Миколаївський районний суд Миколаївської області
Справа № 480/118/15-ц
ЗАОЧНЕ Р І Ш Е Н Н Я
Миколаївський районний суд Миколаївської області
в складі: головуючого судді Карікової Л.В.
при секретарі Кописєвої О.Л.,
розглянувши 22 травня 2015 року у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на житловий будинок і земельні ділянки в порядку спадкування за законом,
26 січня 2015 року позивач ОСОБА_1 звернувся в Миколаївський районний суд Миколаївської області до ОСОБА_2 про визнання права власності на житловий будинок і земельні ділянки в порядку спадкування за законом.
Свої вимоги позивач мотивував тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його мати ОСОБА_3, після смерті якої відкрилася спадщина, яка складається з житлового будинку АДРЕСА_1 та чотирьох земельних ділянок.
Житловий будинок будинку АДРЕСА_1 належав ОСОБА_3 згідно договору купівлі-продажу від 15.01.1991 року та рішення виконкому Ковалівської сільської ради Миколаївського району Миколаївської області №19 від 21.06.2006 року про визнання права власності на вищезазначений житловий будинок.
Земельна ділянка площею 0,25 га, що розташована по АДРЕСА_1 належала померлій на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_1, виданого Ковалівською сільською радою Миколаївського району Миколаївської області 03 грудня 2009 року.
Земельна ділянка площею 0,0467 га, що розташована по АДРЕСА_1 належала померлій на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_2, виданого Ковалівською сільською радою Миколаївського району Миколаївської області 03 грудня 2009 року.
Земельна ділянка площею 5,1527 га, що розташована в межах території Ковалівської сільською радою Миколаївського району Миколаївської області належала померлій на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_3, виданого Миколаївською районною державною адміністрацією Миколаївської області 04 липня 2011 року.
Земельна ділянка площею 5,76 га, що розташована в межах території Ковалівської сільською радою Миколаївського району Миколаївської області належала померлій на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_4, виданого Миколаївською районною державною адміністрацією Миколаївської області 05 серпня 2009 року.
Він вчасно звернувся до приватного нотаріуса Лактіонової С.А. з заявою про прийняття спадщини, після смерті матері, однак нотаріус відмовив йому у видачі свідоцтва про право на спадщину, у зв`язку з відсутністю у нього оригіналів правовстановлюючих документів.
Посилаючись на зазначені вище обставини позивач просив задовольнити позов.
В судове засідання представник позивача не з`явився, однак подав заяву про підтримання позову та розгляд справи у його відсутності.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився. Про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив.
Суд ухвалив розглянути справу в заочному порядку на підставі наявних у справі доказів.
Дослідивши докази по справі, суд приходить до наступного.
З копії договору купівлі-продажу від 15 січня 1991 року вбачається, що ОСОБА_3 уклала з радгоспом імені 23 з`їзду КПРС договір купівлі-продажу житлового будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_1.
Даний договір посвідчено Ковалівською сільською радою народних депутатів Миколаївського району Миколаївської області 15 січня 1991 року та зареєстровано в реєстрі за №16.
Відповідно до довідки радгоспу імені 23 з`їзду КПРС №216 від 15.05.1989 року ОСОБА_3 сплатила радгоспу імені 23 з`їзду КПРС вартість житлового будинку, відповідно до договору-купівлі-продажу в розмірі 2850 рублів.
Відповідно до рішення виконавчого комітету Ковалівської сільської ради Миколаївського району Миколаївської області №19 від 21 червня 2006 року за ОСОБА_3 оформлено право власності на цілий житловий будинок та господарсько-побутові споруди, розташований в АДРЕСА_1.
Відповідно до довідки Ковалівської сільської ради Миколаївського району Миколаївської області від 18.04.2014 року ОСОБА_3 постійно проживала та була зареєстрована з 23.12.1998 року по день смерті 15.03.2014 року за адресою: АДРЕСА_1.
Судом також встановлено, що після смерті ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 відкрилася спадщина.
З копії спадкової справи №53/2014, заведеної після смерті ОСОБА_3, померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 вбачається, що ОСОБА_1 19 серпня 2014 року звернувся до приватного нотаріуса Миколаївського районного нотаріального округу Миколаївської області Лактіонової С.А. з заявою про прийняття спадщини, яка відкрилася після смерті його матері ОСОБА_3. Також в даній заяві позивачем зазначено про наявність інших спадкоємців, а саме - сина померлої ОСОБА_2.
Відповідно до постанови від 05 грудня 2014 року вбачається, що Лактіоновою С.А. приватним нотаріусом Миколаївського районного нотаріального округу Миколаївської області відмовлено ОСОБА_1 у видачі йому свідоцтва про право на спадщини за законом, після смерті ОСОБА_3, померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 у зв`язку з ненаданням позивачем правовстановлюючих документів на спадкове майно.
Також із копії спадкової справи вбачається, що відповідача ОСОБА_2 нотаріусом було повідомлено про його право на спадкування за законом та було запропоновано в строк до 15 вересня 2014 року подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини або про відмову від спадщини. Однак відповідач з відповідною заявою до нотаріальної контори в строки, визначені законом, про прийняття спадщини або про відмову від спадщини не звертався.
Відповідно до рішення Миколаївського районного суду Миколаївської області від 13 жовтня 2014 року встановлено факт того, що ОСОБА_3 є матір`ю ОСОБА_1.
