АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження № 22ц/790/6919/15 Головуючий 1 інст. - Грінчук О.П.
Справа № 642/2314/15-ц Доповідач - Бурлака І.В.
Категорія: право власності
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«09» листопада 2015 року м. Харків

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Харківської області в складі:

Головуючого судді: Бурлака І.В.,

Суддів: Карімової Л.В., Пшенічної Л.В.,

за участю секретаря: Кривошеіної О.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Ленінського районного суду м. Харкова від 20 серпня 2015 року по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа - Публічне акціонерне товариство Комерційний Банк «ПриватБанк» про поділ спільного майна подружжя та визнання права власності на ? частину майна,-

в с т а н о в и л а:

У березні 2015 року ОСОБА_1 звернувся до суду з зазначеним позовом до ОСОБА_2.

В обґрунтування свого позову посилався на те, що з 22 березня 1986 року по 27 листопада 2007 року він перебував у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2

Зазначив, що 15 травня 2002 року в період шлюбу за спільні кошти вони придбали житловий будинок з надвірними будівлями, який розташований в АДРЕСА_1 та зареєстрований за ОСОБА_2 в КП «ХМБТІ» за реєстровим № 4409 від 20.05.2002 року.

Вказав, що ОСОБА_2 вирішила продати зазначений будинок, який є спільною сумісною власністю.

Просив поділити майно, а саме житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1, придбаний ними під час сумісного проживання в шлюбі з ОСОБА_2; визнати договір купівлі-продажу житлового будинку від 15 травня 2002 року серія АЕК № 002775 недійсним, визнати право власності на сумісне майно подружжя, а саме ? частину житлового будинку з надвірними будівлями за адресою: АДРЕСА_1, як частину сумісної власності подружжя.

Рішенням Ленінського районного суду м. Харкова від 20 серпня 2015 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 - відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просив рішення - скасувати, ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги. При цьому посилався на неповне з'ясування судом обставин справи, що мають значення для справи, на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення та неправильне застосування норм матеріального та процесуального права.

Вважав, що суд не надав належної оцінки доказам у справі, не звернув увагу на те, що кошти на придбання спірного житлового будинку отримані після продажу спільної квартири; що банком не надано його згоди на відчуження майна; що підставою визнання недійсності договору купівлі - продажу є те, що сторони не приділяли увагу тому, на кого буде оформлений зазначений договір.

Судова колегія, заслухавши суддю-доповідача, пояснення з'явившихся осіб, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги вважає, що апеляційну скаргу ОСОБА_1 необхідно задовольнити частково, рішення суду - змінити.

При цьому судова колегія виходить з наступного.

Відмовляючи ОСОБА_1 в задоволенні позову в частині поділу майна подружжя та визнання права власності на сумісне майно подружжя, а саме ? частину житлового будинку з надвірними будівлями за адресою: АДРЕСА_1, як частину сумісної власності подружжя, суд першої інстанції виходив з того, що доказів на підтвердження позову в цій частині ОСОБА_1 не надав.

Проте з таким висновком суду погодитися не можна, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи з 22 березня 1986 року по 27 листопада 2007 року сторони перебували у зареєстрованому шлюбі. Під час шлюбу 15 травня 2002 року вони придбали житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1. Житловий будинок в цілому зареєстрований за відповідачем.

Статтею 22 КпШС України, що діяла на час виникнення спірних правовідносин передбачено, (ст. 60 СК України), що майно, нажите подружжям за час шлюбу, є його спільною сумісною власністю. Кожен з подружжя має рівні права володіння, користування і розпорядження цим майном.

Частиною 1 статті 28 КпШС України, що діяла на час виникнення спірних правовідносин передбачено, (ст. 69 СК України), що в разі поділу майна, яке є спільною сумісною власністю подружжя, їх частки визнаються рівними.

Оскільки житловий будинок придбано під час шлюбу, ОСОБА_1 має право на ? частину цього будинку в порядку поділу спільного майна подружжя.

За таких обставин рішення суду в цій частині підлягає скасуванню з задоволенням позову ОСОБА_1 в цій частині.

Відмовляючи ОСОБА_1 в задоволенні позову в частині визнання договору купівлі-продажу спірного житлового будинку недійсним, суд першої інстанції, з висновком якого погоджується судова колегія, обґрунтовано виходив з того, що підстав для його визнання недійсним не вбачається.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що під час шлюбу 15 травня 2002 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_5 в інтересах сім'ї укладено договір купівлі-продажу житлового будинку серія АЕК № 002775, який нотаріально посвідчений та відповідає вимогам глави 3 ЦК УРСР в редакції 1963 року, який діяв на час виникнення спірних правовідносин, (ст.203-210 ЦК України). Зазначений договір купівлі-продажу зареєстрований за ОСОБА_2 в КП «Харківське міське бюро технічної інвентаризації», (а. с. 9).

Посилання ОСОБА_1 на те, що підставою для визнання договору недійсним є те, що право власності зареєстровано тільки за його колишньою дружиною, є безпідставними, оскільки як вбачається із змісту ст. ст. 45-48 ЦК УРСР України в редакції 1963 року, який діяв на час виникнення спірних правовідносин, (ст.203-210 ЦК України) реєстрація права власності за одним із подружжя не суперечить вимогам закону, здійснена в інтересах сім'ї, не ущемляє особисті та майнові права ОСОБА_1, як чоловіка ОСОБА_2

В цій частині рішення суду відповідає зазначеним вимогам та обставинам справи, підстав для його зміни або скасування в цій частині не вбачається. Доводи апеляційної скарги висновків суду в цій частині не спростовують.

Керуючись ст. ст. 303, 304, п.3 ч.1 ст.307, п.1 ч.1 ст.309, ст.313, ч.2.ст.314, ст. ст. 316, 317, 319 ЦПК України судова колегія,-

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Рішення Ленінського районного суду м. Харкова від 20 серпня 2015 року - змінити.

Позов ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на ? частину будинку АДРЕСА_1 в порядку поділу спільного майна подружжя.

В іншій частині рішення суду - залишити без змін.

Рішення суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржено в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом 20 днів з дня набрання законної сили.

Головуючий суддя Судді колегії