Справа № 2-1799/11 Головуючий у І інстанції Проць Т. В.
Провадження № 22-ц/780/3682/15 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_1
Категорія 18 18.06.2015
УХВАЛА

Іменем України

18 червня 2015 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області в складі:

головуючого судді: Лащенка В.Д.,

суддів: Ігнатченко Н. В., Кулішенко Ю.М.

при секретарі Петленко І.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Обухівського районного суду Київської області від 02 лютого 2015 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про задоволення вимог кредитора шляхом звернення стягнення на майно, третя особа приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу ОСОБА_4,-

встановила:

У жовтні 2011 року ОСОБА_5 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2 про задоволення вимог кредитора шляхом звернення стягнення на майно, третя особа приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу ОСОБА_4

19 жовтня 2011 року ОСОБА_5 подала до суду першої інстанції заяву про забезпечення позову в якій просила вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно, яке входить до спадкової маси, яка залишилася після смерті ОСОБА_6 померлого 22 квітня 2011 року а саме:

- садовий будинок житловою площею 51,1 кв. м., розташований за адресою: Київська обл., Обухівський р-н., м. Українка., садове товариство «Мрія», буд., №30., зареєстрованого у БТІ 11 квітня 2007 року у книзі №20 за №18484225;

- земельна ділянка площею 0,065 га., з цільовим призначенням для ведення садівництва, розташованою за адресою: Київська обл., Обухівський р-н., м. Українка., садове товариство «Мрія», буд., №30., яка належала померлому на праві приватної власності на підставі Державного Акту про право приватної власності на землю від 06 січня 1999 року, виданого згідно рішення 2 сесії Української міської ради народних депутатів від 09 червня 1998 року №72;

- земельна ділянка площею 0,044 га., з цільовим призначенням для ведення садівництва, розташованою за адресою: Київська обл., Обухівський р-н., м. Українка., садове товариство «Мрія», буд., №30., яка належала померлому на праві приватної власності на підставі Державного Акту про право приватної власності на землю від 06 січня 1999 року, виданого згідно рішення Української міської ради народних депутатів від 22 лютого 1999 року №72;

- легковий автомобіль «ОСОБА_7 Прадо» 2007 року випуску, чорного кольору, держномером АА5025ЕВ, який належав померлому на підставі Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії ААС 886306, виданого 20 серпня 2009 року МРЕВ 11 УДАІ в м. Києві.

Ухвалою Обухівського районного суду Київської області від 04 лютого 2011 року заяву ОСОБА_5 про забезпечення позову задоволено.

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою ОСОБА_2 подала до суду першої інстанції заяву в якій просила скасувати заходи забезпечення позову про арешт майна, відповідно до ухвали суду від 04 листопада 2011 року.

Ухвалою Обухівського районного суду Київської області від 02 лютого 2015 року в задоволенні клопотання ОСОБА_2 про скасування заходів забезпечення позову відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу в якій просить скасувати ухвалу з підстав неповного зясування обставин, що мають значення для справи.

Апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

З матеріалів справи вбачається, що в провадженні Обухівського районного суду Київської області перебувала цивільна справа за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_2 про задоволення вимог кредитора шляхом звернення стягнення на майно. Позовні вимоги ОСОБА_5 обґрунтовувала тим, що з 10 червня 1994 року по 01 грудня 2006 року перебувала з ОСОБА_6 у зареєстрованому шлюбі. Рішеннями Голосіївського районного суду м. Києва від 03 березня 2009 року та Апеляційного суду м. Києва від 25 серпня 2009 року спільна сумісна власність подружжя була поділена. Позивачу було виділено в натурі квартири №19 та №34 по вул. Горького 47 у м. Києві, легковий автомобіль «Фольксваген», а ОСОБА_6 було виділено садовий будинок, земельну ділянку площею 0,065 га для ведення садівництва в СТ «Мрія» в м. Українка Обухівського району.

З ОСОБА_6 на її користь було стягнуто різницю вартості спільного майна подружжя в сумі 995061 грн.

ОСОБА_6 22 квітня 2011 року помер, рішення суду не було виконано. Єдиним спадкоємцем за заповітом є відповідач, яка у встановленому законом порядку звернулась до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Позивач через приватного нотаріуса, у передбачений строк, зверталась до відповідача з вимогою про виплату боргу спадкодавця. Оскільки відповідач категорично відмовляється сплачувати борг померлого, просила позовні вимоги задовольнити в судовому порядку відповідно до вимог ст.. 1282 Цивільного кодексу України.

Оскільки позивач ОСОБА_5 померла 16 березня 2013 року, ухвалою суду від 21 березня 2014 року до участі у справі було залучено правонаступника ОСОБА_3, який просив стягнути з відповідача, як єдиного спадкоємця померлого 22 квітня 2011 року ОСОБА_6, борг з урахуванням індексу інфляції та 3% річних станом на час розгляду справи у сумі 1591061 грн. 88 коп., звернувши стягнення на масу спадкового майна, а саме садовий будинок № 30, розташований в м. Українка Обухівського району СТ «Мрія» та земельну ділянку площею 0,065 га з цільовим призначенням для ведення садівництва.

Під час розгляду справи ОСОБА_5 подала заяву про забезпечення позову, в якій просила вжити заходи шляхом накладення арешту на майно, яке залишилося після смерті ОСОБА_6, а саме:

- садовий будинок житловою площею 51,1 кв. м., розташований за адресою: Київська обл., Обухівський р-н., м. Українка., садове товариство «Мрія», буд., №30., зареєстрованого у БТІ 11 квітня 2007 року у книзі №20 за №18484225;

- земельна ділянка площею 0,065 га., з цільовим призначенням для ведення садівництва, розташованою за адресою: Київська обл., Обухівський р-н., м. Українка., садове товариство «Мрія», буд., №30., яка належала померлому на праві приватної власності на підставі Державного Акту про право приватної власності на землю від 06 січня 1999 року, виданого згідно рішення 2 сесії Української міської ради народних депутатів від 09 червня 1998 року №72;

- земельна ділянка площею 0,044 га., з цільовим призначенням для ведення садівництва, розташованою за адресою: Київська обл., Обухівський р-н., м. Українка., садове товариство «Мрія», буд., №30., яка належала померлому на праві приватної власності на підставі Державного Акту про право приватної власності на землю від 06 січня 1999 року, виданого згідно рішення Української міської ради народних депутатів від 22 лютого 1999 року №72;

- легковий автомобіль «ОСОБА_7 Прадо» 2007 року випуску, чорного кольору, держномером АА5025ЕВ, який належав померлому на підставі Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії ААС 886306, виданого 20 серпня 2009 року МРЕВ 11 УДАІ в м. Києві.

Ухвалою Обухівського районного суду Київської області від 04 листопада 2011 року заяву про забезпечення позову було задоволено, постановлено накласти арешт на майно, яке на праві власності належало померлому ОСОБА_6, спадкоємцем якого є ОСОБА_2, відповідач по справі.

З посиланням на те, що арешт є перешкодою для оформлення своїх спадкових прав, ОСОБА_2 подала заяву про скасування заходів забезпечення позову.

Ухвалою Обухівського районного суду Київської області від 02 лютого 2015 року у задоволенні такої заяви ОСОБА_2 було відмовлено, а рішенням цього ж суду від 02 лютого 2015 року стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 995061 (девятсот девяносто пять тисяч шістдесят одну) грн. різниці вартості спільного майна подружжя, невиплачену померлим 22 квітня 2011 року ОСОБА_6 ОСОБА_5, згідно рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 03 березня 2009 року та ухвали Апеляційного суду м. Києва від 25 серпня 2009 року.

Оскільки підстави для забезпечення позову на час розгляду клопотання про скасування заходів забезпечення позову не відпали, суд першої інстанції обґрунтовано відмовив у задоволення такого клопотання. При цьому судом були дотриманні вимоги, передбачені ст.ст. 151, 154 ЦПК України.

Доводи апеляційної скарги про необхідність скасування заходів забезпечення позову не заслуговують на увагу, оскільки позовні вимоги по справі були задоволенні і з ОСОБА_2 стягнуто на користь позивача 995 061 грн.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 307, 312 ЦПК України, колегія суддів,

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Ухвалу Обухівського районного суду Київської області від 02 лютого 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий

Судді