Відповідно до ст. 4 ЦК УРСР, в редакції Закону, що діяв на час виникнення спірних правовідносин, цивільні права і обов'язки виникають з підстав, передбачених законодавством Союзу РСР і Української РСР, а також з дій громадян і організацій, які хоч і не передбачені законом, але в силу загальних начал і змісту цивільного законодавства породжують цивільні права і обов'язки.
Відповідно до цього цивільні права і обов'язки виникають:
з угод, передбачених законом, а також з угод, хоч і не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.
Згідно ст. 128 ЦК УРСР, в редакції Закону, що діяв на час виникнення спірних правовідносин, право власності (право оперативного управління) у набувача майна за договором виникає з моменту передачі речі, якщо інше не передбачено законом або договором.
Передачею визнається вручення речей набувачеві, а так само здача транспортній організації для відправки набувачеві і здача на пошту для пересилки набувачеві речей, відчужених без зобов'язання доставки. До передачі речей прирівнюється передача коносаменту або іншого розпорядчого документа на речі.
Судом встановлено, що померла ОСОБА_3 відкрито володіла та користувалася спірним житловим будинком.
Ані продавець, ані представник органу місцевого самоврядування претензій щодо володіння та користування спірним житловим будинком до покупця на протязі майже 24 років не заявляли і не заявляють на даний час.
Крім того, сумнівів щодо дієздатності покупця ОСОБА_3, або правоздатності юридичної особи і повноваження її представника при укладенні спірного договору ніхто не висловлював.
Вирішити питання щодо належної реєстрації вказаного договору купівлі - продажу неможливо у зв`язку зі визнання банкрутом продавця - АТ ім. Тельмана , правонаступником Радгоспу імені Тельмана та смертю покупця - ОСОБА_6
Отже, в судовому засіданні встановлено, що при укладенні зазначеного договору сторони домовились щодо усіх істотних умов та відбулося повне виконання договору.
За таких обставин відповідно до вимог ст. 47 ЦК УРСР ( в ред. 1963 року) договір укладений між радгоспом імені 23 з`їзду КПРС та ОСОБА_3 є дійсним.
Щодо визнання права власності позивачки на житловий будинок та земельні ділянки, в порядку спадкування за законом, суд приходить до наступного.
Земельна ділянка площею 0,25 га, для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), що розташована по АДРЕСА_1 належала померлій на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_1, виданого Ковалівською сільською радою Миколаївського району Миколаївської області 03 грудня 2009 року.
Земельна ділянка площею 0,0467 га, для ведення особистого селянського господарства, що розташована по АДРЕСА_1 належала померлій на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_2, виданого Ковалівською сільською радою Миколаївського району Миколаївської області 03 грудня 2009 року.
Земельна ділянка площею 5,1527 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована в межах території Ковалівської сільською радою Миколаївського району Миколаївської області належала померлій на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_3, виданого Миколаївською районною державною адміністрацією Миколаївської області 04 липня 2011 року.
Земельна ділянка площею 5,76 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована в межах території Ковалівської сільською радою Миколаївського району Миколаївської області належала померлій на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_4, виданого Миколаївською районною державною адміністрацією Миколаївської області 05 серпня 2009 року.
Згідно вимог ст. 328 Цивільного Кодексу України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.
Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.
Відповідно до ст.ст. 1216 - 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.
До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Отже, спадкоємцем першої черги за законом, відповідно до вимог ст. 1261 ЦК України є позивач ОСОБА_1.
Згідно статті 15 Цивільного Кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.
Відповідно до вимог статті 16 Цивільного Кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Способами захисту цивільних прав та інтересів може бути також і визнання права.
З врахуванням вищезазначеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими та підлягають задоволенню. .
Керуючись ст.ст. 10, 11,60,209,213,215 ЦПК України, суд,-
Позов ОСОБА_1 задовольнити.
Визнати за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1, в порядку спадкування за законом, після смерті матері - ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1.
Визнати за ОСОБА_1 право власності на земельну ділянку, площею 025, для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), кадастровий номер НОМЕР_5, що розташована за адресою: АДРЕСА_1, в порядку спадкування за законом, після смерті матері - ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1.
Визнати за ОСОБА_1 право власності на земельну ділянку, площею 0,0467 га, для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер НОМЕР_6, що розташована за адресою: АДРЕСА_1, в порядку спадкування за законом, після смерті матері - ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1.
Визнати за ОСОБА_1 право власності на земельну ділянку, площею 5,1527 га, кадастровий номер НОМЕР_7, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована в межах території Ковалівської сільською радою Миколаївського району Миколаївської, в порядку спадкування за законом, після смерті матері - ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1.
Визнати за ОСОБА_1 право власності на земельну ділянку, площею 5,76 га, кадастровий номер НОМЕР_8, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована в межах території Ковалівської сільською радою Миколаївського району Миколаївської, в порядку спадкування за законом, після смерті матері - ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1.
Заочне рішення може бути переглянуте за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.
На рішення позивачем може бути апеляційна скарга протягом 10 днів з моменту його проголошення до апеляційного суду Миколаївської області через Миколаївський районний суд Миколаївської області.
Заочне рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання заяви відповідачем про перегляд заочного рішення, або позивачем - апеляційної скарги.
Суддя Л. В. Карікова