Провадження №2/761/326/2015
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

04 березня 2015 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі:

головуючого - судді Гуменюк А.І.

при секретарі Панасенко Ж.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом Черкаської регіональної державної лабораторії ветеринарної медицини до Приватного акціонерного товариства «Київський страховий дім», ОСОБА_1, про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної дорожньо-транспортною пригодою, -

В С Т А Н О В И В :

Черкаська регіональна державна лабораторія ветеринарної медицини (далі Позивач), в особі свого представника, 05 червня 2014 року звернулася до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до Приватного акціонерного товариства «Київський страховий дім» (далі Відповідач № 1), ОСОБА_1 (далі Відповідач № 2), про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної дорожньо-транспортною пригодою.

Позовні вимоги, обґрунтовує тим, що 14 червня 2013 року о 14 годині 40 хвилин Відповідач № 2 керував автомобілем марки «Мазда», державний номерний знак НОМЕР_1 на автодорозі Овруч-Малин-Кочерів та, виїжджаючи на перехресті головної дороги автодороги Київ-Ковель, здійснюючи рух по другорядній дорозі, не надав переваги у русі автомобілю марки «Шевролет», державний номерний знак НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_2, внаслідок чого скоїв зіткнення із даним автомобілем. Зауважує, що внаслідок зіткнення, автомобіль марки «Шевролет», державний номерний знак НОМЕР_2, отримав механічні пошкодження лівого заднього бамперу, 2 лівих дверей, лівого заднього крила, лівого переднього крила. Крім того також зауважує, що автомобіль марки «Мазда», державний номерний знак НОМЕР_1 був застрахований у Відповідача № 1, згідно полісу обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АВ/9076872 від 30 жовтня 2012 року, у звязку з чим про вказану подію Відповідача № 1 було повідомлено 17 червня 2013 року. Зауважує також, що згідно постанови Малинського районного суду Житомирської області від 04 липня 2013 року Відповідач № 2 був притягнутий до адміністративної відповідальності за статтею 124 КУпАП у вигляді штрафу. Вказує, що на замовлення Відповідача № 1 було визначено матеріальний збиток, завданий власнику автомобіля марки «Шевролет», державний номерний знак НОМЕР_2, в результаті його пошкодження при ДТП, який складає 16 231 грн. 82 коп. з ПДВ. Вказує, що з метою відновлення його автомобіля, 20 серпня 2013 року він уклав із ПП «Альпір Колор» договори № № 21, 22, згідно яких були виконані відповідні роботи на загальну суму 12 304 грн. 80 коп. з ПДВ. Зауважує, що фактичний розмір шкоди, завданої 14 червня 2013 року, у звязку із пошкодженням його автомобіля внаслідок ДТП, складає 32 070 грн. 46 коп. Зауважує, що 27 листопада 2013 року Відповідач № 1 перерахував йому страхове відшкодування у розмірі 12 475 грн. 46 коп. У звязку з тим, що на час звернення до суду із цим позовом, йому не було відшкодовано майнову шкоду у розмірі 19 595 грн., завданої з вини Відповідача № 2, просить суд ухвалити судове рішення, яким стягнути вказану суму на його користь, солідарно, із Відповідача № 1 та Відповідача № 2 та присудити на його користь судові витрати, повязані із розглядом справи.

У судовому засіданні представник Позивача позов підтримав, позовні вимоги просив задовольнити у повному обсязі.

Представник Відповідача № 1 у судовому засіданні позов не визнала. Просила суд у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі, обґрунтовуючи правову позицію тим, що 01 жовтня 2013 року, Позивач, в особі свого представника, звернувся із заявою про виплату страхового відшкодування у розмірі 15 721 грн. 82 коп. і , що відповідно до звіту № 109 про оцінку автомобіля марки «Шевролет», державний номерний знак НОМЕР_2, вбачається, що розмір матеріального збитку, завданого власнику автомобіля в результаті його пошкодження складає 16 231 грн. 82 коп. Вказує, що Відповідачем № 1 було прийнято рішення 11 листопада 2013 року про виплату страхового відшкодування у розмірі 12 475 грн. 46 коп. та 27 листопада 2013 року вказана сума була виплачена згідно платіжного доручення № 186. Зауважила, що сума страхового відшкодування була зменшена на суму франшизи та на суму податку і, що вказана сума була узгоджена із самим Позивачем. Крім того, зауважила на безпідставності позовної вимоги в частині щодо солідарного відшкодування шкоди, оскільки на її думку, обраний спосіб захисту суперечить діючому законодавству.

