Справа № 720/1798/15-ц
Провадження № 2/720/788/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 листопада 2015 року Новоселицький районний суд Чернівецької області

в складі: головуючого судді Ляху Г.О.

при секретарі Факащук А.П.

з участю представника позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Новоселиця цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Маршинецької сільської ради Новоселицького району Чернівецької області про визнання права власності на спадкове майно,

ВСТАНОВИВ:

В серпні 2015 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання права власності на спадкове майно, посилаючись на те, що 26 вересня 2008 року померла ОСОБА_3, після смерті якої відкрилася спадщина на домоволодіння, яке розташовано по вул. Жукова, № 2-А в с. Маршинці Новоселицького району. Як спадкоємець за заповітом він своєчасно прийняв спадщину. Однак, оскільки спадкодавець не отримав при житті свідоцтво про право власності на нерухоме майно, він не може оформити на себе право власності на спадщину. Просив суд визнати за ним право власності на домоволодіння в порядку спадкування за заповітом.

В судовому засіданні представник позивача позов підтримав та просив задовольнити позовні вимоги.

Представник відповідача в судове засідання не зявився, надавши суду заяву про те, що позов визнає та просить розглянути справу у його відсутності.

Суд, вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що відповідно до довідки Маршинецької сільської ради Новоселицького району № 523 від 27 березня 2009 року станом на 1990-1991 роки домоволодіння, яке розташовано по вул. Жукова, № 2-А в с. Маршинці Новоселицького району відносилося до дворів колгоспного типу, в якому була зареєстрована та проживала тільки ОСОБА_3, в силу чого виходячи з положень ст. 123 ЦК УРСР в редакції 1963 року, вона була власником всього колгоспному двору.

З довідки Маршинецької сільської ради Новоселицького району № 524 від 27 березня 2009 року вбачається, що земельна ділянка розміром 0,21 га, яка розташована по вул. Жукова, № 2-А в с. Маршинці Новоселицького району, була надана ОСОБА_3 для будівництва та обслуговування житлового будинку.

Житлові будинки та інші господарські споруди вказаного домоволодіння, окрім огорожі, були побудовані до 1991 року на відведеній для вказаної мети земельній ділянці та зареєстровані в Маршинецькій сільській раді в погосподарській книзі із наданням відповідної адресної частини, що підтверджується технічним паспортом домоволодіння, а також довідкою Новоселицького КБТІ від 28 жовтня 2014 року, яка складена на підставі опитування сусідів позивачки та підтверджує роки побудови споруд спадкового домоволодіння.

Дані обставини у своїй сукупності свідчать про те, що житлові будинки та інші господарські споруди, окрім огорожі, побудовані відповідно до діючого на час їх будівництва законодавства і належали зареєстрованій та проживаючій в ньому станом на 1991 рік особі на праві власності.

Огорожа домоволодіння, яке вказано за № 7-9 у технічному паспорті домоволодіння, побудовано в 2014 році.

Після смерті 26 вересня 2008 року ОСОБА_3 відкрилася спадщина на все вказане домоволодіння.

Відповідно до ч. 1 ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

Відповідно до заповіту, який був складений 22 травня 2007 року та посвідчений секретарем Маршинецької сільської ради Новоселицького району, спадкодавець ОСОБА_3 заповів позивачу ОСОБА_2 все своє майно.

Статтею 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Спадщину після смерті ОСОБА_3 позивач прийняв своєчасно як спадкоємець за заповітом, оскільки на час відкриття спадщини він проживав разом із спадкодавцем, що підтверджується довідкою Маршинецької сільської ради Новоселицького району № 1390 від 28 серпня 2015 року.

Однак, у звязку із смертю спадкодавця та відсутністю за ним правовстановлюючих документів на домоволодіння, нотаріальна контора відмовила позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину на домоволодіння.

Враховуючи, що позивач є спадкоємцем за заповітом після смерті ОСОБА_3 та своєчасно прийняв спадщину, інших спадкоємців не має, відповідач позов визнав в повному обсязі, то суд вважає позовні вимоги щодо визнання права власності на спадкове майно за позивачем обґрунтованими, у звязку із чим позов в цій частині слід задовольнити.

Приймаючи до уваги, що огорожа домоволодіння побудована за даними технічного паспорту в 2014 році, тобто після смерті спадкодавці, то вона не входить до спадкової маси після смерті ОСОБА_3, а тому у задоволенні позову в частині визнання права власності на неї за позивачем в порядку спадкування слід відмовити за безпідставністю.

На підставі ст.ст. 328, 1223, 1268, 1270 ЦК України, суд керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 208-218 ЦПК України, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на домоволодіння, яке складається з житлового будинку літера «Є», житлового будинку літера «Ж», гаражу літера «З», сараю літера «І», вбиральні літера «К», колодязя № 5 та вигрібної ями № 6, яке розташовано по вул. Жукова, № 2-А в с. Маршинці Новоселицького району Чернівецької області в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_3.

В решті заявлених позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Чернівецької області через Новоселицький райсуд протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя: