Справа № 758/3755/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(ЗАОЧНЕ)

10 червня 2015 року Подільський районний суд міста Києва у складі головуючого судді Гребенюка В. В. , за участю секретаря Шабатин Н.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 (надалі за текстом позивач) звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 (надалі за текстом відповідач), про відшкодування матеріальної та моральної шкоди.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач є власником кв. АДРЕСА_1, в якій вона постійно проживає. 12.02.2015 р. сталось залиття квартири позивача. Будинок АДРЕСА_1, де проживає позивач, перебуває на утриманні та обслуговуванні КП «Лісове Подільського району міста Києва». Факт залиття квартири водою свідчить складений АКТ «№ 47 від 12.02.2015 р. про залиття квартири НОМЕР_2, квартирою НОМЕР_3 в будинку АДРЕСА_1, в якому чітко встановлено збитки внаслідок залиття водою квартири НОМЕР_2, а саме: ванна кімната на стелі та стінах плями від залиття, стеля пофарбована водоемульсійною фарбою, стіни пофарбовані масляною фарбою. Коридор на стелі плями від залиття, стеля пофарбована водоемульсійною фарбою, стіни обклеєні шпалерами поліпшеної якості, у зв'язку з залиттям квартири НОМЕР_2, вартість відновлювального ремонту складає 480 грн. У звязку з тим, що з вини відповідача, була залита квартира позивача, а умисним уникненням від реального відшкодуванням збитків позивачу, завдано моральної шкоди, яку позивач оцінила в 2 000 грн., у звязку з порушенням своїх прав, позивач звернулася за захистом порушеного права до суду.

Позивач до початку судового засідання подала заяву про розгляд справи за її відсутності, в заяві вказала, що позовні вимоги підтримує та просить позов задовольнити повністю, посилаючись на підстави, що викладені у позові, а також зазначила, що не заперечує щодо винесення заочного рішення (а.с. 46).

На виконання вимог ч. 3 ст. 122 ЦПК України, судом було направлено запит до органів реєстрації місця проживання фізичної особи (а.с. 14), згідно отриманої відповіді відповідач зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 (а.с. 17).

Згідно ст. 74 ЦПК України судові повістки про виклик та телеграми зі зворотнім повідомленням направлялись за зареєстрованим у вставленому законом порядку місця проживання фізичної особи - відповідача. У разі ж їх відсутності за даною адресою, вважається, що судовий виклик вручений належним чином.

Відповідач в судові засідання не зявилася, про день, час і місце розгляду справи повідомлялася належним чином. Так, в судове засідання відповідач викликалася судовими повістками зі зворотнім повідомленням, про явку в судове засідання на 21.05.2015 р., 10.06.2015 р. (а.с. 34, 36-38, 42-45).

У разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи (ч. 4 ст. 169 та ст. 224 ЦПК України).

Зважаючи на вищевикладене та відсутність заперечень позивача, суд приходить до висновку про можливість розгляду позову у відсутності відповідача та постановлення заочного рішення по справі.

Дослідивши матеріали справи, зясувавши обставини справи, на яких ґрунтується позов, суд приходить до висновку про задоволення позову виходячи з наступних підстав.

Як встановлено судом, позивач є власником квартири АДРЕСА_1, що підтверджується свідоцтвом про право власності на квартиру (а.с. 7).

Відповідно до складеного акту КП «Лісове Подільського району міста Києва», залиття квартири сталось у звязку з тим, що власник квартири НОМЕР_3 через халатне відношення до сантехнічного обладнання, а саме відсутності герметизації в ванній кімнаті, між ванною та стіною (а.с. 8).

Відповідно до кошторису на ремонт кв. АДРЕСА_1 вартість ремонту становить 480 грн. (а.с. 9).

Факт понесення матеріальних збитків на відновлювальний ремонт підтверджується товарними чеками (а.с. 10).

Відповідно до ст. 11 ЦК України підставами для виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі.

Згідно з ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ч. 2 ст. 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Таким чином, враховуючи той факт, що спричинення збитків позивачу відбулось в наслідок винних дій відповідача, обумовлених затопленням квартири та, як наслідок, позивачу було спричинено матеріальні збитки, а відтак, суд вважає, що на відповідача повинен бути покладений обовязок по відшкодуванню матеріальної шкоди. При цьому, визначаючи розмір матеріальної шкоди у розмірі 480 грн., суд приймає до уваги кошторис складений ЖЕК № 602 та товарні чеки у розумінні ст. ст. 57 - 59 ЦПК України, суд вважає належним та допустимим доказом.

При цьому, судом не може не враховуватись ті обставини, що відповідачем не було надано до суду належного та допустимого доказу, що спростовують кошторис, за власної ініціативи будівельно-технічного дослідження відповідачем замовлено та проведено не було.

Відповідно до ст. 22 ЦК України відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди, передбачено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Якщо особа, яка порушила право, одержала у зв'язку з цим доходи, то розмір упущеної вигоди, що має відшкодовуватися особі, право якої порушено, не може бути меншим від доходів, одержаних особою, яка порушила право. На вимогу особи, якій завдано шкоди, та відповідно до обставин справи майнова шкода може бути відшкодована і в інший спосіб, зокрема, шкода, завдана майну, може відшкодовуватися в натурі (передання речі того ж роду та тієї ж якості, полагодження пошкодженої речі тощо).

Згідно ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Однак, згідно ст. ст. 10, 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом.

Відповідно до ст. ст. 27 - 30 ЦПК України засобами доказування в цивільній справі є пояснення сторін і третіх осіб, показання свідків, письмові докази і висновки експертів. Суд приймає до розгляду лише ті докази, які мають значення для справи. Обставини, які за законом повинні бути підтвердженні певними засобами доказування не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування. Кожна сторона має довести ті обставини, на які посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Стаття 57 ЦПК України передбачає, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ч. 4 цієї ж статті доказування не може ґрунтуватися на припущеннях, а відповідно до ч. 2 ст. 59 цього ж Кодексу обставини справи, які за законом мають бути підтверджені засобами доказування, не можуть бути підтверджені іншими засобами доказування.

Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов'язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 60 Цивільного - процесуального кодексу України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди, визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення.

При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Враховуючи досліджені та встановлені судом обставини справи, суд приходить до висновку, що позивачем обґрунтовано та частково доведено факт спричинення діями відповідача моральної шкоди, а відтак, позовна вимога про відшкодування моральної шкоди підлягає задоволенню у розмірі 1 000 грн.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України, в порядку розподілу судових витрат з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 243 грн. 60 коп.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст. ст. 11, 15-16, 22-23, 1166 - 1167, 1192 ЦК України, ст. ст. 10, 27-30, 57, 60-61, 88, 209, 212 - 215, 224-233, 294 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, про відшкодування матеріальної та моральної шкоди задовольнити частково;

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 (відповідно до довідки Міністерства доходів та зборів від 01.04.2015 р., надати реєстраційний номер облікової картки вказаної особи не є можливим з причин, що боржника неможливо однозначно ідентифікувати) на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) суму спричиненого матеріального збитку у розмірі 480 (чотириста вісімдесят) гривень;

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 (відповідно до довідки Міністерства доходів та зборів від 01.04.2015 р., надати реєстраційний номер облікової картки вказаної особи не є можливим з причин, що боржника неможливо однозначно ідентифікувати) на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) спричинену моральну шкоду у розмірі 1 000 (одна тисяча) гривень;

В іншій частині в задоволенні позовних вимог відмовити;

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 (відповідно до довідки Міністерства доходів та зборів від 01.04.2015 р., надати реєстраційний номер облікової картки вказаної особи не є можливим з причин, що боржника неможливо однозначно ідентифікувати) на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) судовий збір у розмірі 243 (двісті сорок три) гривні 60 копійок;

Рішення може бути переглянуте судом за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії. Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленого ЦПК України;

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду м. Києва шляхом подання апеляційної скарги через Подільський районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення. Заочне рішення набирає законної сили відповідно до загального порядку, встановленого ЦПК України.

Суддя В. В. Гребенюк