У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 травня 2015 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Кузнєцова В.О.,
суддів:Ізмайлової Т.Л., Мостової Г.І.,Мартинюка В.І., Наумчука М.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою Вищого навчального закладу «Відкритий міжнародний університет розвитку людини «Україна» про поворот виконання рішення у справі за позовом ОСОБА_6 до Вищого навчального закладу «Відкритий міжнародний університет розвитку людини «Україна» про зміну дати звільнення, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди, за касаційною скаргою Вищого навчального закладу «Відкритий міжнародний університет розвитку людини «Україна» на ухвалу апеляційного суду Закарпатської області від 11 листопада 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У липні 2013 року ОСОБА_6 звернувся до суду з позовом до Вищого навчального закладу «Відкритий міжнародний університет розвитку людини «Україна», про зміну дати звільнення, виплату заробітної плати за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди, посилаючись на те, що рішенням Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 26 березня 2013 року його було поновлено на посаді ректора Вищого навчального закладу «Відкритий міжнародний університет розвитку людини «Україна» (далі - університет). Наказом університету від 04 липня 2013 року № 267-к його було поновлено на роботі з 07 листопада 2012 року. У цей же день наказом від 04 липня 2013 року № 268-к позивача було звільнено з роботи з 31 грудня 2012 року у зв'язку із закінченням строку дії контракту. Однак у день звільнення з ним не був проведений розрахунок та не видано трудову книжку. Позивач вважав, що оскільки через незаконні дії відповідача він був звільнений до закінчення терміну дії контракту, але рішенням суду його було поновлено на роботі, тому просив змінити дату звільнення, стягнути середній заробіток за час вимушеного прогулу та відшкодувати моральну шкоду.

Рішенням Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 21 серпня 2013 року в задоволенні позовних вимог відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Закарпатської області від 09 жовтня 2013 року рішення суду першої інстанції в частині відмови в задоволенні позовних вимог про зміну дати звільнення з посади, виплати середнього заробітку за час вимушеного прогулу скасовано та в цій частині ухвалено нове про часткове задоволення позовних вимог.

Змінено в наказі Вищого навчального закладу «Відкритий міжнародний університет розвитку людини «Україна» від 04 липня 2013 року № 268-К дату звільнення з посади ректора ОСОБА_6 з 31 грудня 2012 року на 04 липня 2013 року. Стягнуто з Вищого навчального закладу «Відкритий міжнародний університет розвитку людини «Україна» на користь ОСОБА_6 середній заробіток за час вимушеного прогулу в розмірі 17 158,02 грн.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

В іншій частині рішення суду першої інстанції залишено без змін.

Ухвалою апеляційного суду Закарпатської області від 24 липня 2014 року рішення апеляційного суду Закарпатської області від 09 жовтня 2013 року скасовано, у зв'язку з нововиявленими обставинами та справу призначено до судового розгляду.

Під час судового розгляду Вищий навчальний заклад «Відкритий міжнародний університет розвитку людини «Україна» звернувся до суду з заявою про поворот виконання рішення апеляційного суду Закарпатської області від 09 жовтня 2013 року, згідно з яким ОСОБА_6 було виплачено 17 158,02 грн, посилаючись на те, що вказане рішення було скасовано ухвалою апеляційного суду Закарпатської області від 24 липня 2014 року.

Ухвалою апеляційного суду Закарпатської області від 11 листопада 2014 року рішення Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 21 серпня 2013 року залишено без змін. Заяву Вищого навчального закладу «Відкритий міжнародний університет розвитку людини «Україна» про поворот виконання рішення залишено без задоволення.

У касаційній скарзі Вищий навчальний заклад «Відкритий міжнародний університет розвитку людини «Україна» просить скасувати ухвалене рішення суду апеляційної інстанції в частині залишення без задоволення заяви про поворот виконання рішення, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, та ухвалити в цій частині нове рішення про задоволення заяви.

Рішення суду апеляційної інстанції в частині позовних вимог ОСОБА_6 про зміну дати звільнення, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди сторонами не оскаржується.

Відповідно до ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Враховуючи, що заявником оскаржується рішення апеляційного суду в частині відмови в задоволенні заяви Вищого навчального закладу «Відкритий міжнародний університет розвитку людини «Україна» про поворот виконання рішення, то колегія суддів вважає за недоцільне виходити за межі касаційної скарги та переглядати рішення суду апеляційної інстанції в повному обсязі.

Заслухавши доповідь судді, дослідивши матеріали справи та перевіривши наведені в скарзі доводи, колегія суддів вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з таких підстав.

Відмовляючи в задоволенні заяви про поворот виконання рішення суду, суд апеляційної інстанції виходив із того, що виплачена позивачеві сума відноситься до виплат, які не підлягають поверненню, оскільки ця виплата випливає з трудових правовідносин.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду апеляційної інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 380 ЦПК України, якщо рішення після його виконання скасовано і справу повернено на новий розгляд, а при новому розгляді справи в позові відмовлено або позовні вимоги задоволено в меншому розмірі, або провадження у справі закрито чи заяву залишено без розгляду, суд, ухвалюючи рішення, повинен зобов'язати позивача повернути відповідачеві безпідставно стягнене з нього за скасованим рішенням.

Частиною 2 статті 382 ЦПК України передбачено, що у справах про стягнення аліментів, а також у справах про стягнення заробітної плати чи інших виплат, що випливають з трудових правовідносин, поворот виконання не допускається незалежно від того, у якому порядку ухвалено рішення, за винятком випадків, коли рішення було обґрунтоване на підроблених документах або на завідомо неправдивих відомостях позивача.

У разі скасування виконаних судових рішень про стягнення заробітної плати чи інших виплат, що випливають з трудових правовідносин, поворот виконання допускається лише тоді, коли скасоване рішення ґрунтувалося на повідомлених позивачем неправдивих відомостях або поданих ним підроблених документах (ч. 1 ст. 239 КЗпП України).

Із матеріалів справи вбачається, що відповідач у справі на виконання рішення апеляційного суду Закарпатської області від 09 жовтня 2013 року у справі за позовом ОСОБА_6 до Вищого навчального закладу «Відкритий міжнародний університет розвитку людини «Україна» про зміну дати звільнення, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди перерахував на користь ОСОБА_6 17 158,02 грн відповідно до платіжного доручення від 04 липня 2014 року № 3517/16 (а. с. 129).

Ухвалою апеляційного суду Закарпатської області від 24 липня 2014 року рішення апеляційного суду Закарпатської області від 09 жовтня 2013 року скасовано у зв'язку з нововиявленими обставинами та справу призначено до судового розгляду.

При новому розгляді ухвалою апеляційного суду Закарпатської області від 11 листопада 2014 року залишено без змін рішення Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 21 серпня 2013 року, яким відмовлено в задоволенні позовних вимог ОСОБА_6 про зміну дати звільнення, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди.

При цьому зі змісту вказаних рішень не вбачається, що висновки про існування обставин, на підставі яких задоволено позов, ґрунтувались на завідомо неправдивих відомостях позивача, а матеріали справи не містять будь-яких інших доказів, які б свідчили про встановлення факту неправдивості пояснень позивача та підробку поданих ним документів, натомість позовні вимоги про відшкодування моральної шкоди задоволені частково.

Таким чином, колегія суддів вважає, що суд апеляційної інстанції дійшов до правильного висновку, що заява про поворот виконання рішення не підлягає задоволенню, оскільки ця виплата випливає з трудових правовідносин, однак залишив поза увагою, що питання про поворот виконання рішення вирішується відповідно до ст. ст. 380 - 382 ЦПК України.

Оскільки висновки суду апеляційної інстанції відповідають встановленим у справі обставинам, судове рішення ухвалене з додержанням норм матеріального та процесуального права, касаційну скаргу слід відхилити.

Керуючись ст. ст. 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ,

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Вищого навчального закладу «Відкритий міжнародний університет розвитку людини «Україна» відхилити.

Ухвалу апеляційного суду Закарпатської області від 11 листопада 2014 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий В.О. Кузнєцов
Судді: Т.Л. Ізмайлова

В.І. Мартинюк

Г.І. Мостова

М.І. Наумчук