Яготинський районний суд Київської області
справа № 382/960/15 2/382/367/15.
РІШЕННЯ

іменем України

18 червня 2015 року Яготинський районний суд Київської області, в складі;

Головуючого- судді Карпович В.Д.

При секретарі Шипота Я.В.

Розглянувши у відкритому попередньому судовому засіданні в м. Яготині, справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, про визнання права власності на спадкове майно.

Встановив:

В позові до суду позивачка вказала, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її мати - ОСОБА_5, під час життя якою був складений заповіт на користь своїх внуків, а її дітей (відповідачів по справі)..

Вона - дочка померлої - ОСОБА_1,- відповідно до ст. 1261 ЦК України, є спадкоємицею першої черги за законом, після смерті матері- ОСОБА_5

В передбачений ст.1270 ЦК України термін, вона звернулась до приватного нотаріуса Яготинського районного нотаріального округу Черних О.В., із заявою про прийняття спадщини за законом, що підтверджується витягом про реєстрацію в спадковому реєстрі № 38996681 від 25.11.2014 року, відповідачі по справі - подали заяви про відмову від прийняття за заповітом спадщини після смерті ОСОБА_5.

На даний час, вона прийняла спадщину та отримала свідоцтво про право на спадщину за законом на частину спадкового майна померлої матері, але після її смерті залишилася спадщина у вигляді житлового будинку, з господарськими будівлями та спорудами в АДРЕСА_1 .

Під час її звернення до нотаріуса з питанням видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на вищевказаний житловий будинок з'ясувалось, що реєстрація правовстановлюючого документу на житловий будинок - свідоцтва про право власності від 11 травня 2010 року - не була проведена згідно вимог чинного законодавства, а тому нотаріус не може прийняти дане свідоцтво про право власності в якості правовстановлюючого документа, для оформлення та виготовлення свідоцтва на дане спадкове майно, що підтверджується листом Приватного нотаріуса Яготинського районного нотаріального округу від 25.11.2014 року за №360/02-14.

Статтею 4 ЗУ "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх І обтяжень" передбачено, що "обов'язковій державній реєстрації підлягають речові права та

обтяження на нерухоме майно, розміщене на території України, що належить фізичним та юридичним особам, державі в особі органів, уповноважених управляти державним майном, іноземцям та особам без громадянства, іноземним юридичним особам, міжнародним організаціям, іноземним державам, а також територіальним громадам в ; особі органів місцевого самоврядування, а саме: ....право власності на нерухоме майно..."

Згідно п. 4.15. розділу 3 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 рої;у за №296/5 зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22.02.2012 року за №282/20595, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна.

Відповідно до п.4.18 Порядку, якщо до складу спадкового майна входить нерухоме майно, що підлягає реєстрації (за винятком земельної ділянки), нотаріус виготовляє витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз'яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку.

Згідно п. 4 ст. З Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» права на нерухоме майно та їх обтяжень і, що виникли до набрання чинності цим законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації передбаченої цим законом за таких умов, якщо реєстрація прав та їх обтяжень була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав та їх обтяжень діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав та їх обтяжень.

Провести державну реєстрацію на спадкове майно вона не може, так як не являється власником будинку, а є лише його спадкоємцем.

Оскільки власник житлового будинку, розташованого в АДРЕСА_1 - ОСОБА_5 - померла, то їй було рекомендовано звернутись до суду для вирішення даного питання.

Просила:

Визнати за нею, ОСОБА_1, право власності на житловий будинок та господарські будівлі та споруди, а саме: прибудову «а», ганок №4, сарай «Б», погріб «В», вбиральню «Г», сарай «Д», гараж «Е», колодязь №5, огорожу №6, ворота з хвірткою №7, що розташовані в АДРЕСА_1.

В судове засідання сторони не з»явились, про день та час розгляду справи повідомлені належним чином. В заявах до суду позивачка підтримала свої позовні вимоги, відповідач позов визнав, та просили розглянути справу у їх відсутності.

Перевіривши матеріали справи суд вважає, що визнання позову відповідачем не суперечить закону, та не порушує права, інтереси та свободи інших осіб, а тому даний позов підлягає до задоволення.

Керуючись ст.. ст.. 130, 174 ЦПК України, ст.. ст.. 1261, 1268, 1270 ЦК України, суд-

ВИРІШИВ:

Визнати за ОСОБА_1, право власності на житловий будинок та господарські будівлі та споруди, а саме: прибудову «а», ганок №4, сарай «Б», погріб «В», вбиральню «Г», сарай «Д», гараж «Е», колодязь №5, огорожу №6, ворота з хвірткою №7, що розташовані в АДРЕСА_1.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Київської області, протягом 10 днів, з дня його проголошення.

Суддя Карпович В.Д.