Представник Відповідача № 2 у судовому засіданні позов також не визнала, просила суд у задоволенні позову в частині щодо предявлення позову до Відповідача № 2 відмовити у повному обсязі, обґрунтовуючи правову позицію тим, що цивільно-правова відповідальність Відповідача № 2 була застрахована у Відповідача № 1 відповідно до полісу обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів із лімітом відповідальності страховика у 50 000 грн. Зауважила, що відповідно до звіту про оцінку автомобіля марки «Шевролет», державний номерний знак НОМЕР_2, розмір матеріального збитку, завданого власнику автомобіля в результаті його пошкодження складає 16 231 грн. 82 коп. і, що 27 листопада 2013 року Відповідачем № 1 було перераховано Позивачеві страхове відшкодування у розмірі 12 475 грн. 46 коп. Зауважила, що оскільки Відповідач № 1 не здійснив страхове відшкодування у повному розмірі ліміту своєї відповідальності, за будь-яких обставин, вважає належним Відповідачем у справі лише Відповідача № 1. Крім того, також зауважила, що Позивачем не надано належних доказів в частині щодо заподіяння йому шкоди у розмірі 32 070 грн. 46 коп.

Суд, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, суд знаходить позов таким, що не підлягає задоволенню, з таких підстав.

За змістом частини 4 статті 61 Цивільного процесуального кодексу України, постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обовязкова для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

Судом встановлено, що 14 червня 2013 року, ОСОБА_1, керуючи автомобілем марки «Мазда», державний номерний знак НОМЕР_1 на автодорозі Овруч-Малин-Кочерів, виїжджаючи на перехресті головної дороги автодороги Київ-Ковель, здійснюючи рух по другорядній дорозі, не надав переваги у русі автомобілю марки «Шевролет», державний номерний знак НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_2, внаслідок чого скоїв зіткнення із даним автомобілем, у звязку з чим, згідно постанови Малинського районного суду Житомирської області від 04 липня 2013 року був визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Вказане судове рішення є чинним (а.с. 86).

Судом також встановлено, що власником автомобіля марки «Шевролет», державний номерний знак НОМЕР_2, є Позивач і, що внаслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобілю Позивача завдані механічні пошкодження (а.с. 28).

Відповідно до Звіту № 109 про оцінку автомобіля марки «Шевролет», державний номерний знак НОМЕР_2, складеного від 12 серпня 2013 року приватним підприємством «Експерт-Сервіс-Плюс» на підставі договору, укладеного із Відповідачем № 1, матеріальний збиток, заподіяний власнику автомобіля у результаті пошкодження належного йому автомобіля марки марки «Шевролет», державний номерний знак НОМЕР_2, в результаті його пошкодження при ДТП складає 16 231 грн. 82 коп. (а.с., а.с. 87-105).

Судом також встановлено, що 02 листопада 2012 року між Відповідачем № 1 та Відповідачем № 2 було укладено договір про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, що підтверджується Полісом № АВ/9076872 (а.с. 70).

Із повідомленням про подію, що може бути визнана страховою, працівник Позивача звернувся до Відповідача № 1 17 червня 2013 року (а.с. 77, 83). Із аналогічною заявою 17 червня 2013 року до Відповідача № 1 також звернувся Відповідач № 2 (а.с. 71). Крім того, згідно заяви Позивача, поданої Відповідачу № 1 від 13 вересня 2013 року, про виплату страхового відшкодування, Позивач просив виплатити йому страхове відшкодування у розмірі 15 721 грн. 82 коп. (а.с. 113).

Згідно рішення Відповідача № 1 № 416ЦВ 2013 по страховій справі № 588ЦВ/13 від 11 листопада 2013 року про виплату страхового відшкодування Позивачеві, розмір страхового відшкодування визначено у 12 475 грн. 46 коп. (а.с. 116).

Вказана сума, згідно платіжного доручення № 186 від 27 листопада 2013 року, була перерахована Позивачеві (а.с. 117).

За змістом статті 979 Цивільного кодексу України, за договором страхування одна сторона (страховик) зобовязується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату).

За змістом пункту 3 частини 1 статті 988 Цивільного кодексу України, страховик зобовязаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором.

