22-ц/775/671/2015(м)
Категорія 59 Головуючий у 1 інстанції Трегубенко С.В.
Суддя-доповідач ОСОБА_1
У х в а л а

І м е н е м У к р а ї н и

17 червня 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Донецької області в складі:

головуючого - Ткаченко Т.Б.

суддів - Песоцької Л.І., Мальцевої Є.Є.

при секретарі Брежнєві Д.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Маріуполі апеляційну скаргу відділу державної виконавчої служби Першотравневого районного управління юстиції у Донецькій області на ухвалу Першотравневого районного суду Донецької області від 20 травня 2015 року по справі за поданням старшого державного виконавця відділу державної виконавчої служби Першотравневого районного управління юстиції у Донецькій області ОСОБА_2 про розшук боржника ОСОБА_3, заінтересована особа: ОСОБА_4,

в с т а н о в и л а :

Ухвалою Першотравневого районного суду Донецької області від 20 травня 2015 року у задоволенні подання старшого державного виконавця відділу державної виконавчої служби Першотравневого районного управління юстиції у Донецькій області ОСОБА_2 про розшук боржника ОСОБА_3 відмовлено.

В апеляційній скарзі відділ державної виконавчої служби Першотравневого районного управління юстиції у Донецькій області (далі ВДВС Першотравневого РУЮ або ВДВС) на ухвалу Першотравневого районного суду Донецької області просить скасувати ухвалу суду та задовольнити подання ВДВС про розшук боржника, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, не відповідність висновків суду обставинам справи.

Зокрема зазначає, що судом залишено поза увагою, що до повноважень ВДВС не входить розшук боржника, тому ними направлено подання до суду.

Крім того, вказує, що надати докази про отримання боржником викликів державного виконавця не можливо, оскільки боржник умисно ухиляється від їх отримання, встановити його місце проживання не можливо.

Заборгованість ОСОБА_3 по сплаті аліментів складає 41858,07 грн. Жодних дій, направлених на виконання рішення суду, ним не вчинено, що свідчить про умисне ухилення від сплати аліментів.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а ухвала суду скасуванню з таких підстав.

З матеріалів справи вбачається, що 18 травня 2015 року до суду першої інстанції надійшло подання старшого державного виконавця ВДВС Першотравневого РУЮ ОСОБА_2, в якому заявник просить оголосити розшук боржника ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.1-2).

В обґрунтування своїх вимог заявник послався на ст.375 ЦПК України, ст.40 Закону України «Про виконавче провадження» та зазначив, що 01 грудня 2006 року відкрито виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 2-614, виданого Вугледарським міським судом Донецької області, про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 аліментів в розмірі 400 грн. щомісячно до повноліття дитини. З жовтня 2013 року державним виконавцем надсилались запити до установ з метою виявлення джерел доходів боржника та належного на праві власності майна. Станом на 18 травня 2015 року боржником не вчинено дій, направлених на виконання рішення суду, що свідчить про умисне його невиконання, має заборгованість по сплаті аліментів 41858,07 грн.

Відмовляючи у задоволенні подання ВДВС, суд посилався на ст.375 ЦПК України, Закон України «Про виконавче провадження» та виходив з того, що державним виконавцем не надано доказів щодо того, які саме заходи вживались для встановлення місця проживання чи перебування боржника. Не підтверджено жодним доказом, що державним виконавцем відкривалось виконавче провадження стосовно боржника, виносилась постанова про його привід та те, що боржник належним чином отримував виклик державного виконавця і що він на виклик державного виконавця не зявився, тому відсутні підстави вважати, що боржник ухиляється від явки до ВДВС.

З таким висновком колегія суддів не може погодитися, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідно до рапорту від 21 квітня 2015 року дільничного інспектора міліції Першотравневого РВ ГУМВС України в Донецькій області про результати виконання приводу ОСОБА_3 до ВДВС, за адресою проживання боржника: с.Приазовське, вул.Леніна, б.41, в ході неодноразових виїздів двері у домоволодінні ніхто не відчиняв (а.с.3).

Згідно відмітки відділення поштового звязку від 26 березня 2015 року на поштовому конверті, при поверненні поштової кореспонденції, з якої не вбачається на яку адресу, і якому адресату вона була направлена, зазначено, що адресат не проживає (а.с.4).

Відповідно до довідки адресно-довідкового бюро підрозділу ГУДМС України в Донецькій області від 13 березня 2014 року місцем проживання ОСОБА_3 зареєстровано ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.4)

Згідно зі ст. 312 ч.1 п.3 ЦПК України, розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд скасовує ухвалу і передає питання на новий розгляд до суду першої інстанції, якщо останній порушив порядок, встановлений для його вирішення.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України розшук боржника або дитини оголошується за місцем виконання рішення або за останнім відомим місцем проживання (перебування) боржника або дитини чи місцезнаходженням їхнього майна, або за місцем проживання (перебування) стягувача.

Згідно з ч.1 та ч.2 ст.40 Закону України «Про виконавче провадження» у разі відсутності відомостей про місце проживання, перебування чи місцезнаходження боржника - фізичної особи, а також дитини за виконавчими документами про відібрання дитини державний виконавець звертається до суду з поданням про винесення ухвали про розшук боржника або дитини. У разі необхідності розшуку транспортного засобу боржника державний виконавець виносить постанову про такий розшук, яка є обов'язковою для виконання органами внутрішніх справ.

Розшук боржника - фізичної особи, дитини, розшук транспортних засобів боржника здійснюють органи внутрішніх справ, а розшук боржника - юридичної особи та іншого майна боржника організовує державний виконавець. Розшук оголошується відповідно за місцем виконання рішення або за останнім відомим місцем проживання, перебування, місцезнаходженням боржника чи місцезнаходженням його майна, або за місцем проживання (місцезнаходженням) стягувача.

Пунктом 3.12 Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України № 512/5 від 02.04.2012 року, передбачено, що перед зверненням до суду з поданням про винесення ухвали про розшук боржника - фізичної особи або дитини, який здійснюється відповідно до статті 40 Закону, державний виконавець вживає заходів, спрямованих на встановлення фактичного місцезнаходження боржника - фізичної особи або дитини щодо: а) отримання відповіді на запит від відповідних територіальних органів МВС України щодо місця реєстрації особи; б) отримання інформації від учасників виконавчого провадження та інших осіб, у тому числі усно (в такому випадку отримана інформація відображається в акті державного виконавця), про можливі місця перебування боржника; в) перевірки наявності боржника за можливими місцями його перебування, встановленими під час проведення виконавчих дій; г) отримання інформації щодо місця роботи боржника; ґ) отримання інформації про боржника з інших джерел.

Організацію розшуку боржника - юридичної особи та майна боржника чи інформації про місце отримання боржником доходів державний виконавець здійснює шляхом направлення запитів до органів державної податкової служби, Державної реєстраційної служби України, банків, Державної автомобільної інспекції Міністерства внутрішніх справ України, Державної казначейської служби України, Державного агентства земельних ресурсів, бюро технічної інвентаризації, нотаріату, органів статистики тощо або перевірки інформації за даними електронних баз даних та реєстрів, що містять інформацію про майно чи доходи боржника, а також за даними інших джерел інформації як офіційних, так і неофіційних (засобів масової інформації, мережі Інтернет тощо). Крім того, державний виконавець здійснює вихід за місцезнаходженням (місцем проживання) боржника.

Виходячи з положень ч.2 ст. 6 ЦПК України, ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про час і місце розгляду своєї справи.

Як зазначено в ч.1 ст.8 Закону України «Про виконавче провадження», сторонами у виконавчому провадженні є стягувач і боржник.

Разом з тим, як вбачається зі справи, зробивши висновок про необґрунтованість заявленої державним виконавцем вимоги про розшук боржника ОСОБА_3, суд розглянув справу у відсутність державного виконавця, без виклику заінтересованих осіб та без витребування та дослідження матеріалів виконавчого провадження, в результаті чого не переконався в наявності доказів, щодо вчинення державним виконавцем заходів, спрямованих на встановлення фактичного місцезнаходження боржника, по встановленню місця його реєстрації та проживання; намагання державного виконавця отримати інформацію з будь-яких джерел про можливе його працевлаштування; про вихід державного виконавця за місцем його реєстрації та опитування родичів або сусідів про можливе його місцезнаходження.

З урахуванням наведеного, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції передчасно та у порушення порядку розгляду даного питання, відмовив у задоволенні подання державного виконавця про розшук боржника ОСОБА_3

Керуючись ст.ст. 307, 312 ЦПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу відділу державної виконавчої служби Першотравневого районного управління юстиції у Донецькій області задовольнити частково.

Ухвалу Першотравневого районного суду Донецької області від 20 травня 2015 року скасувати, передати питання на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий: Т.Б.Ткаченко

Судді: Л.І.Песоцька

ОСОБА_5