Провадження № 2/752/688/15
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

29 травня 2015 року Голосіївський районний суд міста Києва у складі: головуючого судді Мирошниченко О.В.

при секретарі Конельській А.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Служба у справах дітей Голосіївської районної в м. Києві державної адміністрації, про визначення місця проживання дітей,

та за зустрічною позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_1, третя особа: Орган опіки та піклування Голосіївської районної в м. Києві державної адміністрації, про визначення місця проживання дітей, -

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до Голосіївського районного суду м. Києва з позовом, в якому просив визначити місце проживання малолітніх ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, разом з батьком ОСОБА_1

Обґрунтовуючи позовні вимоги, зазначив про те, що 19.08.1996 року сторони у справі зареєстрували шлюб. У період шлюбу у сторін у справі народилось троє дітей: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3., ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4. Сторони у справі довгий час проживають окремо та не можуть дійти згоди щодо місця проживання малолітніх ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2. Позивач посилається на те, що в інтересах малолітніх дітей необхідно визначити місце проживання останніх разом з батьком ОСОБА_1, оскільки він є само зайнятою особою, тривалість робочого дня дозволить йому відводити та забирати самостійно дітей зі школи та дитячого садочка, займатись їх вихованням, піклуватись про них. Натомість, відповідач є державним службовцем, розмір її доходів є меншим, за розмір доходів позивача, позивач переконаний, що відповідач не зможе самостійно впоратись з виконанням батьківських обовязків по вихованню двох малолітніх дітей.

У судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги та наполягав на їх задоволенні.

Відповідач та представник відповідача у судовому засіданні заперечували проти задоволення позовних вимог у повному обсязі.

В порядку ст. 31 ЦПК України відповідач звернулась до суду із зустрічною позовною заявою, в якій просила визначити місце проживання малолітніх ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, разом з матірю - ОСОБА_2 В обґрунтування заперечень проти первісного позову та підстав для звернення до суду із зустрічним позовом зазначила, що вона з дітьми зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1, вказана квартира належить їй на праві власності. Для проживання малолітніх ОСОБА_6 та ОСОБА_3 у квартирі створено всі необхідні умови, діти забезпечені одягом, книжками, іграшками, відповідач дбає про харчування дітей, їх розвиток, виховання. Відповідач працює на посаді головного юрисконсульта юридичного департаменту Національного банку України, працевлаштована на неповний робочий час, у звязку із чим має змогу відводити та забирати дітей зі шкоди та дитячого садка. На обліку у лікарня-психіатра не перебуває. Батьку у спілкуванні з синами не перешкоджає. За рішенням суду з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання малолітніх ОСОБА_6 та ОСОБА_3 стягуються аліменти у розмірі ? частини від усіх видів заробітку, доходу батька. Відповідач вважає, що відсутні передбачені законом виняткові обставини, при яких можливо розлучати дітей з матірю, а тому просила у задоволенні первісного позову відмовити, вимоги за зустрічним позовом задовольнити у повному обсязі.

Представник третьої особи Служби у справах дітей Голосіївської районної в м. Києві державної адміністрації у судовому засіданні підтримала вимоги зустрічної позовної заяви ОСОБА_2, та зазначила, що, враховуючи, рекомендації Комісії з питань захисту прав дитини, а також рекомендації психологів, Голосіївська районна в м. Києві державна адміністрація, діючи виключно в інтересах малолітніх дітей, вважає за доцільне визначити місце проживання малолітніх ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, разом з матірю - ОСОБА_2.

Вислухавши пояснення та заперечення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши матеріали цивільної справи, судом встановлено наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Згідно ст. 15 ЦПК України суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних сімейних, трудових відносин.

Перевіряючи обставини справи судом встановлено, що 17.08.1996 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 укладено шлюб, зареєстрований відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Бабушкінської районної ради депутатів в м. Дніпропетровську, про що зроблено відповідний актовий запис № 518, що підтверджується даними свідоцтва про одруження, виданого 17.08.1996 року відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Бабушкінвської районної ради депутатів в м. Дніпропетровську (а.с. 5).

