Справа №539/1371/15-ц
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.04.2015 Лубенський міськрайонний суд

Полтавської області

В складі: головуючого судді - Волювача О. В.

при секретарі: Джадан І.В.

розглянувши матеріали подання ВДВС Лубенського МРУЮ про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_1, -

В С Т А Н О В И В :

В.о начальника ВДВС Лубенського МРУЮ ОСОБА_2 звернувся в суд з поданням про обмеження у праві виїзду за межі України громадянина ОСОБА_1

Подання мотивоване тим, що у ВДВС Лубенського МРУЮ з 12.11.2014 року відкрито виконавче провадження № 45422970 по примусовому виконанню виконавчого листа № 2-106/2003 від 10.02.2006 року виданого Лубенським міськрайонним судом Полтавської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 заборгованості по аліментам в сумі 24660,23 грн.

При відкритті виконавчого провадження боржнику було встановлено строк для самостійного виконання рішення до 19.11.2014 року та попереджено, що при невиконанні рішення в наданий для добровільного виконання строк, воно буде виконано в примусовому порядку зі стягненням з боржника виконавчого збору та витрат повязаних з провадженням виконавчих дій. Копію постанови про відкриття виконавчого провадження направлено боржнику на виконання.

Однак, станом на 09.04.2015 року в ВДВС Лубенського МРУЮ відсутні відомості про добровільне виконання боржником вказаного виконавчого документа.

ВДВС Лубенського МРУЮ вважає, що таким чином боржник ухиляється від виконання зобовязання, покладеного на нього судовим рішенням, і враховуючи що до відділу 14.01.2015 року надійшла заява стягувача про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України до виконання ним своїх зобов»язань, покладених на нього судовим рішенням, прохає суд встановити тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_1 без вилучення паспортного документа для виїзду за кордон. Подання прохає розглянути без участі представника ВДВС за наявними матеріалами.

Відповідно до ст. 377-1 ЦПК України питання про тимчасове обмеження боржника-фізичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця, погодженим з начальником відділу державної виконавчої служби.

Суд негайно розглядає подання, зазначене в частині першій цієї статті, без виклику чи повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного виконавця.

Дослідивши матеріали подання, суд приходить до висновку, що воно задоволенню не підлягає.

Так, судом встановлено, що в.о начальника ВДВС Лубенського МРУЮ ОСОБА_2 02.04.2015 року вже звертався до Лубенського міськрайонного суду Полтавської області з аналогічним поданням, тобто про встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_1 без вилучення паспортного документа для виїзду за кордон за ухилення від виконання зобовязання, покладеного на нього судовим рішенням до виконання ним своїх зобовязань.

Ухвалою суду від 03.04.2015 року в задоволенні вказаного подання було відмовлено у звязку з відсутністю достатніх правових підстав для такого обмеження. Дана ухвала оскаржена в апеляційному порядку не була і набрала законної сили.

Не зважаючи на винесену ухвалу в.о начальника ВДВС Лубенського МРУЮ ОСОБА_2 знову звернувся до суду з відповідним поданням, при цьому жодним чином не відреагувавши на зазначені в ухвалі суду обставини відмови в задоволенні попереднього подання.

Відповідно до ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишити територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Згідно п.18 ч.3 ст.11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобовязань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника фізичної особи або керівника боржника юридичної особи за межі України до виконання зобов'язання за рішенням.

Таким чином, право державного виконавця на звернення з поданням до суду про тимчасове обмеження права виїзду за межі України виникає винятково у випадку доведення фактів умисного ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням суду зобовязань.

Відповідно до розяснень Верховного Суду України, викладених у листі від 01.02.2013 року «Судова практика щодо вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України», ухилення від виконання зобовязань , покладених на боржника рішенням, варто розуміти як будь-які свідомі діяння (дії або бездіяльність) боржника, спрямовані на невиконання відповідного обовязку у виконавчому провадженні, коли виконати цей обов'язок у нього є всі реальні можливості (наприклад, наявність майна, грошових коштів тощо). Відповідно до положення ч.2 ст. 10 ЦПК наявність умислу та обставини, які є предметом посилання субєкта подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України як на підставу його вимог, підлягають доведенню. Зокрема, задоволення такого подання можливе лише за умови «доведення факту ухилення боржника від виконання зобовязання».

Враховуючи вищевикладене, відсутність на час розгляду судом подання, достатніх правових підстав для обмеження боржника ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України, наявність ухвали суду від 03.04.2015 року в даній справі, суд вважає за необхідне відмовити в задоволенні даного клопотання.

Керуючись ст.ст. 208-210, 377-1 ЦПК України, ст.ст. 2, 11 Закону України «Про виконавче провадження», суд, -

УХ В А Л И В:

Відмовити в задоволенні подання в.о. начальника ВДВС Лубенського МРУЮ ОСОБА_4 від 10.04.2015 року про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_1.

Дана ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Полтавської області протягом 5 днів з дня її винесення, шляхом подачі апеляційних скарг через Лубенський міськрайонний суд.

Суддя Лубенського

міськрайонного суду ОСОБА_5 О. В.