Ухвала

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 листопада 2015 року м. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних справ

ЖуравельВ.І.,

розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 3 червня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Житомирської області від 5 жовтня 2015 року в справі за заявою ОСОБА_2 про встановлення факту, що має юридичне значення,

в с т а н о в и в:

Ухвалою Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 3 червня 2015 року, залишеною без змін ухвалою апеляційного суду Житомирської області від 5 жовтня 2015 року, провадження у даній цивільній справі закрито.

У касаційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати оскаржувані судові рішення та направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції, посилаючись на порушення норм процесуального права.

У відкритті касаційного провадження по вищевказаній справі слід відмовити, виходячи з наступного.

Зі змісту касаційної скарги та оскаржуваних рішень вбачається, що скарга є необґрунтованою і наведені в ній доводи не дають підстав для висновків щодо незаконності та неправильності ухвал судів попередніх інстанцій.

Постановляючи ухвалу про закриття провадження у справі, місцевий суд, із висновком якого погодився й суд апеляційної інстанції, обґрунтовано виходив із того, що заява ОСОБА_2 про встановлення юридичного факту не підлягає розгляду в порядку окремого провадження.

Так, відповідно до ст. 256 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, - залишає заяву без розгляду.

Згідно із роз'ясненням постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право.

Як убачається із матеріалів касаційного провадження, ОСОБА_2 звернувся до суду із заявою, у якій просив встановити факт, що він не отримував у ПАТ КБ «ПриватБанк» грошові кошти у розмірі 36 534,87 доларів США відповідно до п. 1.1. кредитного договору № ZRSWAN02000171 від 11 жовтня 2006 року, укладеного між ними.

Заявник встановлення такого юридичного факту пов'язував із необхідністю вирішення у подальшому спорів із банком.

Крім того, суди попередніх інстанцій зазначили, що ОСОБА_2 вже звертався із аналогічною заявою та ухвалою Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 22 грудня 2014 року, залишеною без змін ухвалою апеляційного суду Житомирської області від 5 лютого 2015 року, йому відмовлено у відкритті провадження у зв'язку з тим, що дана справа не підлягає розгляду у порядку цивільного судочинства.

За таких обставин, встановивши факти та зумовлені ними правовідносини, суди правильно застосували правові норми та ухвалили правильні рішення, підстав для скасування яких не вбачається.

Керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

Відмовити ОСОБА_2 у відкритті касаційного провадження в справі за заявою ОСОБА_2 про встановлення факту, що має юридичне значення.

Копію ухвали разом з доданими до касаційної скарги матеріалами направити заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду цивільних

і кримінальних справ В.І. Журавель