Справа № 740/2245/15
Провадження № 2/740/720/15
Р І Ш Е Н Н Я

з а о ч н е

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 червня 2015 року м. Ніжин

Ніжинський міськрайонний суд в складі:

головуючого судді СКАЛОЗУБА О .М.,

при секретарі Полєтавкіній М.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Ніжина цивільну справу за позовом Ніжинського міжрайонного прокурора в інтересах ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Банк «ОСОБА_2 та Кредити» про стягнення коштів, -

в с т а н о в и в:

Ніжинський міжрайонний прокурор звернувся до суду в інтересах ОСОБА_1 з позовом, в якому, уточнюючи позовні вимоги, просить стягнути на користь останньої з публічного акціонерного товариства «Банк «ОСОБА_2 та Кредит» суму вкладу за договором банківського строкового вкладу «Пенсійний» на 7 місяців у розмірі 2000,0 доларів США та 3% річних, посилаючись на слідуючі обставини: 19.06.2014 року між публічним акціонерним товариством «Банк «ОСОБА_2 та Кредит» в особі начальника відділення № 57 ОСОБА_3, що діє на підставі довіреності від 13.11.2013 та ОСОБА_1 був укладений договір про банківський строковий вклад (депозит) «Пенсійний» на 7 місяців в іноземній валюті на 2000,00 доларів США. Відповідно до умов п.1 договору вкладник вносить, а банк приймає грошові кошти в іноземній валюті на вкладний рахунок № 2630.7.172337.003 у сумі 2000,00 (дві тисячі доларів США) на строк з 19.06.2014 по 19.01.2015 рр. За час користування коштами вкладу протягом строку ОСОБА_2 нараховує і виплачує вкладникові проценти за ставкою 12,10 % ( п.2 договору). Нараховані проценти зараховуються вкладнику на рахунок. Вкладник має право отримувати суми процентів, нараховані на вклад, протягом строку на який укладено договір, а також неодноразово поповнювати вклад на суму не менше 20 доларів США ( п.4 договору). Вкладник має право вимагати дострокового повернення сум вкладу. Після закінчення строку вклад повертається вкладнику (п.п.5,6 договору).

Оскільки вкладник не вимагав дострокового повернення вкладу, то після закінчення строку вказаного в договорі вклад повинен бути повернутий вкладникові. Даний вклад відповідно до умов договору, після закінчення його строку не був повернутий, що порушує права ОСОБА_1

Позивач неодноразово зверталася з письмовими заявами до відділення банку №57 філії «Центральне РУ» АТ « ОСОБА_2 та кредит», але вклад їй не повернутий, що підтверджено заявами від 10.03.2015 року, 15.04.2015 року, 24.04.2015 року та листом від 20.04.2015 року.

В судове засідання прокурор та ОСОБА_1 не зявились, в письмових заявах просять розгляди справу без їх участі, позовні вимоги підтримують в повному обсязі та не заперечують проти ухвалення заочного рішення.

Представник відповідача в судове засідання не зявився, про час та місце судового засідання повідомлявся належним чином, про що свідчить повідомлення про вручення судової повістки. Клопотань про відкладення розгляду справи не надав,про причини неявки не повідомив.

Враховуючи згоду позивача на ухвалення заочного рішення, суд вважає можливим провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, оскільки всі особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не явились.

Судом встановлено, що між ПАТ «Банк «ОСОБА_2 та Кредит» та ОСОБА_1 укладено договір № 300937/37049/7-14 про банківський строковий вклад (депозит) «Пенсійний» від 19.06.2014 р., відповідно до якого банк прийняв грошові кошти в іноземній валюті на вкладний рахунок №2630.7.172327.003 у сумі 2000,00 доларів США, на строк з 19.06.2014 року по 19.01.2015 року.

Згідно п. 6 вказаного договору після закінчення строку, визначеного п. 1 цього Договору-заяви, вклад повертається вкладникові.

ОСОБА_1 неодноразово зверталась до відповідача з заявами від 10.03.2015 року, 15.04.2015 року, 24.04.2015 року про повернення суми вкладу та відсотків по ньому в звязку з закінченням строку на якій його було розміщено.Вказана вимога відповідачем не виконана.

До цього часу вказані кошти ОСОБА_1 на неодноразові звернення до відповідача з письмовими заявами не повернуті.

Підстави виникнення цивільних прав та обов'язків визначені в статті 11 Цивільного кодексу України, зокрема з договорів та інших правочинів.

