Справа № 177/1804/13-ц
Провадження № 2-п/177/3/15
У Х В А Л А

Іменем України

05.06.2015 Криворізький районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Приміч Г. І.

за участі: секретаря Ференц Я. З.,

заявника (відповідач по справі) ОСОБА_1

представника Радушненського ЖКП - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення у цивільній справі за позовом Радушненського житлово-комунального підприємства до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за самовільне приєднання до комунальної водопровідної мережі та безоблікове використання води, -

В С Т А Н О В И В:

27.02.2015 року ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про перегляд заочного рішення Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 19.12.2013 року у справі № 177/1804/13-ц, провадження 2/177/663/13.

Уточнивши свою заяву на виконання ухвали суду про залишення заяви без руху від 02.03.2015 року, просив суд переглянути та скасувати заочне рішення Криворізького районного суду Дніпропетровської області по справі № 177/1804/13-ц, провадження 2/177/663/13, про стягнення з нього на користь Радушненського ЖКП матеріальної шкоди в розмірі 6220,80 грн. та судового збору в розмірі 229,40 грн. Просив справу призначити до судового розгляду в загальному порядку.

В обгрунтування заяви про перегляд та скасування заочного рішення ОСОБА_1 вказував той факт, що він не з'явився до суду та не повідомив суд про причини неявки, оскільки не був належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, жодних повісток засобами поштового зв'язку не отримував, як не отримував і копії заочного рішення. Про факт існування рішення суду дізнався лише коли з його пенсії почали утримувати суму боргу в порядку виконання рішення суду.

Також наполягав на тому, що жодного акту обстеження його житла за участю членів його сім'ї не проводилося, самовільну врізку з центрального водогону він не здійснював, оскільки не мав доступу до підвалу, всі мережі водогону та трійники наявні в будинку ще з моменту його будівництва. Крім цього вказував, що проживаючи в багатоквартирному будинку, городу близько від будинку не має, а тому відповідно не використовує воду для його поливу.

В ході судового засідання заяву про скасування заочного рішення підтримав та просив задовольнити.

Представник Радушненського ЖКП в ході судового засідання просив суд залишити заяву ОСОБА_1 без задоволення, посилаючись на те, що відповідач був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи за зареєстрованим місцем проживання, але своїм правом на участь у розгляді справи не скористався, у зв'язку з чим було постановлено заочне судове рішення. Вважав рішення суду законним та обгрунтованим, а доводи відповідача такими, що не заслуговують на увагу, оскільки не підтверджені жодними доказами та спростовуються матеріалами справи.

Суд, вислухавши пояснення ОСОБА_1 та представника Радушненського ЖКП, дослідивши матеріали справи, вважає заяву про перегляд заочного рішення суду та його скасування такою, що не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ст. 232 ЦПК України, заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з'явився в судове засідання та не повідомив про причини неявки з поважних причин і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Тобто, зі змісту ст. 232 ЦПК України вбачається, що для скасування заочного рішення необхідна наявність одночасно двох наведених умов.

Відповідно до ч.5 ст. 74 ЦПК України судові повістки надсилаються фізичним особам, які не є суб'єктами підприємницької діяльності за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку.

Як вбачається з копії паспорту ОСОБА_1 та довідки Радушненської селищної ради Криворізького району (а.с.80,81), він зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, с.м.т. Радушне, вул. Заводська 2/5, де фактично і проживає, про що вказував сам ОСОБА_1 в ході судового засідання.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 викликався в судові засідання на 21.08.2013 року (а.с. 32-33), 01.10.2013 року (а.с. 36-37), 24.10.2013 року (а.с. 41-42), однак кожна із вказаних повісток, направлених за його зареєстрованим місцем проживання, повернулися до суду з відмітками "За закінченням терміну зберігання". Як вбачається з написів на зворотному боці вказаних поштових конвертів, ОСОБА_1 працівником поштового зв'язку залишалися повідомлення про необхідність отримання поштового відправлення, що відповідає вимогам п. 21, 93, 98, 117 Правил надання послуг поштового зв'язку, затверджених постановою КМ України № 270 від 05.03.2009 року. Про виклик його до суду на 19.12.2013 року в отриманні повістки він відмовився, що вбачається з поштового повідомлення (а.с. 48-49).

Також ОСОБА_1 було направлено копію заочного рішення по справі (а.с. 61-62), однак поштовий конверт повернувся до суду з відміткою "За закінченням терміну зберігання".

Відповідно до ч.5 ст. 74 ЦПК України у разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за зареєстрованою адресою місця проживання, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручені їм належним чином.

Відповідно до ч. 8 ст. 76 ЦПК України у разі відмови адресата одержати судову повістку особа, яка її доставляє, робить відповідну помітку на повістці і повертає її до суду. Особа, яка відмовилася одержати судову повістку, вважається повідомленою.

Враховуючи вище викладене, суд вважає, що ОСОБА_1 був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, а тому, за відсутності інших заперечень ОСОБА_1, суд приходить до висновку про відсутність у нього поважних причин для неявки до суду або повідомлення суд про причини неявки.

Доводи ОСОБА_1 про те, що при постановленні заочного рішення від 19.12.2013 року судом не було враховано ряд обставин та доказів, що мають істотне значення для вирішення справи, суд розцінює критично, оскільки вони спростовуються матеріалами справи, які були досліджені в судовому засіданні та яким було надано оцінку при ухваленні заочного рішення. ОСОБА_1 не надав суду жодних доказів, які б мали істотне значення для правильного вирішення справи.

ОСОБА_1 в обгрунтування заяви про перегляд та скасування заочного рішення вказував, що жодний акт про самовільне підключення до центрального водогону не складався. Вказане спростовується самим актом від 13.05.2013 року, з якого вбачається, що в будинку по вул. Заводська 2/5 с.м.т. Радушне Криворізького району, в підвалі з виводом на вулицю наявна самовільна врізка, з якої здійснюється полив городу. ОСОБА_1 від підпису в акті відмовився (а.с. 12). Розрахунок розміру заборгованості за спожиту воду в результаті самовільного підключення до водопроводу підтверджується відповідними розрахунками наявними в матеріалах справи (а.с. 14-15) і крім цього, доводи про його невизнання ОСОБА_1 не заявлялися.

Враховуючи ненадання ОСОБА_1 доказів поважності причин неявки до суду та повідомлення суду про причини неявки, ненадання доказів, що мають істотне значення для вирішення справи, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення заяви ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 19.12.2013 року, у звязку з чим, вказану заяву слід залишити без задоволення відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 231 ЦПК України.

Зазначене не перешкоджає відповідачу оскаржити заочне рішення суду в загальному порядку шляхом подання апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст. 231, 232, 294 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення у цивільній справі за позовом Радушненського житлово-комунального підприємства до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за самовільне приєднання до комунальної водопровідної мережі та безоблікове використання води, - залишити без задоволення.

Ухвала окремому оскарженню не підлягає.

Заочне рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Дніпропетровської області протягом десяти днів з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Суддя: