У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 грудня 2015 року м. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Кадєтова О.В., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2 на рішення апеляційного суду Львівської області від 16 листопада 2015 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів,

в с т а н о в и в :

У листопаді 2014 року ОСОБА_2 звернулася до суду із зазначеним позовом, посилаючись на те, що з відповідачем вона перебувала у зареєстрованому шлюбі. Рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 17 жовтня 2011року шлюб між ними розірвано. Від шлюбу у них народились діти ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2. Діти проживають з нею та перебувають на її утриманні, відповідач не надає їй кошти на їх утримання та не цікавиться їх життям.

На підставі наведеного просила стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дитини, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 і сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 5 000,00 грн щомісячно.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Львова від 16 липня 2015 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 щомісячно в розмірі 1 000,00 грн, які підлягають індексації, починаючи з 21 листопада 2014 року до досягнення дитиною повноліття.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 щомісячно в розмірі 1 000 грн, які підлягають індексації, починаючи з 21 листопада 2014 року до завершення ОСОБА_5 навчання у Львівському державному університеті фізичної культури, але не довше ніж до досягнення ним 23 років.

Допущено негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів за один місяць та вирішено питання судових витрат.

Рішенням апеляційного суду Львівської області від 16 листопада 2015 року рішення суду першої інстанції скасовано та ухвалено нове рішення, яким позов ОСОБА_2 задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, щомісячно в розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 21 листопада 2014 року до досягнення ним повноліття. Вказаний розмір аліментів підлягає індексації відповідно до закону, починаючи з 21 листопада 2014 року до досягнення дитиною повноліття.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання повнолітнього сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, який продовжує навчання, щомісячно в розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку, починаючи з 21 листопада 2014 року до завершення ОСОБА_5 навчання, але не довше ніж до досягнення ним 23 років. Вказаний розмір аліментів підлягає індексації відповідно до закону, починаючи з 21 листопада 2014 року до завершення ОСОБА_4 навчання, але не довше ніж до досягнення ним 23 років.

Допущено негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів за один місяць. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У касаційній скарзі ОСОБА_2 порушує питання про скасування рішення апеляційного суду Львівської області від 16 листопада 2015 року та залишення в силі рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 16 липня 2015 року, мотивуючи свої вимоги порушенням судом апеляційної інстанції норм процесуального права і неправильним застосуванням норм матеріального права.

У відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до пункту 5 частини 4 статті 328 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Згідно ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановленні в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Задовольняючи позовні вимоги частково, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач ОСОБА_3 ухиляється від виконання обов'язку щодо утримання дітей, при визначенні розміру аліментів враховував матеріальне становище позивача та відповідача, матеріальне забезпечення дітей, стан їхнього здоров'я, відсутність у платника аліментів інших дітей.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та ухвалюючи нове рішення про часткове задоволення позову, апеляційний суд виходив з того, що визначення судом першої інстанції аліментів на дітей в твердій грошовій сумі вимогам ст. 184 СК України не відповідає, оскільки в матеріалах справи наявні докази того, що відповідач працює і має постійний стабільний заробіток, на підставі чого дійшов висновку про те, що розмір стягуваних аліментів слід визначати у частці від усіх видів його заробітку (доходу).

Доводи касаційної скарги та зміст доданих до неї судових рішень не дають підстав для висновку, що судом апеляційної інстанції при розгляді справи допущено неправильне застосування норм матеріального чи порушення процесуального права, які передбачені ст. ст. 338 - 341 ЦПК України як підстави для скасування рішень.

На підставі наведеного та керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

Відмовити ОСОБА_2 у відкритті касаційного провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів.

Додані до скарги матеріали повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду

цивільних і кримінальних справ О.В. Кадєтова