У період шлюбу у сторін у справі народилось троє дітей: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_6 та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_7, про що свідчать копії свідоцтв про народження (а.с. 6-8).

Рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 15 січня 2015 року шлюб, зареєстрований відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Бабушкінської районної ради депутатів в м. Дніпропетровську між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 розірвано.

З часу окремого проживання батьків, малолітні ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_6 та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_7, проживають з матірю ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1, за цією ж адресою зареєстровано їх місце проживання, а також місце проживання їх батьків ОСОБА_1 та ОСОБА_2

Позивач ОСОБА_1 у судовому засіданні пояснив, що проживає окремо від малолітніх синів, з часу окремого проживання сторін у них існує спір з приводу місця проживання малолітніх ОСОБА_6 та Ніколай, та сторони у справі не можуть дійти згоди з ким із батьків будуть проживати малолітні діти.

Відповідно до ч. ч. 1 ст. 161 СК України якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом.

Відповідно до ч. 2 ст. 161 СК України орган опіки та піклування або суд не можуть передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини.

Під час вирішення спору щодо місця проживання дитини суд бере до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов'язків, особисту прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення.

При вирішенні позовних вимог ОСОБА_1 та зустрічних позовних вимог ОСОБА_2 суд виходить з наступного.

Як вбачається з довідки, наданої 28.01.2015 року завідуючою Дошкільним навчали закладом № 498 Печерського району м. Києва ОСОБА_7, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, відвідує вказаний вище дошкільний навчальний заклад з січня 2014 року. За період відвідування батько дитину не приводив та не забирав ОСОБА_3 з дошкільного навчального закладу, на батьківських зборах присутнім не був (а.с. 46).

Згідно характеристики, наданої на учня 3-В класу Гімназії № 109 ім. Т.Г. Шевченка Печерського району м. Києва ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_8, ОСОБА_6 навчається в гімназії з першого класу. За час навчання проявив себе як здібний учень, завжди зібраний, зосереджений. Завжди працює в системі дома та в класі, що дає йому можливість отримувати високі оцінки з предметів. Мати приділяє багато уваги вихованню сина, підтримує звязок з класним керівником, приводить та забирає з навчання, відвідує батьківські збори, цікавиться навчанням та життям сина. Батько відвідував батьківські збори у першому класі, останнім часом успіхами сина не цікавиться (а.с. 47).

Відповідно до висновку лікаря-психолога ОСОБА_8 Дитячого консультативно лікувального центру Державної наукової установи «Науково-практичний центр профілактичної та клінічної медицини» від 29.01.2015 року, ОСОБА_2 систематично відвідувала психолога центру з приводу профогляду та психологічного консультування по вихованню своїх трьох дітей. Спостерігалась підвищена емоційна тривожність у ОСОБА_4 та ОСОБА_6 у звязку із напруженням відносин між батьками. З приводу чого у ОСОБА_6 проводилась психокорекція синдрому рухових розладів та заїкання. На останньому консультуванні 27.01.2015 року, у ОСОБА_6 спостерігався підвищений страх з приводу несприйняття його батьком, як особистості, образа на батька, що він залишив своїх дітей та пішов до іншої жінки. Між матірю та дітьми зберігся тісний психоемоційний звязок (а.с. 50).

З метою визначення місця проживання малолітніх ОСОБА_6 та ОСОБА_3, вивчення їх психоемоційного стану і особливостей дитячо-батьківських відносин, психологами ОСОБА_9 та ОСОБА_10 Міського центру дитини виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) 17.03.2015 року проведено психологічне обстеження дітей ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, в ході якого проведено консультації з матірю ОСОБА_2, батьком ОСОБА_11 та діагностику психоемоційного стану та прихильності ОСОБА_3 та ОСОБА_6, за результати складено висновок психологічного обстеження.

Відповідно до вказаного висновку, в процесі роботи емоційний стан ОСОБА_6 був нестабільний, простежувалась позитивна спрямованість, доброзичливість, бажання бути непомітним, вихованим. Разом з цим, у ОСОБА_6 існують мовні проблеми (коли хвилюється спостерігається заїкання) та коли мова йшла про батька, ОСОБА_6 нервував, перепитував питання, потім тривалий час мовчав. У хлопця діагностовано високий рівень тривоги щодо взаємин з батьками та загострена потреба в підтримці доброзичливості з боку рідних. У ОСОБА_6 визначена емоційна прихильність до матері, поряд з мамою хлопець відчуває стабільність, затишок та комфорт, син має з нею спільні інтереси. Батько проживає окремо від них, але прагне брати активну участь у житті дітей. Зясовано, що ОСОБА_6 ображений на батька.

Крім того, зазначеним висновком також встановлено, що емоційний стан ОСОБА_3 був нестабільним, простежувалась негативна спрямованість до дорослого, інфантильність, постійно вимагав допомоги з боку матері, капризував. У хлопчика присутня невпевненість у взаєминах з батьком. У ОСОБА_3 діагностовано емоційна прихильність до матері: поряд з мамою хлопчик відчуває спокій та безпеку. Спостерігається загострена потреба в підтримці та доброзичливості матері, надмірна тривога, коли вона буває відсутня.

За результатами роботи та враховуючи емоційну прихильність дітей до мами психологами Міського центру дитини виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) рекомендовано, зокрема, при вирішенні питання щодо визначення місця проживання дітей, подальших зустрічах батька з ОСОБА_3 та ОСОБА_6 важливо в першу чергу враховувати вік дітей, потреби та інтереси, їх прихильність до матері та стан здоровя ОСОБА_6 (заїкання) (а.с. 103, 103 зворот).

Службою у справах дітей Голосіївської районної в м. Києві державної адміністрації проведено обстеження житлово-побутових умов проживання малолітніх ОСОБА_6 та ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_1, в ході якого встановлено, що квартира, в якій проживають діти, чиста, прибрана, зроблено сучасний ремонт. Квартира обладнана усіма необхідним меблями, побутовою технікою, житло відповідає санітарно-гігієнічним нормам. Для ОСОБА_6 виділено окрему кімнату, яка облаштована спальним місцем, письмовим столом, канцелярським приладдям, книгами для навчання та розвитку, наявне місце для особистих речей. Для ОСОБА_3 облаштоване окреме спальне місце в кімнаті з мамою, наявні іграшки, шафа з особистими речами та одягом дитини. В результаті обстеження комісією зроблено висновок про те, що для проживання, виховання, навчання та повноцінного розвитку дітей створено всі необхідні умови (а.с. 99).

Також, Службою у справах дітей Голосіївської районної в м. Києві державної адміністрації проведено обстеження житлово-побутових умов проживання позивача ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_2, в ході якого встановлено, що у вказаному будинку для дітей є дві окремі кімнати, які забезпечені всім необхідним. Будинок просторий, чистий, на подвірї є місце для відпочинку (а.с. 98).

Голосіївською районною в м. Києві державною адміністрацією як органом опіки та піклування 20 березня 2015 року складено висновок щодо визначення місця проживання малолітніх ОСОБА_6 та ОСОБА_3, згідно якого діючи виключно в інтересах дітей, вважає за доцільне визначити місце проживання малолітніх ОСОБА_6 та ОСОБА_3 разом з матірю ОСОБА_2 (а.с. 115-117).

Крім того, судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 працює в ТОВ «Восток» з 25.12.2012 року на посаді директора правового департаменту, та загальна сума його доходу за період часу з серпня 2014 року по січень 2015 року складала 475 051 гривня 33 копійки, що підтверджується даними довідки № 000124, виданої 25.02.2015 року ТОВ «Восток» (а.с. 101).

Також, судом встановлено, що відповідач ОСОБА_2 працює з 27.07.2004 року на посаді головного юрисконсульта в Національному банку України, та розмір її доходів за період часу з 01.07.2014 року по 31.12.2014 року становив 129 214 гривень 08 копійок, що підтверджується даними довідки № 12-409/28, виданої 23.01.2015 року Національним банком України (а.с. 100).

І батько ОСОБА_1, і мати ОСОБА_2 позитивно характеризуються за місце роботи, що підтверджується характеристиками, виданими ТОВ «Восток» (а.с. 102) на Національним банком України (107) відповідно.

