Провадження № 2/161/3945/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 вересня 2015 року м. Луцьк

Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого судді Ковтуненка В.В.,

при секретарі Соколовій К.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Луцьк цивільну справу за позовною заявою Державної іпотечної установи до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

Державна іпотечна установа звернулася до суду з вказаним позовом. В обґрунтування заявленого позову посилається на те, що 14 листопада 2007 року між ВАТ «КредитпромБанк» та ОСОБА_1 був укладений договір про іпотечний кредит №27.3/000117/07-НВД, за умовами якого банк надав відповідачу у кредит грошові кошти в сумі 150 000,00 гривень, строком з 14 листопада 2007 року по 14 листопада 2007 року включно зі сплатою 12,00% річних. 30 листопада 2007 року між Державною іпотечною установою та банком був укладений договір відступлення права вимоги №1051, згідно якого банк передав позивачу всі права вимоги за договором про іпотечний кредит, іпотечним договором та договором поруки. Станом на день подачі позову, відповідач-1 не сплатив суму заборгованості за договором про іпотечний кредит. Вважає, що заборгованість за договором про іпотечний кредит, пеня та інфляційні втрати підлягають стягненню з відповідачів, в судовому порядку. Відповідно до пункту 2.4 договору про іпотечний кредит, відповідач-1 зобов'язався щомісячно до 14 числа кожного місяця здійснювати погашення кредиту та сплачувати нараховані відсотки рівними частинами в сумі не менше 1 542,92 гривень та здійснити остаточне погашення не пізніше 14 листопада 2037 року. Проте, відповідачем-1 порушені вищезазначені умови договору про іпотечний кредит, а саме - відповідач-1, належним чином, не сплачує чергові платежі. Отже станом на 12.05.2015 року за порушення умов договору про іпотечний кредит нарахована заборгованість за кредитом (розрахунок додається) складає: по основній сумі боргу 144 586,62 гривень, нараховані відсотки 11 491,27 гривень, пеня за прострочення сплати кредитних коштів 1 614,19 гривень, інфляційні втрати 3 346,58 гривень. Просить суд стягнути з відповідачів в солідарному порядку виниклу заборгованість та судові витрати.

Представник позивача в судове засідання не зявився, про дату, час і місце судового розгляду справи повідомлявся належним чином, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та не заперечує проти заочного розгляду справи.

Відповідачі в судове засідання не з'явилися, про дату, час і місце судового розгляду справи повідомлялися належним чином, подали до суду заяви про розгляд справи у їх відсутності. Просили відмовити в задоволенні позову у звязку з його безпідставністю.

Дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що заявлений позов не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.

Судом при розгляді справи встановлено, що 14 листопада 2007 року між ВАТ «Кредитпромбанк» та ОСОБА_1 було укладено договір про іпотечний кредит № 27.3/000117/07-НВД (а.с. 9). Відповідно до умов укладеного між сторонами кредитного договору ВАТ «Кредитпромбанк» надало ОСОБА_1 грошові кошти в сумі 150 000,00 гривень. Процентна ставка 12% річних. ОСОБА_1 зобовязався повернути кредит, сплачувати відсотки та штрафні санкції відповідно до умов укладеного договору.

Також судом встановлено, що 30 листопада 2007 року між ВАТ «Кредитпромбанк» та Державною іпотечною установою було укладено договір відступлення права вимоги № 1051 (а.с. 29-33). Відповідно до умов укладеного між сторонами договору, Державна іпотечна установа набула права вимоги по договору про іпотечний кредит № 27.3/000117/07-НВД від 14 листопада 2007 року, укладеного між ВАТ «Кредитпромбанк» та ОСОБА_1.

Відповідно до п. 15 ст. 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» військовослужбовцям з початку і до закінчення особливого періоду, а резервістам та військовозобовязаним - з моменту призову під час мобілізації і до закінчення особливого періоду штрафні санкції, пеня за невиконання зобовязань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками, та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються.

Також судом достовірно встановлено, що ОСОБА_1, який є позичальником по договору про іпотечний кредит № 27.3/000117/07-НВД від 14 листопада 2007 року, проходив військову службу в Збройних силах України в період з 14 серпня 2014 року по 01 вересня 2015 року по мобілізації (а.с. 45).

Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Також судом встановлено, і це підтверджується письмовими матеріалами, доданими до позовної заяви, що заборгованість відповідача по процентах за користування договором про іпотечний кредит № 27.3/000117/07-НВД від 14 листопада 2007 року, пені та інфляційними втратами виникла за період з 15 жовтня 2014 року по 12 травня 2015 року. Тобто, під час проходження ОСОБА_1 військової служби в Збройних силах України (а.с. 6-7).

Також судом встановлено, і це підтверджується письмовими матеріалами, доданими до позовної заяви, що позивачем, при зверненні до суду до позовної заяви взагалі не додано доказів наявності в ОСОБА_1 простроченої заборгованості по основній сумі боргу.

Приймаючи до уваги викладене та враховуючи, що заборгованість ОСОБА_1 по процентах за користування договором про іпотечний кредит № 27.3/000117/07-НВД від 14 листопада 2007 року, пені та інфляційними втратами виникла за період проходження ним військової служби в Збройних силах України. При цьому, ОСОБА_1, у відповідності до положень п. 15 ст. 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» звільнений від нарахування штрафних санкцій, пені за невиконання зобовязань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками, та фізичними особами, а також процентів за користування кредитом. А тому за таких обставин, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позову.

Керуючись ст.ст. 526, 1054 ЦК України,ст.ст.10, 57, 60, 212-215 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Відмовити Державній іпотечній установі в задоволенні її позовної заяви до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Волинської області через Луцький міськрайонний суд Волинської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: В.В. Ковтуненко