Справа № 417/385/13-ц
Провадження № 22ц/782/603/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 листопада 2015 року

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Луганської області у складі:

головуючого - Лісіциної А.І.

суддів - Заіки В.В., Лозко Ю.П.

за участю секретаря - Сінько А.І..

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі апеляційного суду Луганської області у місті Сєвєродонецьку апеляційну скаргу ОСОБА_1на рішення Марківського районного суду Луганської області від 12 травня 2014 року по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , 3-я особа - КП «Фонд підтримки індивідуального житлового будівництва на селі» про стягнення боргу, -

ВСТАНОВИЛА:

У 2014 році ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1, 3-я особа - КП «Фонд підтримки індивідуального житлового будівництва на селі» про стягнення боргу.

Рішенням Марківського районного суду Луганської області від 12 травня 2014 року позовні вимоги ОСОБА_2 задоволені частково.

На вказане рішення ОСОБА_1 була подана апеляційна скарга, в якій вона просить рішення Марківськог районного суду Луганської області від 12 травня 2014 року скасувати та постановити нове рішення, яким відмовити позивачці в задоволенні позову.

Ухвалою Апеляційного суду Луганської області від 03 липня 2014 року було відкрито апеляційне провадження за вказаною апеляційною скаргою, ухвалою від 10 липня 2014 року справу було призначено до розгляду на 22 липня 2014 року на 10 годин 00 хвилин.

Наказом в.о. голови Апеляційного суду була призупинена робота Апеляційного суду Луганської області у зв'язку з неможливістю здійснювати правосуддя із-за бойових дій, що відбуваються в районі розташування суду.

Наказом голови Апеляційного суду Луганської області від 18 листопада 2014 року № 74 «Про відновлення роботи апеляційного суду Луганської області» відновлено роботу Апеляційного суду Луганської області з 18 листопада 2014 року за адресою: м. Сєвєродонецьк, вул. Леніна, 16.

У серпні 2015 року ОСОБА_2 звернулася до суду першої інстанції із заявою про відновлення втраченого судового провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , 3-я особа - КП «Фонд підтримки індивідуального житлового будівництва на селі» про стягнення боргу.

Рішенням Марківського районного суду Луганської області від 08 вересня 2015 року заяву ОСОБА_2 задоволено, частково відновлено втрачене судове провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , 3-я особа - КП «Фонд підтримки індивідуального житлового будівництва на селі» про стягнення боргу.

01 жовтня 2015 року на адресу Апеляційного суду Луганської області в м. Сєвєродонецьку надійшла справа за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , 3-я особа - КП «Фонд підтримки індивідуального житлового будівництва на селі» про стягнення боргу для розгляду в апеляційній інстанції.

Вислухавши доповідь судді, розглянувши справу у межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду, колегія суддів вважає апеляційну скаргу такою, що підлягає задоволенню.

На підставі ч. 1 ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Відповідно до вимог ст. 213 ЦПК України законним і обґрунтованим є рішення, коли суд виконав всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом на основі повного і всебічного з'ясування обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених такими доказами, які були досліджені у судовому засіданні.

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції дійшов висновку,що сторони домовилися укласти договір купівлі- продажу будинку за 240000 грн., з яких100000 позивачка отримала від Фонду, а 140000 грн шляхом новації були переведені у боргове зобов'язання, про що відповідачкою видано розписку від 4 грудня 2011 року на суму 17400 долларів США, що стало підставою для стягнення з відповідачки 218000 грн.

Колегія суддів не погоджується з даним висновком суду, оскільки він не грунтується на матеріалах справи, суд дійшов його з порушенням норм процесуального права та неправильного застосування норм матеріального права.

З матерілів справи вбачається,що 27 жовтня 2011 року ОСОБА_2 продала а ОСОБА_4 та ОСОБА_1 купили в рівних частках домоволодіння за адресою АДРЕСА_1. Продаж вчинено за 100000 грн. які покупці зобов'язалися сплатити продавцю після оформлення кредиту у фінансових установах, але не пізніше 15 листопада 2011 року ( а.с.89).

18 жовтня 2011 року ОСОБА_1 було укладено кредитний договір з КП « Луганський обласний Фонд підтримки індівідуального житлового будівництва на селі» ( а.с.97-98) на суму 100000 грн. і 27 жовтня 2011 року між ОСОБА_4, ОСОБА_1 та КП « Луганський обласний Фонд підтримки індівідуального житлового будівництва на селі» укладено договір іпотеки предметом якого є домоволодіння за адресою АДРЕСА_1.

На виконання кредитного договору 01 листопада 2011 року КП « Луганський обласний Фонд підтримки індівідуального житлового будівництва на селі» було виплачено ОСОБА_2 100000 грн ( а.с.93).

Таким чином зобов'язання по сплаті продавцю вартості домоволодіння , визначеної у договорі купівлі-продажу 100000 грн покупцями подружжям ОСОБА_1 було виконане і відповідно до ст. 599 ЦК України це зобов'язання вважається припиненим належним виконанням.

Судом першої інстанції безпідставно визнано встановленим факт існування мж сторонами домовленностіпро продаж домоволодіння за 240000 грн і наявності у зв'язку з цим невиконаного зобов'язання за договором купівлі-продажу домоволодіння, оскільки в матеріалах справи відсутні докази, які це підтверджують.

Позивачкою, вупереч вимогам ст. 10 ч.3 ЦПК України не доведено суду, що між сторонами існувала домовленніть про продаж домоволодіння за 240000 грн, і що зобов'язання за договором купівлі продажу відповідачкою не виконане, тому колегія суддів вважає, що визнання судом першої інстанції розписки від 4 грудня 2011 року, яка надана відповідачкою ОСОБА_1 на сумму 17400 долларів США новацією є помилковим .

Згідно до ч.2 ст. 604 ЦК України зобов'язання припиняється за домовленістю сторін про заміну первісного зобов'язання новим зобов'язанням між тими ж сторонами (новація). Тобто для застосування новациї необхідна наявність невиконаного первиного зобов'язання, домовленності сторін про його припинення шляхом заміни іншим зобов'язанням.

Надана позивачкою розписка ( а.с.16) не містить відомостей про домовленість сторін первинного зобов'язання про його припинення і заміну новим зобов'язанням - борговим , в ній зазначені не всі сторони первинного зобов'язання, томувідповідно до ч.2 ст. 604 ЦК України зазначену розписку не можна вважати новацією.

За таких обставин рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову у позові.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309,316, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Марківського районного суду Луганської області від 12 травня 2014 року скасувати , ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовнх вимог ОСОБА_2 відмовити.

Рішення апеляційного суду набирає чинності з моменту проголошення, та може бути оскаржене шляхом подання касаційної скарги протягом двадцяти днів з дня її проголошення безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий:

Судді: