справа №489/4818/13-ц
номер провадження 4-с/489/29/15
УХВАЛА

05 червня 2015 року м. Миколаїв

Суддя Ленінського районного суду м. Миколаєва Коваленко І.В. розглянувши скаргу ОСОБА_1 про визнання дій державного виконавця Ленінського відділу державної виконавчої служби Миколаївського міського управління юстиції незаконними та скасування постанови про накладення штрафу

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до суду із скаргою про визнання незаконними дій державного виконавця Ленінського відділу державної виконавчої служби Миколаївського міського управління юстиції ОСОБА_2 по винесенню постанови від 30.04.2015 про накладення на нього штрафу в розмірі 340,00 грн. та скасування цієї постанови.

Із змісту скарги та доданих до неї письмових доказів вбачається, що 30.04.2015 винесено постанову про накладення на заявника штрафу в розмірі 340,00 грн. за не виконання судового рішення про визначення порядку користування земельною ділянкою у строк, встановлений державним виконавцем для добровільного виконання рішення.

Правовою підставою звернення до суду заявник вказав положення статті 383 ЦПК України та статті 82 Закону України «Про виконавче провадження».

Як розяснив Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у пункті 7 постанови від 07.02.2014 № 6 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах», постанови державного виконавця про стягнення виконавчого збору, витрат на проведення виконавчих дій та накладення штрафу є окремими виконавчими документами. У звязку із цим справи щодо оскарження постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, витрат, повязаних з організацією та проведенням виконавчих дій і накладенням штрафу, прийнятих у виконавчих провадженнях стосовно примусового виконання судового рішення у цивільній справі, належать до компетенції адміністративних судів.

У пункті 6 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 13.12.2010 № 3 «Про практику застосування адміністративними судами законодавства у справах із приводу оскарження рішень, дій чи бездіяльності державної виконавчої служби» вказано, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи з приводу оскарження постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій і накладенням штрафу, прийнятих у виконавчих провадженнях щодо примусового виконання усіх виконавчих документів незалежно від того, яким органом, у тому числі судом якої юрисдикції, вони видані. Також до юрисдикції адміністративних судів належать справи про оскарження рішень, дій чи бездіяльності державної виконавчої служби, прийнятих (вчинених, допущених) під час примусового виконання постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій і накладенням штрафу, як виконавчих документів в окремому виконавчому провадженні.

Згідно абзаців другого, третього пункту 9 наведеної вище Постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України місцевим загальним судам як адміністративним судам також предметно підсудні адміністративні справи з приводу оскарження постанов державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби про стягнення виконавчого збору, витрат на проведення виконавчих дій та накладення штрафу в ході виконання ними ухвалених цими судами рішень (пункт 5 частини першої статті 18 КАС України) . Справи з приводу рішень, дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби щодо виконавчих документів, виданих цими судами в інших справах, крім передбачених пунктами 1 - 4 частини першої статті 18 КАС України, підлягають розгляду місцевими загальними судами як адміністративними судами, які видали виконавчий лист, у разі звернення сторін виконавчого провадження.

Форма звернення (позовна заява) учасника виконавчого провадження (крім державного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, які мають право звернутися до адміністративного суду (місцевого загального суду як адміністративного суду) з приводу рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби, визначена в частині першій статті 181 КАС України.

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 122 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в судах у порядку цивільного судочинства.

За таких обставин, оскарження заявником в порядку цивільного судочинства рішення державного виконавця щодо накладення штрафу є помилковим, а тому відсутні підстави для відкриття провадження у справі.

Керуючись пунктом 1 частини другої статті 122 ЦПК України, суддя

у х в а л и в:

У відкритті провадження за скаргою ОСОБА_1 про визнання дій державного виконавця Ленінського відділу державної виконавчої служби Миколаївського міського управління юстиції незаконними та скасування постанови про накладення штрафу відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу може бути подана до апеляційного суду Миколаївської області через Ленінський районний суд м. Миколаєва протягом пяти днів з дня отримання її копії.

Суддя І.В.Коваленко