№621/973/15-ц
РІШЕННЯ

іменем України

10 червня 2015 року м. Зміїв

Зміївський районний суд Харківської області в складі:

головуючого судді - Вельможної І.В.,

за участю секретаря судового засідання - Зубенко Л.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Зміїв цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Зміївської міської ради Харківської області про встановлення факту, що має юридичне значення та визнання права власності в порядку спадкування за заповітом, третя особа - Зміївська державна нотаріальна контора Харківської області,

в с т а н о в и в:

28 квітня 2015 року ОСОБА_1 звернувся до суду із зазначеним позовом, посилаючись на те, що ІНФОРМАЦІЯ_2 року померла ОСОБА_3 Після її смерті відкрилася спадщина у виді квартири АДРЕСА_1; земельної ділянки, розташованої на території Зміївської міської ради Харківської області площею 4,2105 га; земельної ділянки, розташованої на території Борівської сільської ради Зміївського району Харківської області площею 0,7112 га; грошового вкладу у розмірі 1371,70 грн. на рахунку № НОМЕР_1, відкритому в Зміївському відділенні Ощадбанку України № 2828; майнового паю члена колективного сільськогосподарського підприємства «Україна», реорганізованого в СВК «Україна» у розмірі 8587 грн. ОСОБА_3 за життя залишила заповіт, яким все належне на день смерті майно заповідала ОСОБА_1 Фактично позивач проживав з померлою та прийняв спадщину відповідно до ст. 1268 ЦК України, але він зареєстрований за іншою адресою та належним чином не оформив свої спадкові права на спадщину після смерті ОСОБА_3

При зверненні до Зміївської державної нотаріальної контори Харківської області щодо оформлення спадкових прав на майно померлої, нотаріусом було роз'яснено, що він має звернутися до суду, оскільки відсутні підставі для закликання до спадкоємства.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 підтримав позовні вимоги, просив позов задовольнити у повному обсязі.

Представник відповідача Зміївської міської ради Зміївського району Харківської області у судове засідання не з'явився, просили провести розгляд справи за їх відсутності про що зазначили у поданій до суду заяві.

Заслухавши пояснення позивача, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного.

Відповідно до положень ст. ст. 55, 124 Конституції України, ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в установленому законом порядку звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно зі ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, у межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ч. 3 ст. 10; ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до вимог ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним та обґрунтованим.

Згідно роз'яснень, викладених у п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов'язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними.

У судовому засіданні встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 року померла ОСОБА_3, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2, зареєстрованого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Зміївського районного управління юстиції Харківської області. (а.с. 10)

Після її смерті залишилася спадщина у виді квартири АДРЕСА_2, що належала в цілому ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого виконкомом Зміївської міської ради 22 травня 2001 року, зареєстрованого в КП «Зміївське БТІ» 23 травня 2001 року р-р № 2-1832, виданого Зміївською державною нотаріальною конторою. Спадкоємицею майна ОСОБА_4 є ОСОБА_3, але в КП «Зміївське БТІ» свого часу правовий документ не було зареєстровано і замовлення на реєстрацію від власника не надходило. (а.с. 11); - земельної ділянки площею 4,2105 га, розташованої на території Зміївської міської ради Харківської області, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (а.с. 22); - земельної ділянки площею 0,7112 га, розташованої на території Борівської сільської ради Зміївського району Харківської області, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (а.с. 23);- грошового вкладу у розмірі 1371,70 грн. на рахунку № НОМЕР_1, відкритому в Зміївському відділенні Ощадбанку України № 2828 (а.с. 24); - майна пайового фонду колективного сільськогосподарського підприємства «Україна», реорганізованого в СВК «Україна» м. Зміїв Харківської області, загальна вартість якого становить 8587 грн. (а.с. 25)

На випадок смерті ОСОБА_3 заповідала належне їй майно, де б таке не було та з чого б воно не складалося, і взагалі все те, що буде їй належати на день смерті, та на що за законом матиме право, ОСОБА_1 Даний заповіт посвідчений державним нотаріусом Зміївської державної нотаріальної контори Головіною Л.А. та зареєстрований в реєстрі за № 2-390. (а.с. 9, 21)

Згідно з правилами статті 1220 ЦК України часом відкриття спадщини слід вважати день смерті особи, зазначений у свідоцтві про смерть, виданим відповідним державним органом реєстрації актів цивільного стану.

Місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця, яке визначається за правилами статті 29, частини другої статті 1221 ЦК України. Якщо спадкодавець мав кілька місць проживання, місцем відкриття спадщини вважається останнє місце реєстрації спадкодавця.

Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв'язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають.

У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Згідно з п. п. 3.21, 3.22 глави 10 розділу 2 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/2 спадкоємець, який постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 Цивільного кодексу, він не заявив про відмову від неї.

