Справа № 265/2274/15-ц
Провадження № 2/265/1234/15
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 квітня 2015 року місто Маріуполь

Орджонікідзевський районний суд міста Маріуполя Донецької області у складі:

головуючого судді Костромітіної О. О.,

при секретарі Меляник К.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Маріуполі заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову, -

В С Т А Н О В И В:

16 квітня 2015 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ПрАТ «Азовелектросталь» про стягнення заборгованості із заробітної плати, середнього заробітку за весь час затримки розрахунку при звільненні, компенсації за невикористану відпустку та моральної шкоди. В резолютивній частині позовної заяви позивач просить суд накласти арешт на рахунки відповідача у межах суми позову, що знаходяться в АТ «Сбербанк России» та інших фінансових установах, а у разі відсутності коштів накласти заборону відчуження всього майна, що належить відповідачу.

Згідно ч. 1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа, в день її надходження без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі, тому суд розглянув дану заяву без виклику сторін.

Дослідивши матеріали справи суд приходить до висновку про відмову в задоволенні заяви ОСОБА_1 з наступних підстав.

Відповідно до ч.3 ст. 152 ЦПК України види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Згідно ч.4 ст. 152 ЦПК України не допускається забезпечення позову шляхом накладення арешту на заробітну плату, пенсію та стипендію, допомогу по загальнообов'язковому державному соціальному страхуванню, яка виплачується у зв'язку з тимчасовою непрацездатністю (включаючи догляд за хворою дитиною), вагітністю та пологами, по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, на допомогу, яка виплачується касами взаємодопомоги, благодійними організаціями, а також на вихідну допомогу, допомогу по безробіттю. Ця вимога не поширюється на позови про стягнення аліментів, про відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю фізичної особи, про відшкодування збитків, завданих злочином.

Пунктом 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року N 9 "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" передбачено, що, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Враховуючи вищевказані норми права, суд приходить до висновку, що заява ОСОБА_1 про забезпечення позову не підлягає задоволенню, оскільки вжиття заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на рахунки ПрАТ «Азовелектросталь» у межах суми позову, що знаходяться в АТ «Сбербанк России» та інших фінансових установах, а у разі відсутності коштів накладення заборони відчуження всього майна, що належить відповідачу, може порушувати права та охоронювані законом інтереси інших осіб, що перебувають у трудових відносинах з відповідачем.

Керуючись ст.ст.151- 153 ЦПК України,-

У Х В А Л И В:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову - відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку до Апеляційного суду Донецької області через Орджонікідзевський районний суд міста Маріуполя шляхом подачі апеляційної скарги в 5-дений строк з дня проголошення ухвали.

Суддя ______________