Справа № 347/1463/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.11.2015 м. Косів

Косівський районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого - судді Бельмеги М.В.

секретаря Борисової О.М.

за участі: позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Косів цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулася в суд із позовом до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу.

ОСОБА_1 в судовому засіданні заявлений позов підтримала з підстав наведених у позовній заяві. Просила позов задовольнити.

Позовні вимоги мотивує тим, 9 серпня 2007 року вона вийшла заміж, зареєструвавши шлюб з відповідачем у Рожнівській сільській раді Косівського району Івано-Франківської області за актовим записом № 21. Від даного шлюбу мають двоє дітей: сина - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 та доньку - ОСОБА_5 - ІНФОРМАЦІЯ_2. Причиною розпаду сім'ї стало те, що на протязі тривалого часу їхнього подружнього життя між ними немає взаєморозуміння. В них з чоловіком різні погляди на життя, ведення спільного господарства, ставлення один до одного. Вважає, що шлюб існує формально, подальше збереження сім'ї суперечить її інтересам. Просила шлюб розірвати, неповнолітніх дітей залишити на проживанні з нею, при розірванні шлюбу повернути їй дошлюбне прізвище «ОСОБА_1» .

Відповідач у справі, ОСОБА_3 в судовому засіданні просив шлюб розірвати та залишити сина ОСОБА_4 для проживання та виховання з ним. У поданому да суду запереченні на позовну заяву про розірвання шлюбу посилається на те, що 09.08.2007 року він одружився із ОСОБА_1. За час перебування в шлюбі в них народилося двоє дітей: син - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 та донька - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3.

Переконаний, що подальше спільне життя і збереження шлюбу можливе та відповідатиме інтересам позивача, його інтересам та інтересам дітей.

Вважає за необхідне зазначити, що він приймав активну участь у їхньому спільному вихованні дітей, та сприяв їх духовному та фізичному розвитку, створював всі необхідні умови для нормального розвитку дітей. Просить залишити старшу дитину ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 для виховання та проживання з ним.

При таких обставинах - коли син буде в нього він буде приймати активну участь у вихованні обох їхніх дітей забезпечуватиїх матеріально в добровільному порядку.

Не хоче, щоб в майбутньому виникали проблеми щодо спілкування з дітьми, і щоб з цього приводу довелося йому звертатися до суду .

Суд, заслухавши думку учасників процесу та вивчивши матеріали справи вважає, що позов підлягає до задоволення, із таких підстав.

Як вбачається із матеріалів справи, сторони зареєстрували шлюб 9 серпня 2007 року у Рожнівській сільській раді Косівського району Івано-Франківської області про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис за № 21 (а.с.7).

У вказаному шлюбі народилося двоє дітей: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 та донька - ОСОБА_5 - ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.5-6).

Причиною розпаду сім'ї стало те, що шлюб носить формальний характер.

Згідно з ч. 1 ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Відповідно до ч. 3 та ч. 4 ст. 56 Сімейного кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв'язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно з ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Відповідно до роз'яснень, які містяться у пункті 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» № 11 від 21.12.2007 р., вбачається, що проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей.

Щодо позовних вимог в частині визначення місця проживання неповнолітньої дитини з матір'ю, суд виходить з того, що згідно ч.1 ст. 160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла 10 років, визначається за згодою батьків.

Статтею 161 СК України визначено, що якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до принципу 6 Декларації прав дитини від 20.11.1959 року, дитина для повного і гармонійного розвитку її особи потребує любові і розуміння. Вона повинна, якщо це можливо, зростати під опікою і відповідальністю своїх батьків і, в усякому разі, в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості; малолітню дитину не слід, крім тих випадків, що мають виключні обставини, розлучати з матір'ю.

Як вбачається з висновку органу опіки та піклування Косівської РДА від 07.10.2015 року за № 52/09-15 неповнолітнього ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 слід залишити проживати разом із матір'ю ОСОБА_1

Враховуючи вищенаведені обставини, керуючись принципами максимального забезпечення прав та інтересів дитини, суд вважає, що визначення місця проживання дитини разом із матір'ю буде в повній мірі сприяти розвитку та інтересам дитини.

Разом з тим, з врахуванням вимог ст. 10 ЦПК України, суд вважає, за необхідне роз'яснити відповідачу, що батько дитини у разі визначення місця проживання дитини з матір'ю не обмежений у своєму праві на спілкування з дитиною та участі у її вихованні, і може реалізувати свої права шляхом домовленості з матір'ю дитини щодо встановлення часу спілкування або за рішенням органу опіки та піклування, або за рішенням суду.

З урахуванням наведеного суд вважає, що сім'я ОСОБА_1 та ОСОБА_3 розпалася, а тому їхній шлюб слід розірвати, дітей залишити на проживанні із матір'ю ОСОБА_1

На підставі наведеного, ч. 1 ст. 51 Конституції України, ст.ст. 56, 104, 105,109-112,141,160,161 Сімейного Кодексу України, п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» та керуючись ст.ст. 88, 213-215,218 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4 жителькою АДРЕСА_1 Косівського району Івано-Франківської області та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5 жителем АДРЕСА_2 який зареєстровано 9серпня 2007 року у Рожнівській сільській раді Косівського району Івано-Франківської області про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис за № 21- розірвати.

Неповнолітніх дітей - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 - ІНФОРМАЦІЯ_2, залишити на проживанні та вихованні при матері - ОСОБА_1.

Після розірвання шлюбу повернути ОСОБА_1 дошлюбне прізвище "ОСОБА_1".

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційну скаргу на рішення суду, може бути подано до Апеляційного суду Івано-Франківської області через Косівський районний суд Івано-Франківської області протягом десяти днів з дня його проголошення, а для осіб, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення - протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя М.В. Бельмега