Справа № 212/4057/15-ц
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

про забезпечення позову

16 червня 2015 року м. Кривий Ріг

Суддя Жовтневого районного суду міста ОСОБА_1 ОСОБА_2 розглянувши заяву ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про забезпечення позову,-

В С Т А Н О В И В;

Позивач ОСОБА_3 звернулася з позовом до ОСОБА_4 про усунення від права спадкування

16 червня 2015 року в провадження судді надійшла заява від представника позивача ОСОБА_5, яка діє в інтересах позивача, про забезпечення позову шляхом накладення арешту на квартиру, що належала спадкодавцю ОСОБА_6, який помер 29.09.2014 року, та знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

Заяву мотивовано тим, що накладення арешту на вищевказане майно, стало необхідним у звязку з тим, що воно входить до спадкової маси, і у випадку невжиття таких заходів перейде у власність спадкоємця (відповідача по справі), який в подальшому може провести її відчуження.

Розглянувши клопотання та матеріали справи, суд приходить до наступного.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа, в день її надходження без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ч. 1, ч. 3 ст. 151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Згідно ч. 2 ст. 151 ЦПК України у заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено причини, у звязку з якими потрібно забезпечити позов, вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності, інші відомості, які необхідні для забезпечення позову.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 152 ЦПК України, позов може забезпечуватись накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб.

Відповідно до роз'яснення наданого Пленумом Верховного Суду України в п. 1 Постанови Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову від 22.12.2006 року № 9, в якій також зазначено, що забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.

В п. 4 зазначеної вище Постанови Пленуму Верховного Суду України зазначено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів.

Відповідно до витягу з реєстру прав власності на нерухоме майно, що міститься в матеріалах справи, ОСОБА_6, який помер 29.09.2014 року, та є рідним братом позивача, на праві приватної власності належала квартира за адресою: АДРЕСА_2. Згідно до повідомлення держаного нотаріуса Другої Криворізької нотаріальної контори від 10.04.2015 року за № 1367/02-14 до нотаріальної контори із заявою на прийняття спадщини на вищевказану квартиру звернулась донька померлого ОСОБА_4 Враховуючи те, що ОСОБА_4 звернулась до держаного нотаріусу з заявою про прийняття спадщини, існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення вимог, беручи до уваги доводи позивача викладені в заяві, суд вважає заяву про забезпечення позову такою, що підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 151, 152, 153 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про забезпечення позову - задовольнити.

Накласти арешт на квартиру № 42, що розташована в будинку № 30 в мікрорайоні 5-й Зарічний в місті Кривому Розі Дніпропетровської області, що належала спадкодавцю ОСОБА_6, який помер 29.09.2014 року.

Ухвала підлягає до негайного виконання. Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Копію ухвали направити начальнику Відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно РС КМУЮ Дніпропетровської області, для виконання, ОСОБА_3 та ОСОБА_4, для відома.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області через Жовтневий районний суд м. Кривого Рогу шляхом подачі в пятиденний строк апеляційної скарги з дня отримання копії ухвали.

Суддя М. В. Зімін