Справа № 395/441/15-ц Провадження № 2/395/173/2015
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
19 червня 2015 року м. Новомиргород
Новомиргородський районний суд Кіровоградської області в складі:
головуючого - судді Забуранного Р.А.
при секретарі Таран С.М.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Новомиргороді цивільну справу за позовом товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «ВіДі - Страхування»» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок ДТП,-
До суду з позовом звернулося товариство з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «ВіДі - Страхування»» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок ДТП вказавши, що 08 вересня 2014 року між ТДВ «Страхова компанія «ВіДі - Страхування»» та ОСОБА_2 було укладено договір добровільного страхування наземного транспорту, предметом якого є майнові інтереси страхувальника, повязані з володінням, користуванням та/або розпорядженням транспортним засобом «Suzuki», д/н НОМЕР_1.
23 листопада 2014 року в Київській області м. Бровари сталося ДТП за участю автомобіля «Suzuki», д/н НОМЕР_1, яким керувала ОСОБА_2 та автомобіля НОМЕР_3, під керуванням ОСОБА_1
В результаті ДТП відносно ОСОБА_1 було складено адміністративні матеріали та постановою Новомиргородського районного суду Кіровоградської області від 05.01.2015 року його було визнано винним у вчиненні даного правопорушення, та накладено адміністративне стягнення.
На момент ДТП цивільно правова відповідальність ОСОБА_1 була застрахована в ТДВ Страхова компанія «Альфі - Гарант», за яким останнє взяло на себе обовязок здійснити відшкодування шкоди заподіяної третім особам під час ДТП і внаслідок якого настає цивільно правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована (ОСОБА_1.). Полісом передбачено франшизу в розмірі 1000 гривень.
Тобто, особами відповідальними за завдані збитки ОСОБА_2 є ТДВ СК «Альфа - Гарант» та ОСОБА_1 Таким чином до ТДВ СК «ВіДі - Страхування» перейшло право вимоги до ОСОБА_1 в тій частині, що не підлягає відшкодуванню ТДВ СК «Альфа - Гарант» як страховиком, а саме у частині франшизи 1000 гривень.
Відповідачу було направлено регресну вимогу, але в телефонній розмові він повідомив, що добровільно сплачувати франшизу не буде.
Тому посилаючись на норми чинного законодавства просить суд стягнути з ОСОБА_1 на користь ТДВ «СК «ВіДі - Страхування»» суму у розмірі 1000 гривень, як компенсацію суми франшизи та судові витрати по справі.
Представник позивача в судове засідання не зявився, направив до суду заяву, де просив суд розглянути справу без його участі, задовольнити позов та не заперечував проти вирішення справи шляхом ухвалення заочного рішення.
Відповідач в судове засідання не зявився. Про місце та час розгляду справи неодноразово повідомлявся у встановленому законом порядку, що підтверджується повідомленнями про вручення поштового відправлення від 14.04.2015 року, 16.05.2015 року, 03.06.2015 року та 13.06.2015 року.
Отже, за вищевказаних обставин у відповідності до ч. 5 ст. 74, ч. 77 ЦПК України ОСОБА_1, про час та місце розгляду у справі повідомлений належним чином.
У відповідності до ч. 1 ст. 224 ЦПК України: у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
За таких обставин, суд вважає за можливе слухати справу за відсутності сторін та зі згоди представника позивача, ухвалити рішення при заочному розгляді справи у відповідності до вимог ст. 224 ЦПК України.
Вивчивши письмові матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню за такими обставинами.
В судовому засіданні беззаперечно встановлено, що 08 вересня 2014 року між Товариством з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «ВіДі - Страхування»» та ОСОБА_2 було укладено договір добровільного страхування наземного транспорту, предметом якого є майнові інтереси страхувальника, повязані з володінням, користуванням та/або розпорядженням транспортним засобом «Suzuki», д/н НОМЕР_1.
23 листопада 2014 року в Київській області м. Бровари сталося ДТП за участю автомобіля «Suzuki», д/н НОМЕР_1, яким керувала ОСОБА_2 та автомобіля НОМЕР_3, під керуванням ОСОБА_1.
В результаті ДТП відносно ОСОБА_1 було складено адміністративні матеріали та постановою Новомиргородського районного суду Кіровоградської області від 05.01.2015 року його було визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення.
Таким чином, ОСОБА_1 є особою, винною у спричинення пошкоджень автомобілю «Suzuki», д/н НОМЕР_1.
. 2 ст. 1187 Цивільного кодексу України передбачено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим обєктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
У відповідності до ст. 27 Закону України «Про страхування» та ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.
На момент ДТП цивільно правова відповідальність ОСОБА_1 була застрахована в Товаристві з додатковою відповідальністю Страхова компанія «Альфі - Гарант», за яким останнє взяло на себе обовязок здійснити відшкодування шкоди заподіяної третім особам під час ДТП, яке сталося за участю автомобіля «ВАЗ 2109», д/н НОМЕР_3 і внаслідок якого настає цивільно правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована (ОСОБА_1.). Полісом передбачено франшизу в розмірі 1000 гривень.
Відповідно до п. 12.1 ст. 12 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно- правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страхове відшкодування завжди зменшується на розмір франшизи.
Відповідно до п. 36.6 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно- правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страхувальником або особою, відповідальною за завдані збитки, має бути компенсована сума франшизи, якщо вона була передбачена договором страхування.
Тобто, особами відповідальними за завдані збитки ОСОБА_2 є Товариство з додатковою відповідальністю Страхова компанія «Альфа - Гарант» та ОСОБА_1 Таким чином до Товариства з додатковою відповідальністю Страхова компанія «ВіДі - Страхування» перейшло право вимоги до ОСОБА_1 в тій частині, що не підлягає відшкодуванню Товариства з додатковою відповідальністю Страхова компанія «Альфа - Гарант» як страховиком, а саме у частині франшизи 1000 гривень.
Відповідачу було направлено регресну вимогу, але в телефонній розмові він повідомив, що добровільно сплачувати франшизу не буде.
Відповідно до ч. 2 ст. 530 ЦК України, якщо строк (термін) виконання боржником обовязку не встановлений або визначений моментом предявлення вимоги, кредитор, має право вимагати його виконання у будь який час. Боржник повинен виконати такий обовязок у семиденний строк від дня предявлення вимоги, якщо обовязок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.
Дані обставини беззаперечно встановлені в судовому засіданні та сумніву у суду не викликають.
За таких обставин, суд вважає за необхідне задовольнити позов та стягнути з ОСОБА_1 на користь товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «ВіДі - Страхування»» суму у розмірі 1000 гривень, як компенсацію суми франшизи.
Суд вважає, що відповідно до вимог ст. 4 Закону України Про судовий збір, ст. ст. 79-80, 88 ЦПК України судовий збір у сумі 243,60 гривень підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.
З урахуванням вищевикладеного, керуючись ст. ст. 209, 213, 215 ЦПК України, суд,-
Позовну заяву товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «ВіДі - Страхування»» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок ДТП задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «ВіДі - Страхування»» суму у розмірі 1000 ( одна тисяча ) гривень, як компенсацію суми франшизи.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «ВіДі - Страхування»» сплачений судовий збір у розмірі 243 ( двісті сорок три ) гривні 60 копійок.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Розяснити сторонам, що заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, а позивач має право оскаржити таке рішення в загальному порядку, встановленому ЦПК України.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Форма і зміст заяви про перегляд заочного рішення повинні відповідати вимогам ст. 229 ЦПК України.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Суддя: Р. А. Забуранний
Справа № 395/441/15-ц Провадження № 2/395/173/2015
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
19 червня 2015 року м. Новомиргород
Новомиргородський районний суд Кіровоградської області в складі:
головуючого - судді Забуранного Р.А.
при секретарі Таран С.М.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Новомиргороді цивільну справу за позовом товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «ВіДі - Страхування»» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок ДТП,-
До суду з позовом звернулося товариство з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «ВіДі - Страхування»» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок ДТП вказавши, що 08 вересня 2014 року між ТДВ «Страхова компанія «ВіДі - Страхування»» та ОСОБА_2 було укладено договір добровільного страхування наземного транспорту, предметом якого є майнові інтереси страхувальника, повязані з володінням, користуванням та/або розпорядженням транспортним засобом «Suzuki», д/н НОМЕР_1.
23 листопада 2014 року в Київській області м. Бровари сталося ДТП за участю автомобіля «Suzuki», д/н НОМЕР_1, яким керувала ОСОБА_2 та автомобіля НОМЕР_3, під керуванням ОСОБА_1
В результаті ДТП відносно ОСОБА_1 було складено адміністративні матеріали та постановою Новомиргородського районного суду Кіровоградської області від 05.01.2015 року його було визнано винним у вчиненні даного правопорушення, та накладено адміністративне стягнення.
На момент ДТП цивільно правова відповідальність ОСОБА_1 була застрахована в ТДВ Страхова компанія «Альфі - Гарант», за яким останнє взяло на себе обовязок здійснити відшкодування шкоди заподіяної третім особам під час ДТП і внаслідок якого настає цивільно правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована (ОСОБА_1.). Полісом передбачено франшизу в розмірі 1000 гривень.
Тобто, особами відповідальними за завдані збитки ОСОБА_2 є ТДВ СК «Альфа - Гарант» та ОСОБА_1 Таким чином до ТДВ СК «ВіДі - Страхування» перейшло право вимоги до ОСОБА_1 в тій частині, що не підлягає відшкодуванню ТДВ СК «Альфа - Гарант» як страховиком, а саме у частині франшизи 1000 гривень.
Відповідачу було направлено регресну вимогу, але в телефонній розмові він повідомив, що добровільно сплачувати франшизу не буде.
Тому посилаючись на норми чинного законодавства просить суд стягнути з ОСОБА_1 на користь ТДВ «СК «ВіДі - Страхування»» суму у розмірі 1000 гривень, як компенсацію суми франшизи та судові витрати по справі.
Представник позивача в судове засідання не зявився, направив до суду заяву, де просив суд розглянути справу без його участі, задовольнити позов та не заперечував проти вирішення справи шляхом ухвалення заочного рішення.
Відповідач в судове засідання не зявився. Про місце та час розгляду справи неодноразово повідомлявся у встановленому законом порядку, що підтверджується повідомленнями про вручення поштового відправлення від 14.04.2015 року, 16.05.2015 року, 03.06.2015 року та 13.06.2015 року.
Отже, за вищевказаних обставин у відповідності до ч. 5 ст. 74, ч. 77 ЦПК України ОСОБА_1, про час та місце розгляду у справі повідомлений належним чином.
У відповідності до ч. 1 ст. 224 ЦПК України: у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
За таких обставин, суд вважає за можливе слухати справу за відсутності сторін та зі згоди представника позивача, ухвалити рішення при заочному розгляді справи у відповідності до вимог ст. 224 ЦПК України.
Вивчивши письмові матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню за такими обставинами.
В судовому засіданні беззаперечно встановлено, що 08 вересня 2014 року між Товариством з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «ВіДі - Страхування»» та ОСОБА_2 було укладено договір добровільного страхування наземного транспорту, предметом якого є майнові інтереси страхувальника, повязані з володінням, користуванням та/або розпорядженням транспортним засобом «Suzuki», д/н НОМЕР_1.
23 листопада 2014 року в Київській області м. Бровари сталося ДТП за участю автомобіля «Suzuki», д/н НОМЕР_1, яким керувала ОСОБА_2 та автомобіля НОМЕР_3, під керуванням ОСОБА_1.
В результаті ДТП відносно ОСОБА_1 було складено адміністративні матеріали та постановою Новомиргородського районного суду Кіровоградської області від 05.01.2015 року його було визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення.
Таким чином, ОСОБА_1 є особою, винною у спричинення пошкоджень автомобілю «Suzuki», д/н НОМЕР_1.
. 2 ст. 1187 Цивільного кодексу України передбачено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим обєктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
У відповідності до ст. 27 Закону України «Про страхування» та ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.
На момент ДТП цивільно правова відповідальність ОСОБА_1 була застрахована в Товаристві з додатковою відповідальністю Страхова компанія «Альфі - Гарант», за яким останнє взяло на себе обовязок здійснити відшкодування шкоди заподіяної третім особам під час ДТП, яке сталося за участю автомобіля «ВАЗ 2109», д/н НОМЕР_3 і внаслідок якого настає цивільно правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована (ОСОБА_1.). Полісом передбачено франшизу в розмірі 1000 гривень.
Відповідно до п. 12.1 ст. 12 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно- правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страхове відшкодування завжди зменшується на розмір франшизи.
Відповідно до п. 36.6 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно- правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страхувальником або особою, відповідальною за завдані збитки, має бути компенсована сума франшизи, якщо вона була передбачена договором страхування.
Тобто, особами відповідальними за завдані збитки ОСОБА_2 є Товариство з додатковою відповідальністю Страхова компанія «Альфа - Гарант» та ОСОБА_1 Таким чином до Товариства з додатковою відповідальністю Страхова компанія «ВіДі - Страхування» перейшло право вимоги до ОСОБА_1 в тій частині, що не підлягає відшкодуванню Товариства з додатковою відповідальністю Страхова компанія «Альфа - Гарант» як страховиком, а саме у частині франшизи 1000 гривень.
Відповідачу було направлено регресну вимогу, але в телефонній розмові він повідомив, що добровільно сплачувати франшизу не буде.
Відповідно до ч. 2 ст. 530 ЦК України, якщо строк (термін) виконання боржником обовязку не встановлений або визначений моментом предявлення вимоги, кредитор, має право вимагати його виконання у будь який час. Боржник повинен виконати такий обовязок у семиденний строк від дня предявлення вимоги, якщо обовязок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.
Дані обставини беззаперечно встановлені в судовому засіданні та сумніву у суду не викликають.
За таких обставин, суд вважає за необхідне задовольнити позов та стягнути з ОСОБА_1 на користь товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «ВіДі - Страхування»» суму у розмірі 1000 гривень, як компенсацію суми франшизи.
Суд вважає, що відповідно до вимог ст. 4 Закону України Про судовий збір, ст. ст. 79-80, 88 ЦПК України судовий збір у сумі 243,60 гривень підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.
З урахуванням вищевикладеного, керуючись ст. ст. 209, 213, 215 ЦПК України, суд,-
Позовну заяву товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «ВіДі - Страхування»» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок ДТП задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «ВіДі - Страхування»» суму у розмірі 1000 ( одна тисяча ) гривень, як компенсацію суми франшизи.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «ВіДі - Страхування»» сплачений судовий збір у розмірі 243 ( двісті сорок три ) гривні 60 копійок.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Розяснити сторонам, що заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, а позивач має право оскаржити таке рішення в загальному порядку, встановленому ЦПК України.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Форма і зміст заяви про перегляд заочного рішення повинні відповідати вимогам ст. 229 ЦПК України.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Суддя підпис
Суддя: Р. А. Забуранний