а.с.5-15), відповідно до якого відповідач ОСОБА_1 отримала кредит у розмірі 27948,02 доларів США. 08.10.2008 року між сторонами було укладено додаткову угоду до кредитного договору № 77.1/АК-00466.08.2 від 15.02.2008 року про відсоткову ставку (а.с.16). Відповідач зобовязалась повертати кредит та сплачувати відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлених кредитним договором. Станом на 02.02.2015 року, у звязку з порушеннями зобовязань за кредитним договором ОСОБА_1 має заборгованість в сумі 2562184 гривні 42 копійки (а.с.21-24), а саме, підтвердженням чого є розрахунок заборгованості станом на 02.02.2015 року. Розрахунок заборгованості не відноситься до платіжних документів, проте даний розрахунок є письмовим документом, підтвердженням позовних вимог, в частині визначення розміру заборгованості за кредитним договором. Розрахунок заборгованості включає в себе складові частини кредитного договору, а саме, строкова заборгованість по кредиту, прострочена заборгованість по кредиту, строкова заборгованість по відсотках та пеня. Наданий позивачем розмір заборгованості відповідачем не спростовано.

Відповідач в судовому засіданні вказувала на те, що не визнає позовні вимоги, посилаючись на те, що позивачем не надано платіжні документи сплаченого нею частини кредиту, а також те, що за таких умов вартості долара вона не спроможна сплачувати кредит, який нею отримано для купівлі автомобіля. Дане твердження не може бути взяте до уваги, так як розрахунок заборгованості підтверджується письмовими документами. Відповідач також в судовому засіданні посилалась на те, що втратила документи, які необхідні для розгляду спору, неодноразово не зявлялась на судові засідання, направляючи на адресу суду клопотання про відкладення розгляду справи, без підтвердження підстав неявки, заперечень щодо позовних вимог до суду не надавала та всіляко намагалась затягнути розгляд справи, з підстав, що визнаються судом не поважними.

За змістом ст.ст. 10, 60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до п. 9 абз. 1 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, право вибору способу судового захисту, передбаченого законом або договором (дострокове стягнення кредиту, стягнення заборгованості, у тому числі шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки/застави, одночасне заявлення відповідних вимог у разі, якщо позичальник є відмінною від особи іпотекодавця (майновий поручитель), одночасне заявлення вимог про стягнення заборгованості з позичальника з вимогами про стягнення заборгованості шляхом звернення стягнення на предмет застави/іпотеки, належні іпотекодавцю, який не є позичальником, розірвання кредитного договору, набуття права власності на предмет іпотеки тощо) належить виключно позивачеві (частина перша статті 20 ЦК, статті 3 і 4 ЦПК).

Ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 527 ЦК України, боржник зобовязаний виконати свій обовязок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобовязання чи звичаїв ділового обороту.

Згідно ст. 530 ЦК України, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно вимог ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобовязання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до ст. 551 ЦК України, предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Розмір неустойки, встановлений законом, може бути збільшений у договорі. Сторони можуть домовитися про зменшення розміру неустойки, встановленого актом цивільного законодавства, крім випадків, передбачених законом. Розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливістю виконання ним грошового зобовязання.

Боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні ( позичальникові ) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів ( суму позики ) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

В силу ч. 2 ст. 1047 ЦК України, на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Відповідно до ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику ( грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

В силу вимог ст. 1050 ЦК України Якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобовязаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобовязаний сплатити неустойку відповідно до статей 549-552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Ст. 1054 ЦК України вказує, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Курс долара США відносно національної валюти станом на 11.06.2015 року становить 21,16 гривня за 1 долар США.

Беручи до уваги вищевикладене, відповідно до наданих доказів розрахунку про заборгованість за кредитним договором ОСОБА_1 складається: 16571,62 доларів США, що в еквіваленті на національну валюту станом на 11.06.2015 року становить 350655,47 гривень заборгованість по тілу кредиту та відсотках; та 2294423,21 гривня пеня за несвоєчасне погашення кредитної заборгованості, тож суд вважає, що з відповідача необхідно стягнути заборгованість по тілу кредиту та відсотках та пеню за період з 02.02.2014 року по 02.02.2015 року, а саме 1250543,76 гривні пені та 350655,47 гривень заборгованість по тілу кредиту та відсотках.

Згідно з положеннями кредитного договору № 77.1/АК-00466.08.2 від 15.02.2008 року, відповідачем отримано кредитну лінію на загальну суму 27948,02 доларів США терміном до 15.02.2015 року включно. Кредитні кошти надавались виключно на купівлю автомобіля, що підтверджується пунктом 1.7 кредитного договору, де вказано, що забезпечення виконання зобовязань за договором є застава автомобіля марки «Санйонг актіон». Згідно з умовами договору про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу позичальник ОСОБА_1 зобовязувалась повернути суму кредиту і сплатити нараховані банком відсотки та інші платежі в порядку та на умовах передбачених цим договором. Станом на 02.02.2015 року позичальник ОСОБА_1 не виконує зобовязань за вказаним кредитним договором.

Враховуючи вищевикладене, позовні вимоги підлягають до часткового задоволення, щодо стягнення з відповідача ОСОБА_1 на користь ПАТ «РОДОВІД БАНК» заборгованості за кредитним договором № 77.1/АК-00466.08.2 від 15.02.2008 року та 3654 гривні 00 копійок сплаченого судового збору.

КЕРУЮЧИСЬ СТ.СТ. 526, 527, 530, 549, 551, 625, 1046, 1047, 1048, 1049, 1050, 1054 ЦК УКРАЇНИ, СТ.СТ. 3, 10, 11, 15, 209, 212, 214215 ЦПК УКРАЇНИ, СУД, -

ВИРІШИВ:

Позов Публічного акціонерного товариства «РОДОВІД БАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь Публічного акціонерного товариства «РОДОВІД БАНК» заборгованість за кредитним договором № 77.1/АК-00466.08.2 від 15.02.2008 року :

сума заборгованості по кредиту та процентам350 655,47 грн .

пені за несвоєчасне погашення -- 1 250 543 ,76 грн.

всього 1 601 199, 23 (один мільйон шістсот одна тисяча сто девяносто девять гривень 23 коп. ) гривні .

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь Публічного акціонерного товариства «РОДОВІД БАНК» 3654 (три тисячі шістсот пятдесят чотири) гривні 00 копійок судового збору.

З повним рішенням сторони можуть ознайомитись 16 червня 2015 року.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Київської області через Володарський районний суд Київської області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя О. В. Ткаченко