У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 листопада 2015 року суддя Подільського районного суду м.Києва Декаленко В. С., розглянувши матеріали заяви ОСОБА_1 про обмеження цивільної дієздатності, встановлення піклування і призначення піклування, заінтересована особа: Орган опіки та піклування Подільської районної в місті Києві державної адміністрації,-

В С Т А Н О В И В :

Заявниця звернулася до суду із заявою про обмеження цивільної дієздатності, встановлення піклування і призначення піклування.

Дослідивши матеріали заяви, приходжу до висновку, що вона (заява) подана з порушенням вимог чинного цивільно-процесуального законодавства, які ставляться до її форми та змісту, а тому підлягає залишенню без руху для усунення недоліків, виходячи з наступних підстав.

Стаття третя ЦПК України визначає, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно ч. 1 ст. 118 ЦПК України, позов пред'являється шляхом подання позовної заяви до суду першої інстанції, де вона реєструється, з дотриманням порядку, встановленого частинами другою і третьою статті 11-1 цього Кодексу, та не пізніше наступного дня передається визначеному судді.

За приписами спеціальної норми, якою є стаття 238 ЦПК України і яка встановлює вимоги до заяви про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи, у заяві про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи повинні бути викладені обставини, що свідчать про психічний розлад, істотно впливають на її здатність усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними, чи обставини, що підтверджують дії, внаслідок яких фізична особа, яка зловживає спиртними напоями, наркотичними засобами, токсичними речовинами, азартними іграми тощо, поставила себе чи свою сім'ю, а також інших осіб, яких вона за законом зобов'язана утримувати, у скрутне матеріальне становище.

Крім того, згідно ч. 5 ст. 119 ЦПК України, до позовної заяви додається документ, що підтверджує сплату судового збору.

Згідно ч. 2 ст. 4 ЗУ «Про судовий збір», за подання фізичною особою до суду заяви у справах окремого провадження справляється судовий збір в розмірі 0,2 розміру мінімальної заробітної плати.

Відповідно до ЗУ «Про Державний бюджет України на 2015 рік», з 01.01.2015 року в Україні встановлено мінімальну заробітну плату в розмір 1 218,00 грн.

Враховуючи вищевикладене, а також характер поданої до суду заявницею заяви, яка підлягає розгляду в порядку окремого провадження, за її подачу заявник повинен був сплати судовий збір в розмірі 243, 60 грн.

Мною встановлено, що заявницею незважаючи на вимоги ч. 5 ст. 119 ЦПК України, ст. 4 ЗУ «Про судовий збір» не надано до суду відповідного документу, що підтверджує сплату судового збору у вищезазначеному розмірі.

Мною не можуть бути взяті до уваги її посилання на те, що у відповідності до ч. 2 ст. 240 УПК України судові витрати, пов'язані з провадженням справи про визнання фізичної особи недієздатною відносяться за рахунок держави, оскільки ст. 79 ЦПК України визначає, що розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

На даний же час таким законом, який визначає розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати при зверненні з позовом до суду в порядку цивільного судочинства є ЗУ «Про судовий збір» від 08.07.2011 року із змінами та доповненнями, норми якого не звільняють від сплати судового збору осіб, які звертаються до суду із заявами про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи.

Згідно п. 3 вищезазначеної Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17.10.2014 року № 10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», якщо сплата судового збору згідно з вимогами закону є обов'язковою, то наслідком недотримання цієї умови є залишення позовної заяви без руху, а у разі, якщо документ, що підтверджує сплату судового збору (частина п'ята статті 119 ЦПК), не буде поданий у строк, установлений судом, - визнання заяви неподаною та її повернення позивачеві (стаття 121 ЦПК) або залишення заяви без розгляду (пункт 8 частини першої статті 207 ЦПК).

З врахуванням вищевикладеного, приходжу до висновку про доведеність тієї обставини, що заява не може вважатися такою, що відповідає вимогам чинного цивільно-процесуального законодавства, які ставляться до її форми та змісту.

Стаття 121 ЦПК України визначає, що суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 119 і 120 цього Кодексу, або не сплачено судовий збір, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання позивачем ухвали.

На підставі викладеного, ст.ст. 3, 4, 5, 6 ЗУ «Про судовий збір», керуючись ст.ст. 3, 11, 79, 118, 119, 120, 121 ЦПК України,-

У Х В А Л И В :

Заяву ОСОБА_1 про обмеження цивільної дієздатності, встановлення піклування і призначення піклування, заінтересована особа: Орган опіки та піклування Подільської районної в місті Києві державної адміністрації - залишити без руху.

Надати заявнику строк в 5 (п'ять) днів з дня отримання ухвали, для усунення недоліків.

Роз'яснити заявнику, що в разі невиконання вимог ухвали в указаний термін, матеріали заяви будуть вважатись неподаними і повернуті йому.

Ухвала оскарженню не підлягає.

СуддяВ. С. Декаленко