УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 листопада 2015 року Іллічівський районний суд м.Маріуполя в складі:

головуючого судді Кузнецова Д. В при секретарі Мащенко Д.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Маріуполі подання державного виконавця Іллічівського ВДВС Маріупольського міського управління юстиції Донецької області ОСОБА_1 про оголошення у розшук ОСОБА_2,-

В С Т А Н О В И В:

25 листопада 2015 року державний виконавець Іллічівського ВДВС Маріупольського міського управління юстиції Донецької області ОСОБА_1 звернулась до суду з поданням про оголошення у розшук ОСОБА_2 Заявлену вимогу державний виконавець обґрунтував тим, що на виконанні ДВС перебуває виконавче провадження за виконавчим листом №265/4341/13ц від 15.05.2014р. про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1. За інформацією з ДПІ та ПФУ боржник не перебуває на податковому обліку, місце роботи боржника не відомо, а також не отримує пенсію. За місцем проживання ІНФОРМАЦІЯ_2 двері державному виконавцю не відчинили. Місце перебування боржника встановити не можливо.

На підставі ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження» та ст. 375 ЦПК України просить задовольнити подання та оголосити розшук боржника.

Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що зазначене подання підлягає задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що на виконанні в Іллічівському відділі ДВС Маріупольського МУЮ знаходиться виконавче провадження за виконавчим листом №265/4341/13-ц від 15.05.2014р., виданим Орджонікідзевським районним судом м.Маріуполя Донецької області, про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 аліментів на утримання сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 13.06.2013 року і до повноліття дитини.

Згідно постанови державного виконавця від 24.04.2015 року за виконавчим листом було відкрито виконавче провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження» у разі відсутності відомостей про місце проживання, перебування чи місцезнаходження боржника - фізичної особи, а також дитини за виконавчими документам про відібрання дитини державний виконавець звертається до суду з поданням про винесення ухвали про розшук боржника або дитини. У разі необхідності розшуку транспортного засобу боржника державний виконавець виносить постанову про такий розшук, яка є обов'язковою для виконання органами внутрішніх справ.

Згідно із ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів, які проводяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначений законодавством, а також рішеннями, що підлягають примусовому виконанню.

Виконавчими провадженнями поновлюються майнові та особисті немайнові права осіб шляхом застосування процесуальних засобів і способів примусу до осіб, які добровільно не виконали свої обов'язки у сфері матеріальних правовідносин.

У примусовому порядку державними виконавчими службами виконуються рішення суду у цивільних справах та інші рішення державних органів, якими задоволено вимоги про зобов'язання боржника до виконання певних дій або стягнення заборгованості.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є частиною національного законодавства, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов'язків має право на справедливий судовий розгляд.

Складовою справедливого судового розгляду згідно даної Конвенції та практики Європейського суду з прав людини, є своєчасне та повне виконання судових рішень, з метою запобігання заподіяння шкоди одній із сторін.

Згідно акту державного виконавця від 11.08.2015 року за вказаною у виконавчому документі адресою по вул. Річкова, буд. 32 в м. Маріуполі боржник не проживає та двері не відчинили.

Також надані відповіді на запити державного виконавця з державної податкової служби України, Пенсійного фонду України про відсутність відомостей про місце роботи та доходи боржника ОСОБА_2, а також отримання ним пенсії.

Згідно положень статті 12 Закону України «Про виконавче провадження» сторона виконавчого провадження має право звертатися до державного виконавця із клопотаннями та заявами.

14 липня 2015 року стягувач ОСОБА_3 звернулася із письмовою заявою до державного виконавця, в якій повідомила, що останнім місцем проживання боржника в 2012 році було місто Донецьк, у зв'язку із цим просила оголосити боржника у розшук.

Згідно із п. 10 ч. 3 статті 11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право звертатись до суду з поданням про розшук боржника - фізичної особи.

Пунктом 3.12. Інструкції з організації примусового виконання рішень затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 р. № 512/5 встановлено, що перед зверненням до суду з поданням про винесення ухвали про розшук боржника - фізичної особи або дитини, який здійснюється відповідно до статті 40 вказаного Закону, державний виконавець вживає заходів, спрямованих на встановлення фактичного місцезнаходження боржника - фізичної особи або дитини щодо:

а) отримання відповіді на запит від відповідних територіальних органів МВС України щодо місця реєстрації особи;

б) отримання інформації від учасників виконавчого провадження та інших осіб, у тому числі усно (в такому випадку отримана інформація відображається в акті державного виконавця), про можливі місця перебування боржника;

в) перевірки наявності боржника за можливими місцями його перебування, встановленими під час проведення виконавчих дій;

г) отримання інформації щодо місця роботи боржника;

ґ) отримання інформації про боржника з інших джерел.

Організацію розшуку боржника - юридичної особи та майна боржника чи інформації про місце отримання боржником доходів державний виконавець здійснює шляхом направлення запитів до органів державної податкової служби, Державної реєстраційної служби України, банків, Державної автомобільної інспекції Міністерства внутрішніх справ України, Державної казначейської служби України, Державного агентства земельних ресурсів, бюро технічної інвентаризації, нотаріату, органів статистики тощо або перевірки інформації за даними електронних баз даних та реєстрів, що містять інформацію про майно чи доходи боржника, а також за даними інших джерел інформації як офіційних, так і неофіційних (засобів масової інформації, мережі Інтернет тощо). Крім того, державний виконавець здійснює вихід за місцезнаходженням (місцем проживання) боржника.

Дослідженням матеріалів справи встановлено, що державний виконавець на підтвердження своїх вимог надав достатньо письмових доказів про безрезультатність вжитих ним заходів щодо виявлення місця знаходження боржника, його доходів та будь-якого майна, на яке можна було б звернути стягнення для примусового виконання рішення суду.

Отже державним виконавцем надано достатні докази, які свідчать про здійснення певного обсягу виконавчих дій та вжиття заходів примусового виконання рішення, передбачені статтею 32 Закону України «Про виконавче провадження», для всебічного встановлення можливості виконання рішення за відсутності боржника, шляхом звернення стягнення на виявлене майно або кошти.

При розгляді подання суд виходить також з інтересів дитини, на користь якої судом вирішено стягнути аліменти і які є засобом для її існування, та які боржник не сплачує для утримання власної дитини.

Відповідно до положень ст. 10 ЦПК цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Беручи до уваги вказані положення та встановлені обставини, суд приходить до висновку про необхідність оголошення боржника в розшук для своєчасного та належного виконання виконавчого документу.

У звязку із цим подання державного виконавця слід задовольнити.

На підставі викладеного та керуючись ст. 1, 11, 32, 40 Закону України «Про виконавче провадження», п. 3.12. Інструкції з організації примусового виконання рішень затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 р. № 512/5, ст. 375 ЦПК України суд, -

У Х В А Л И В :

Подання державного виконавця Іллічівського ВДВС Маріупольського міського управління юстиції Донецької області ОСОБА_1 про оголошення у розшук ОСОБА_2 задовольнити.

Оголосити у розшук громадянина України ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, ІПН НОМЕР_1, останнє відоме місце проживання якого м. Маріуполь, вул. Річкова, буд. 32.

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку до Апеляційного суду Донецької області через Іллічівський районний суд м. Маріуполя шляхом подачі апеляційної скарги протягом 5 днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом 5 днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: ОСОБА_5