Дата документу Справа №
Апеляційний суд Запорізької області
Єдиний унікальний номер 332/1478/15-ц Головуючий у 1 інстанції Шалпегіна О.Л.
Номер провадження 22-ц/778/3660/15 Суддя-доповідач ОСОБА_1
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 червня 2015 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Запорізької області у складі:

Головуючого: Кримської О.М.

Суддів: Краснокутської О.М.,

ОСОБА_2.,

При секретарі Мельник З.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на ухвалу Заводського районного суду м. Запоріжжя від 03 квітня 2015 року у справі за поданням державного виконавця Заводського відділу Державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції про тимчасове обмеження ОСОБА_3 у праві виїзду за межі України, -

В С Т А Н О В И Л А:

У квітні 2015 року державний виконавець Заводського ВДВС Запорізького МУЮ звернувся до суду з поданням про тимчасове обмеження ОСОБА_3 у праві виїзду за межі України.

В поданні зазначав, що на виконанні у Заводському ВДВС Запорізького МУЮ перебуває зведене виконавче провадження про стягнення з ОСОБА_3 на користь державного бюджету 891455,27 грн. Боржник ухиляється від виконання вказаних зобов'язань: на виклики державного виконавця не з'являється, встановити місце його проживання не вдалось, рахунки та офіційні доходи боржника відсутні.

Посилаючись на викладені обставини, просив суд обмежити боржника ОСОБА_3 у праві виїзду за межі України до виконання зобов'язань.

Ухвалою Заводського районного суду м. Запоріжжя від 03 квітня 2015 року подання задоволено.

Тимчасово обмежено у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документу громадянина ОСОБА_3 до виконання ним своїх зобов'язань у зведеному виконавчому провадженні № 45852321.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою суду ОСОБА_3 в особі представника ОСОБА_4 подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати ухвалу суду та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні подання.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю - доповідача, пояснення учасників апеляційного розгляду, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 312 ЦПК України за наслідками розгляду скарги на ухвалу суду першої інстанції апеляційний суд має право скасувати ухвалу і передати питання на новий розгляд суду першої інстанції, якщо останній порушив порядок, встановлений для його вирішення.

За змістом п. 18 ч. 3 ст. 11 Закону України "Про виконавче провадження" державний виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника-фізичної особи або керівника боржника-юридичної особи за межі України - до виконання зобов'язань за рішенням.

Наявність свідомого ухилення боржника від виконання обов»язку по сплаті боргу за виконавчим документом та обставини, які є предметом посилання суб'єкта подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України як на підставу його вимог відповідно до положення ч. 2 ст. 10 ЦПК підлягають доведенню. Зокрема, задоволення такого подання можливе лише за умови доведення факту ухилення боржника від виконання зобов'язання.

Із матеріалів справи вбачається, що суд розглянув справу за відсутності державного виконавця.

Матеріали справи містять заяву державного виконавця про розгляд подання за його відсутності (а.с. 79), однак державний виконавець зобов»язаний добросовісно виконувати свій процесуальний обов»язок і надати суду докази факту ухилення боржника від виконання покладених на нього зобов'язань і не має права ухилятись від такого процесуального обов»язку .

Відповідно ст. 377-1 ЦПК України питання про тимчасове обмеження боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця, погодженим з начальником відділу державної виконавчої служби.

Суд негайно розглядає подання без виклику чи повідомлення сторін та інших заітересованих осіб за участю державного виконавця.

Із змісту ч. 2 ст. 377-1 ЦПК України видно, що вирішення питання про тимчасове обмеження конституційного права за поданням державного виконавця за відсутності останнього не є виправданим, оскільки саме він зобов'язаний довести суду з наданням відповідних матеріалів виконавчого провадження необхідність обмеження конституційного права боржника у виконавчому провадженні.

Вказане свідчить про порушення судом першої інстанції порядку розгляду подання державного виконавця.

Крім того, посилання суду на те, що державним виконавцем вживалися достатні заходи щодо стягнення з ОСОБА_3 є безпідставними, оскільки наявні в матеріалах справи запити щодо майнового стану боржника не свідчать про ухилення його від виконання зобов'язань. Також матеріали справи не містять повідомлення ОСОБА_3 про відкриття виконавчого провадження.

В засіданні судової колегії державний виконавець пояснив,що відомостей щодо отримання боржником постанови про відкриття зведеного виконавчого провадження, про надання йому строку для добровільного виконання боргу немає.

Боржником до апеляційної скарги додана ухвала Заводського районного суду м. Запоріжжя від 16.01.2015р. про відкриття провадження у справі за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Запорізької митниці ДФС України та інших осіб про визнання протиправними та скасування постанов в справах про порушення митних правил.

Представник ОСОБА_3 в засіданні судової колегії пояснив,що виконавчі документи, на підставі яких здійснюється примусове стягнення , на момент звернення до суду державного виконавця з поданням і до теперішнього часу проходять процедуру оскарження, справа судом не розглянута.

Суд не досліджував обставини,що мають значення для справи., а сама по собі наявність боргу не може свідчити про ухилення боржника від виконання обрв»язку по його сплаті.

Таким чином, без належної перевірки обставин щодо ухилення ОСОБА_3 від виконання судових рішень, доведення яких є обовязковою умовою для встановлення щодо боржника тимчасового обмеження права виїзду за межі України, висновок суду про задоволення подання є передчасним.

За вказаних обставин ухвала суд від 03 квітня 2015 року підлягає скасуванню, як така, що постановлена з порушенням визначеного ст. 377-1 ЦПК України порядку вирішення за поданням державного виконавця питання про тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України, з передачею зазначеного питання на новий розгляд до суду першої інстанції відповідно до п.3 ч.1 ст. 312 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 307, 312, 314, 317 ЦПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 в особі представника ОСОБА_4 задовольнити частково.

Ухвалу Заводського районного суду м. Запоріжжя від 03 квітня 2015 року у даній справі скасувати, питання передати на новий розгляд до суду першої інстанції

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий:

Судді: