АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження №22-ц/790/4165/15 Головуючий 1 інстанції
Справа № 2-1117/11 ОСОБА_1
Категорія: право власності Доповідач Гальянова І.Г.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 травня 2015 року судова колегія судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого , судді: Гальянової І.Г.,

суддів: Зазулинської Т.П.

ОСОБА_2.,

за участю секретаря: Сватенко Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на ухвалу Дзержинського районного суду м. Харкова від 15 квітня 2015 року за заявою ОСОБА_4, в особі представника ОСОБА_5 про скасування заходів забезпечення позову, по цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, третя особа: Реєстраційна служба Харківського міського управління юстиції про витребування майна з чужого незаконного володіння, визнання права власності за зустрічним позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_3, треті особи: Реєстраційна служба Харківського міського управління юстиції, приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_8, приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_9 про визнання недійсним договорів купівлі-продажу,-

ВСТАНОВИЛА :

Ухвалою Дзержинського районного суду м.Харкова від 19 липня 2010 року позовні вимоги ОСОБА_3 забезпечені шляхом накладення арешту на житловий будинок з надвірними будівлями, що розташований в м.Харкові по вул. Рязанській 6, та заборони іншим особам вчиняти будь-які дії щодо цього майна до вирішення справи по суті (т. 1 а.с.23).

Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 18 січня 2012 року за заявою представника ОСОБА_4 вжито заходів забезпечення позову ОСОБА_4, шляхом накладення арешту на зазначене домоволодіння та заборони іншим особам вчиняти будь-які дії щодо цього майна до вирішення справи по суті ( т.1 а.с.230-231).

Рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 17 листопада 2014 року вказані позовні вимоги ОСОБА_3 задоволені , а в задоволенні зустрічних позовних вимог ОСОБА_10 було відмовлено. Суд при ухваленні рішення також скасував арешти на зазначений житловий будинок, накладені зазначеними вище ухвалами суду (т. 3 а.с.115-131).

Рішенням Апеляційного суду Харківської області від 17 березня 2015 року зазначене рішення суду першої інстанції скасовано. Позовні вимоги ОСОБА_4 задоволені частково та визнано недійсним договір купівлі-продажу житлового будинку з надвірними будівлями, розташованого в м.Харкові по вул. Рязанській 6, укладеного 28.09.2006 року між ОСОБА_11, діючого від імені та в інтересах ОСОБА_6 та ОСОБА_7, посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_8 за реєстровим № 2-4655. В задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 відмовлено ( т.3 а.с.268-272).

23 березня 2015 року представник ОСОБА_4- ОСОБА_5 звернувся до суду з заявою в якій ? посилаючись на ч.6 ст. 154 ЦПК України а також на те, що рішення апеляційного суду від 17 березня 2015 року, яким ОСОБА_3 в задоволенні позовних вимог до ОСОБА_4 відмовлено, набрало законної сили, просив скасувати зазначені заходи забезпечення позову.

Заяву розглянуто судом за відсутності сторін.

Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 15 квітня 2015 року вказана заява представника ОСОБА_4 , ОСОБА_5 задоволена. Суд скасував зазначені заходи забезпечення позову ОСОБА_3 та зустрічного позову ОСОБА_4.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить скасувати вказану ухвалу суду як незаконну. Доводи апеляційної скарги обґрунтовує тим, що за змістом ч.6 ст. 154 ЦПК України, скасувати заходи забезпечення позову має право тільки суд, який ухвалив рішення та в даному випадку рішення було ухвалено Апеляційним судом Харківської області, а також зазначає, що нею 14 квітня 2015 року в канцелярію суду було подано клопотання з проханням відкласти розгляд заяви на іншу дату, у зв»язку з поважною причиною неможливості прийняти участь в судовому засіданні та до клопотання була залучена медична довідка , однак в ухвалі суд зазначив, що вона не тільки не з»явилась в судове засідання, а і не повідомила суд про причини неявки, чим суд порушив її встановлене ст.27 ЦПК України право на участь у судовому засіданні.

В запереченнях на апеляційну скаргу представник ОСОБА_4.- ОСОБА_5, посилаючись на законність і обгрунтованість ухвали суду першої інстанції та безпідставність доводів апеляційної скарги, просить ухвалу суду від 15 квітня 2015 року залишити без змін, а апеляційну скаргу-без задоволення.

ОСОБА_3 та її представник ОСОБА_12, в судове засідання суду апеляційної інстанції не з»вились, будучи належним чином повідомленими, про що свідчать поштові повідомлення про вручення їм судових повісток (а.с.67-68). Про причини неявки в судове засідання не повідомили.

За таких обставин , судова колегія на підставі ч.2 ст. 305 ЦПК України , вважає за необхідне розглянути справу за їх відсутності.

Заслухавши доповідь судді, пояснення представника ОСОБА_4- ОСОБА_5, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги та заперечень на апеляційну скаргу, судова колегія приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч.6 ст. 154 ЦПК України, якщо у задоволенні позову було відмовлено, провадження у справі закрито або заяву залишено без розгляду, вжиті заходи забезпечення позову застосовуються до набрання судовим рішенням законної сили. Проте суд може одночасно з ухваленням судового рішення або після цього постановити ухвалу про скасування заходів забезпечення позову.

Як свідчить рішення Апеляційного суду від 17 березня 2015 року, яке набрало законної сили з моменту його проголошення, апеляційна скарга ОСОБА_13 задоволена частково , рішення Дзержинського районного суду м.Харкова від 17 листопада 2014 року скасовано та позовні вимоги ОСОБА_4 задоволені частково, а в задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 про витребування з незаконного володіння ОСОБА_4 зазначеного вище житлового будинку з надвірними будівлями та визнання за нею права власності на нього, відмовлено.

Вказане рішення суду апеляційної інстанції також свідчить про те, що питання скасування заходів забезпечення позову при розгляді справи судом апеляційної інстанції не вирішувалось та сторони з такими заявами до суду апеляційної інстанції не звертались.

Оскільки ж заходи забезпечення позову ОСОБА_3 та зустрічного позову ОСОБА_14 були встановлені зазначеними вище ухвалами суду першої, а не апеляційної інстанції , то питання щодо скасування заходів забезпечення позову за змістом ч.6 ст. 154 ЦПК України , розглядається судом першої, а не апеляційної інстанції.

Оскільки ж рішення апеляційного суду від 17 листопада 2014 року, яким в задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 відмовлено, набрало законної сили, то суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку про наявність підстав для скасування заходів забезпечення позову.

Доводи , викладені ОСОБА_3 в апеляційній скарзі вказаних висновків суду не спростовують та не дають підстав для скасування чи зміни зазначеної ухвали суду.

Не є також підставою для скасування ухвали суду першої інстанції доводи апеляційної скарги ОСОБА_3 щодо розгляду судом першої інстанції зазначеної заяви за її відсутності, при наявності її заяви про відкладення її розгляду у зв»язку з неможливістю з поважних причин з»явитись у судове засідання 15 квітня 2015 року о 10 год.00 хв., оскільки за змістом ч.5 ст. 154 ЦПК України передбачає обов»язковість суду повідомити осіб, які беруть участь у справі про розгляд питання щодо скасування заходів забезпечення позову та розгляд цього питання незалежно від причин неявки сторін та інших осіб, які беруть участь у справі в судове засідання.

Як свідчать матеріали справи ОСОБА_3 07 квітня 2015 року у відповідності до вимог ч.6 ст. 74 , ч.5 ст. 76 ЦПК України була повідомлена про час та місце розгляду справи за допомогою телефонограми , переданої її представнику ( а.с.30) , а тому її неявка в судове засідання незалежно від причин, не перешкоджала суду розглянути зазначену заяву.

За таких обставин, судова колегія приходить до висновку про залишення ухвали суду першої інстанції від 15 квітня 2015 року без змін.

Керуючись п.1 ч.1 ст. 312, ст.ст. 315, 317, 319, 324, 218 ЦПК України, судова колегія,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Ухвалу Дзержинського районного суду м.Харкова від 15 квітня 2015 року залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає як така, що не перешкоджає подальшому провадженню у справі.

Головуючий, суддя:

Судді :