Статтею 14 цього Кодексу визначено, що цивільні обов'язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Виконання цивільних обов'язків забезпечується засобами заохочення та відповідальністю, які встановлені договором або актом цивільного законодавства.

Статтями 626, 629 Цивільного кодексу України передбачено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну чи припинення цивільних прав та обов'язків. При цьому договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 статті 1066 Цивільного кодексу України, за договором банківського рахунка банк зобов'язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком.

Банк має право використовувати грошові кошти на рахунку клієнта, гарантуючи його право безперешкодно розпоряджатися цими коштами.

Відповідно до ч.3 ст. 1068 Цивільного кодексу України банк зобов'язаний за розпорядженням клієнта видати або перерахувати з його рахунка грошові кошти в день надходження до банку відповідного розрахункового документа, якщо інший строк не передбачений договором банківського рахунка або законом.

В даний час позивач не може ані користуватися своїми коштами, ані отримати їх готівкою, що є грубим порушенням умов договорів і вимог чинного законодавства України.

Частиною 1 ст. 526 Цивільного Кодексу України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу.

Для зберігання грошових коштів і здійснення всіх видів банківських операцій банки відкривають рахунки юридичним особам, зареєстрованим у встановленому чинним законодавством України порядку, та фізичним особам - підприємцям, філіям, представництвам, відділенням та іншим відокремленим підрозділам юридичної особи, виборчим фондам (політичних партій, виборчих блоків партій та кандидатів у депутати), представництвам юридичних осіб-нерезидентам, іноземним інвесторам, фізичним особам на умовах, зазначених у договорі між установою банку та володільцем рахунка.

Згідно зі ст. 2 Закону України «Про банки і банківську діяльність» банківські рахунки визначаються як рахунки, на яких обліковуються власні кошти, вимоги, зобов'язання банку стосовно його клієнтів і контрагентів та які дають можливість здійснювати переказ коштів за допомогою банківських платіжних інструментів.

Банківські рахунки для фізичних та юридичних осіб відкриваються у гривнях та іноземній валюті (ст. 51 Закону України «Про банки і банківську діяльність»)

Метою договору банківського рахунка є належне виконання банком доручення клієнта щодо здійснення розрахунків з контрагентами. Договір банківського рахунка входить до групи договорів про надання послуг (ст. 901 ЦК) і є публічним договором (ст. 633 ЦК). Його правову природу становить змішана договірна конструкція, яка складається з елементів договорів доручення (ст. 1000 ЦК), банківського вкладу (ст. 1058 ЦК), попереднього договору (ст. 635 ЦК).

Використання окремих елементів зазначених договорів зумовлене широким комплексом взаємних обов'язків сторін за договором банківського рахунка. Банк зобов'язується відкрити клієнту рахунок, приймати й зараховувати на рахунок клієнта грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком.

Банк має право використовувати грошові кошти на рахунку клієнта. Грошові кошти, що обліковуються на рахунку клієнта, можуть надаватися як кредитні ресурси або виплачуватися як проценти за вкладами іншим клієнтам. При цьому банк бере на себе зобов'язання своєчасно задовольнити вимогу клієнта щодо розпорядження коштами на рахунку.

Банк зобов'язаний вчиняти для клієнта операції, які передбачені для рахунків даного виду законом, банківськими правилами та звичаями ділового обороту, якщо інше не встановлено договором банківського рахунку. Банк зобов'язаний зарахувати грошові кошти, що надійшли на рахунок клієнта, в день надходження до банку відповідного розрахункового документа, якщо інший строк не встановлений договором банківського рахунку або законом. Банк зобов'язаний за розпорядженням клієнта видати або перерахувати з його рахунку грошові кошти в день надходження до банку відповідного розрахункового документа, якщо інший строк не передбачений договором банківського рахунку або законом (ст. 1068 Цивільного кодексу України).

Згідно ч. 1 ст. 1067 Цивільного кодексу України, договір банківського рахунка укладається для відкриття клієнтові або визначеній ним особі рахунка у банку на умовах, погоджених сторонами.

Відповідно до ч. 1 ст. 202, ч. 1, 2 ст. 207 Цивільного кодексу України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Правочин вважається таким, що вчинено, якщо він підписаний сторонами.

Відповідно до ч. 1 ст. 1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором, а ч. 2 ст. 1060 ЦК України передбачено, що за договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім вкладів, зроблені юридичними особами на інших умовах повернення, які встановлені договором.

У відповідності зі ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). У відповідності до положень ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

За змістом ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Згідно ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору.

Відповідно до ст.1074 ЦК України обмеження прав клієнта щодо розпорядження грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, не допускається, крім випадків обмеження права розпорядження рахунком за рішенням суду або в інших випадках, встановлених законом.