У разі відсутності у паспорті такого спадкоємця відмітки про реєстрацію його місця проживання доказом постійного проживання із спадкодавцем можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, відповідного органу місцевого самоврядування про те, що спадкоємець на день смерті спадкодавця проживав разом із цим спадкодавцем.

Так, з копії довідки № 4307 від 21 жовтня 2014 року, виданої комунальним підприємством «Зміїв - сервіс», вбачається, що ОСОБА_3 проживала та була зареєстрована з 31 травня 1982 року по день смерті за адресою: сщ. АДРЕСА_3. На день смерті разом з ОСОБА_3 ніхто не був зареєстрований, але проживав ОСОБА_1 разом із сім'єю (а.с. 18, 19)

Факт постійного проживання позивача зі спадкодавцем ОСОБА_3 на час відкриття спадщини, підтвердили у судовому засіданні свідки ОСОБА_6, ОСОБА_7, які, кожний окремо, показали, що ОСОБА_1, разом із сім'єю, понад 20 років мешкав разом з ОСОБА_3, за якою здійснював догляд, а після смерті поховав.

У суду не має підстав ставити під сумнів відомості повідомлені свідками, дані про їх заінтересованість в результатах розгляду справи відсутні.

Листом від 04 червня 2015 року № 1081/01-16 Зміївська державна нотаріальна контора повідомила про те, що після померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 року ОСОБА_3 з заявами про прийняття або відмову від спадщини у встановлений законом шестимісячний термін, до нотаріальної контори ніхто із спадкоємців не звертався.

При зверненні до нотаріальної контори 16 вересня 2014 року ОСОБА_8 був позбавлений можливості оформити свої спадкові права, оскільки зареєстрований не в спірному будинку, а в іншому місці.

Враховуючи, що ОСОБА_1 на момент відкриття спадщини проживав з ОСОБА_3 в квартирі АДРЕСА_4, що підтверджується зібраними у справі доказами, суд дійшов до висновку про доведеність факту сумісного проживання зі спадкодавцем, який необхідний для визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за заповітом.

Крім того, свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають.

У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Відповідно до пункту 3, 4 глави 13 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 року за № 296/5 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за № 282/20595, нотаріус на вимогу особи, якій відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, зобов'язаний викласти причини відмови в письмовій формі і роз'яснити порядок її оскарження. У цих випадках нотаріус протягом трьох робочих днів виносить постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії. У постанові про відмову зазначаються: дата винесення постанови; прізвище, ініціали нотаріуса, який виніс постанову, найменування та місцезнаходження державної нотаріальної контори або найменування нотаріального округу та адреса розташування робочого місця приватного нотаріуса; прізвище, ім'я, по батькові фізичної особи, яка звернулася за вчиненням нотаріальної дії, місце її проживання або найменування і місцезнаходження юридичної особи; про вчинення якої нотаріальної дії просила особа, що звернулася до нотаріуса (короткий зміст прохання); причини відмови у вчиненні нотаріальної дії з посиланням на чинне законодавство; порядок і строки оскарження відмови з посиланням на норми цивільного процесуального законодавства. Нотаріусу забороняється безпідставно відмовляти у вчиненні нотаріальної дії.

Необхідність дотримання вказаного порядку визначена також у п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 "Про судову практику в справах про спадкування", де зазаначено, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Так, позивачем ОСОБА_1 не представлено до суду вмотивованої постанови Зміївської державної нотаріальної контори Харківської області про відмову в оформленні спадщини та видачі свідоцтва про право власності на його ім'я.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.1 ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Виходячи з наведеного, суд вважає, що право ОСОБА_1 не порушено, оскільки термін видачі свідоцтва про право на спадщину за законом не обмежений для особи, яка прийняла спадщину в установленому законом порядку. Воно може бути отримане спадкоємцями в будь - який час, але, як правило, після закінчення шести місяців від дня відкриття спадщини, що відповідає вимогам ст. 1298 ЦК України.

Таким чином, позовні вимоги ОСОБА_1 слід задовольнити частково та встановити факт його постійного проживання разом зі спадкодавицею на час відкриття спадщини.

Керуючись, ст.ст. 328, 392, 1218, 12120,1221,1268,1233 ЦК України, постановою Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» ст.ст. 10, 60, 212-215, 223 ЦПК України -

в и р і ш и в:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Зміївської міської ради Харківської області про встановлення факту, що має юридичне значення та визнання права власності в порядку спадкування за заповітом, третя особа - Зміївська державна нотаріальна контора Харківської області - задовольнити частково.

Встановити факт, що має юридичне значення, а саме факт постійного проживання ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 разом зі спадкодавицею - ОСОБА_3, померлою ІНФОРМАЦІЯ_2 року на час відкриття спадщини за адресою АДРЕСА_1

В іншій частині позовних вимог - відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через Зміївський районний суд Харківської області шляхом подання апеляційної скарги в десятиденний строк з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий: