У х в а л а

4 червня 2015 року м. Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах

Верховного Суду України в складі:

суддів Охрімчук Л.І.,

Романюка Я.М.,

Яреми А.Г.,

розглянувши заяву ОСОБА_3 про перегляд Верховним Судом України ухвали Київського районного суду м. Харкова від 13 листопада 2013 року, ухвали Апеляційного суду Харківської області від 16 грудня 2014 року та ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 18 лютого 2015 року у справі за скаргою ОСОБА_3 на дії державного виконавця Московського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції та визнання виконавчого листа недійсним,

в с т а н о в и л а :

Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 13 листопада 2013 року, залишеною без змін ухвалою Апеляційного суду Харківської області від 16 грудня 2014 року, в задоволенні скарги ОСОБА_3 відмовлено.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 18 лютого 2015 року відмовлено ОСОБА_3 у відкритті касаційного провадження за його касаційною скаргою на ухвалу суду апеляційної інстанції з підстави, передбаченої пунктом 5 частини четвертої статті 328 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України).

17 травня 2015 року ОСОБА_3 звернувся до Верховного Суду України із заявою про перегляд вищезазначених судових рішень з передбачених пунктами 1, 2 частини першої статті 355 ЦПК України підстав неоднакового застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, а саме статей 21, 22, 24, 55, 129 Конституції України, статей 20, 26, 24, частин першої, другої статті 22 Закону України «Про виконавче провадження» та статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, та норм процесуального права, а саме частин другої, третьої статті 222 ЦПК України.

В обґрунтування підстав для подання заяви про перегляд зазначеного судового рішення, передбачених пунктами 1, 2 частини першої статті 355 ЦПК України, заявник посилається на ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 25 лютого 2015 року, 4 березня 2015 року, 22 квітня 2015 року та три ухвали від 6 травня 2015 року, в яких, на його думку, по-іншому застосовано зазначені правові норми.

Перевіривши наведені в заяві доводи, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України дійшла висновку про те, що в допуску справи до провадження необхідно відмовити з таких підстав.

За положеннями пункту 1 частини першої статті 355 ЦПК України підставою для подання заяви про перегляд судових рішень у цивільних справах є неоднакове застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що спричинило ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах.

При цьому під судовими рішеннями у подібних правовідносинах слід розуміти такі рішення, де тотожними є предмет спору, підстави позову, зміст позовних вимог та встановлені судом фактичні обставини справи, а також наявне однакове матеріально-правове регулювання спірних правовідносин.

За положеннями пункту 2 частини першої статті 355 ЦПК України підставою для подання заяви про перегляд судових рішень у цивільних справах є неоднакове застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм процесуального права - при оскарженні судового рішення, яке перешкоджає подальшому провадженню у справі або яке прийнято з порушенням правил підсудності або встановленої законом компетенції судів щодо розгляду цивільних справ.

Постановляючи ухвалу від 18 лютого 2015 року, про перегляд якої порушує питання заявник, та відмовляючи у відкритті касаційного провадження, касаційний суд погодився з висновком суду апеляційної інстанції про відсутність правових підстав визнання виконавчого листа недійсним, оскільки наявність помилки у виконавчому листі може бути підставою для внесення судом до виконавчого листа відповідних виправлень.

Разом з тим в ухвалах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, на які заявник посилається як на підставу неоднакового застосування судом касаційної інстанції вищезазначених правових норм, містяться висновки про порушення конституційних прав осіб на участь в судовому засіданні й вимог Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо права на справедливий судовий розгляд.

Отже, порівняння наведених судових рішень із судовим рішенням, про перегляд якого подано заяву, не дає підстав для висновку про те, що суд касаційної інстанції під час розгляду двох чи більше справ з тотожними предметом спору, підставами позову та аналогічними обставинами й однаковим регулюванням норм матеріального права у спірних правовідносинах дійшов протилежних висновків щодо заявлених вимог.

Ураховуючи наведене, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України дійшла висновку про те, що в допуску вищевказаної справи до провадження Верховного Суду України необхідно відмовити.

Керуючись частиною другою статті 360 ЦПК України, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України

у х в а л и л а :

У допуску до провадження Верховного Суду України справи за скаргою ОСОБА_3 на дії державного виконавця Московського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції та визнання виконавчого листа недійсним за заявою ОСОБА_3 про перегляд Верховним Судом України ухвали Київського районного суду м. Харкова від 13 листопада 2013 року, ухвали Апеляційного суду Харківської області від 16 грудня 2014 року та ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 18 лютого 2015 року відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді Л.І. Охрімчук

Я.М. Романюк

А.Г. Ярема