Відповідно до статті 6 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховим випадком є подія, внаслідок якої заподіяна шкода третім особам під час дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася за участю забезпеченого транспортного засобу і внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована за договором.

За змістом пункту 22.1. статті 22 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоровю, майну третьої особи.

Згідно із статтею 29 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством.

Із договору про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, укладеного між Відповідачем № 1 та Відповідачем № 2 02 листопада 2012 року, що підтверджується Полісом № АВ/9076872, вбачається, що страхова сума (ліміт відповідальності) на одного потерпілого за шкоду, заподіяну майну, встановлено у розмірі 50 000 грн. 00 коп. (а.с. 12).

За змістом статті 526 Цивільного кодексу України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

За змістом пункту 1 частини 36.2 статті 36 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 15 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніше як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобовязаний, зокрема, у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування та виплатити його. Якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи, сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість. При цьому доплата в розмірі, що не перевищує суми податку, здійснюється за умови отримання страховиком документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту.

Як вбачається із матеріалів справи, Позивач обґрунтовує позовні вимоги Договором № 21 про надання послуг від 20 серпня 2013 року, укладеного між Позивачем та Приватним підприємством «Альпін Колор», за умовами якого виконавець зобовязувався надати такі послуги, як витяжка із заміною деталей, рихтування лівої арки, монтаж-демонтаж лівих дверей, бамперів, салону; підготовка до покраски та покраска 8 елементів, а замовник зобовязувався оплатити вартість послуги на суму 12 304 грн. 80 коп., а також Договором № 22 про надання послуг від 20 серпня 2013 року, укладеного між Позивачем та Приватним підприємством «Альпін Колор», за умовами якого продавець зобовязувався передати належний йому товар у власність покупцеві, а покупець зобовязується прийняти товар та сплатити за нього на умовах договору, а саме деталі та матеріали для автомобілів із оплатою у розмірі 19 765 грн. 66 коп., у тому числі 3 294 грн. 28 коп. (а.с. а.с. 24-27). Із вказаних матеріалів справи вбачається, що Позивач оплатив вказані послуги за зазначеними правочинами 31 жовтня 2013 року, разом з тим, згідно заяви Позивача про виплату страхового відшкодування, останній у заяві від 13 вересня 2013 року просив Відповідача № 1 виплатити йому страхове відшкодування у розмірі 15 721 грн. 82 коп. Представник Позивача вказані суперечливі дії Позивача пояснити не зміг.

З огляду на те, що розмір матеріального збитку власнику пошкодженого автомобіля було визначено у встановленому законом порядку, страхове відшкодування виплачувалося безпосередньо Позивачеві, у звязку з чим, залишився неоплаченим податок на додану вартість, а також за вирахуванням суми франшизи, доказів про сплату вказаного податку не було надано стороною Позивача і в ході судового розгляду справи, суд знаходить позовні вимоги в частині щодо предявлення їх до Відповідача № 1 безпідставними та такими, що задоволенню не підлягають.

Крім того, відповідно до статті 1194 Цивільного кодексу України, особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобовязана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Оскільки за укладеним між Відповідачами правочином, ліміт цивільно-правової відповідальності складав 50 000 грн. Відповідачем № 1 виплачено страхове відшкодування Позивачеві у розмірі 12 475 грн. 46 коп., тобто в межах фактичного розміру шкоди, заподіяної Позивачеві внаслідок ДТП, предявлений позов до Відповідача № 2 є безпідставним та таким, що також задоволенню не підлягає.

З огляду на викладене, у задоволенні позовних вимог суд відмовляє у повному обсязі.

З урахуванням викладеного, на підставі статей 526, 979, 988, 1194 Цивільного кодексу України, Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», керуючись статтями 10, 11, 13, 56, 57, 60, 209, 212-215 Цивільного процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В :

У задоволенні позову Черкаської регіональної державної лабораторії ветеринарної медицини до Приватного акціонерного товариства «Київський страховий дім», ОСОБА_1, про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної дорожньо-транспортною пригодою відмовити у повному обсязі.

Рішення суду може бути оскаржене до Апеляційного суду м. Києва шляхом подання через Шевченківський районний суд м. Києва апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення, а у разі, якщо рішення було проголошено без участі особи, яка його оскаржує, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення зазначених вище строків або після розгляду справи в апеляційному порядку Апеляційним судом м. Києва, якщо воно не буде скасоване.

СУДДЯ :