Згідно із ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності.

Відповідно до ч.1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ст. 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов'язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв'язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

Статтею 1 Закону України "Про банки і банківську діяльність" визначено, що вклад (депозит) - це кошти в готівковій або у безготівковій формі, у валюті України або в іноземній валюті, які розміщені клієнтами на їх іменних рахунках у банку на договірних засадах на визначений строк зберігання або без зазначення такого строку і підлягають виплаті вкладнику відповідно до законодавства України та умов договору.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного суду України від 12 квітня 1996 року №5 «Про практику розгляду цивільних справ за позовами про захист прав споживачів до відносин, які регулюються Законом України «Про захист прав споживачів», належать, зокрема, ті, що виникають із договорів про надання фінансово - кредитних послуг для задоволення власних побутових потреб громадян (у тому числі про надання кредитів, відкриття і ведення рахунків, проведення розрахункових операцій, приймання і зберігання цінних паперів, надання консультаційних послуг). Відносини щодо захисту прав споживачів можуть виникати також з актів законодавства або з інших угод, які не суперечать Закону.

Відповідно до положень ч.2 ст.192 ЦК України іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом. Порядок та правила використання іноземної валюти на території України на сьогодні встановлені Декретом "Про систему валютного регулювання і валютного контролю" від 19 лютого 1993 року №15-93; Правилами використання готівкової іноземної валюти на території України, затверджені постановою Правління Національного банку України від 30 травня 2007 року №200, зареєстровані в Міністерстві юстиції України 18 червня 2007 року за №656/13923; Положенням про порядок здійснення операцій з чеками в іноземній валюті на території України, затвердженим постановою Правління Національного банку України від 29 грудня 2000 року №520, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 21 лютого 2001 року за № 152/5343 та іншими документами.

Згідно з ч.1 ст.192 ЦК України, законним платіжним засобом, обов'язковим до приймання за номінальною вартістю на всій території України, є грошова одиниця України - гривня.

В п.14 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судове рішення у цивільній справі" від 18 грудня 2009 року №14зазначено, що згідно з частиною першою статті 192 ЦК законним платіжним засобом, обов'язковим до приймання за номінальною вартістю на всій території України, є грошова одиниця України - гривня. У зв'язку з цим при задоволенні позову про стягнення грошових сум суди повинні зазначати в резолютивній частині рішення розмір суми, що підлягає стягненню, цифрами і словами у грошовій одиниці України - гривні. При стягненні періодичних платежів суд має вказати період, протягом якого проводиться виконання.

У разі пред'явлення позову про стягнення грошової суми в іноземній валюті суду слід у мотивувальній частині рішення навести розрахунки з переведенням іноземної валюти в українську за курсом, встановленим Національним банком України на день ухвалення рішення.

Станом на 11.06.2015 року Національний банк України встановив офіційні курси валют на рівні: 100 доларів США - 2115.3330 грн.

В судовому засіданні дослідженими доказами було встановлено, що відповідач не виконує свої зобовязання по укладених договорах.

Таким чином оскільки, ОСОБА_1 не повернуті відповідачем її кошти які знаходяться в сумі 2000,00 доларів США, чим порушено умови договорів та норми чинного законодавства, вони мають бути стягнуті на користь позивача.

Згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Три проценти річних від простроченої суми становить 497,24 грн (сума заборгованості 42306,66 х 3 х 143 дні прострочення : 365 : 100).

Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави слід стягнути судовий збір у сумі 428,40 грн.

Керуючись ст.ст. 10,11,60,209,212-215,218 ЦПК України,-

в и р і ш и в :

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Банк «ОСОБА_2 та Кредит» на користь ОСОБА_1 суму вкладу за договором банківського строкового вкладу «Пенсійний» у розмірі 2000,00 доларів США, що за курсом НБУ станом на 11 червня 2015 року еквівалентно 42306,66 гривень та три проценти річних від простроченої суми в розмірі 497,24 гривень, а всього 42803 (сорок дві тисячі вісімсот три) гривні 90 коп.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Банк «ОСОБА_2 та Кредит» в дохід держави судовий збір у сумі 428 грн. 40 коп.

Письмову заяву про перегляд заочного рішення може бути подано відповідачем до Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області протягом 10 днів з дня отримання його копії.

Заочне рішення може бути оскаржено позивачем в загальному порядку до апеляційного суду Чернігівської області через Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до апеляційного суду Чернігівської області через Ніжинський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Скалозуб О.М.