Крім того, з метою дослідження обставин, на які сторони у справі посилаються, як на підставу свої позовних вимог та заперечень, судом допитано свідка ОСОБА_12, яка суду показала, що працює нянею у даній сімї, однак працює не кожний день, допомагає в час, коли мати дітей на роботі, з осені 2014 року батька дітей бачила у квартирі один раз. Свідок зазначила, що за дітьми доглядає вона та ОСОБА_2, в тому числі відвозять дітей до лікаря, приводять, забирають зі шкоди та садочка. Зі слів дітей, свідку відомо, що останні з любовю відносяться до батька, однак ОСОБА_6 хоче жити з мамою.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 3 Конвенції ООН про права дитини в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Держави-учасниці зобовязуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обовязки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів.

Відповідно до ч. 2 ст. 6 Конвенції ООН про права дитини Держави-учасниці забезпечують у максимально можливій мірі виживання та здоровий розвиток дитини.

Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 150 СК України батьки зобовязані піклуватися про здоровя дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобовязані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.

Згідно з ч. 1,2 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов'язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов'язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів.

Крім того, Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959, у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості; малолітня дитина не повинна, крім випадків, коли є виняткові обставини, бути розлучена зі своєю матір'ю.

Враховуючи наведене та оцінюючи у сукупності вказані вище обставини, першочергово приймаючи до уваги відношення та емоційну прихильність малолітніх ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, до матері ОСОБА_13, участь кожного із батьків у вихованні, піклуванні та розвитку дітей, суд надходить до висновку про необхідність визначення місця проживання малолітніх ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, разом з матірю ОСОБА_2

При цьому, суд не приймає до уваги доводи позивача ОСОБА_1 з приводу того, що відповідач ОСОБА_2 неналежним чином виконує свої батьківські обовязки по вихованню малолітніх ОСОБА_6 та ОСОБА_3, про що, на думку позивача, свідчить несистематичне відвідування останніми гімназії та дитячого садочку відповідно, виходячи з наступного.

Так, з листа Дошкільного навчального закладу № 498 Управління освіти Печерської районної в м. Києві державної адміністрації щодо відвідування дитячого садочку ОСОБА_3, а також витягу з журналу відвідування за період з березня 2014 року по березень 2015 року вбачається, що останній систематично відвідує дитячий садочок, трапляються пропуски, однак останні повязані із хворобою дитини (а.с. 127-140).

З листа гімназії № 109 ім. Т.Г. Шевченка щодо відвідування шкільного закладу ОСОБА_6, а також витягу з класного журналу відвідування 3-а класу гімназії № 109 ім. Т.Г. Шевченка вбачається, що останній систематично відвідує навчальні заняття, пропуски занять трапляються з причин хвороби, що підтверджується довідками від лікаря, або за сімейними обставинами, що підтверджується записками матері (а.с. 165-172).

Таким чином, вказані вище докази у сукупності з характеристиками, наданими тими ж самими навчальним та дошкільним закладами, спростовують доводи позивача ОСОБА_1 щодо неналежного виконання матірю ОСОБА_2 своїх батьківських обовязків.

Оцінюючи зібрані у справі докази у їх сукупності, суд надходить до висновку про те, що у первісному позові ОСОБА_1 слід відмовити, а зустрічний позов ОСОБА_2 задовольнити.

Питання про розподіл судових витрат вирішити в порядку ст. 88 ЦПК України.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 3, 6 ст. 3 Конвенції ООН про права дитини, ст.ст. 150, 161 СК України, ст. ст. 3, 10, 11, 57-60, 88, 212-215, 223 ЦПК України, суд,

в и р і ш и в:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Служба у справах дітей Голосіївської районної в м. Києві державної адміністрації, про визначення місця проживання дітей, відмовити.

Зустрічний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1, третя особа: Орган опіки та піклування Голосіївської районної в м. Києві державної адміністрації, про визначення місця проживання дітей, - задовольнити.

Визначити місце проживання малолітнього ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_9, та малолітнього ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, разом з матірю ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_10.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судовий збір у розмірі 243 гривні 60 копійок.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя