Справа №490/4006/14-ц 02.06.2015 02.06.2015 02.06.2015
Провадження №22-ц/784/1190/15
Головуючий першої інстанції: Подзігун Г.В.
Категорія: 57 Суддя-доповідач апеляційного суду: ОСОБА_1
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 червня 2015 року м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Миколаївської області в складі

головуючого Коломієць В.В.

суддів Довжук Т.С., Шолох З.Л.,

при секретарі Шпонарській О.Ю.,

за участю представника позивача ОСОБА_2, представника відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Центрального районного суду м. Миколаєва від 09 лютого 2015 року за позовом ОСОБА_4 до Центрального відділу державної виконавчої служби Миколаївського міського управління юстиції (далі Центральний ВДВС ММУЮ), товариства з обмеженою відповідальністю «Укрспецторг Групп» (далі ТОВ Укрспецторг Групп), треті особи: публічне акціонерне товариство ВТБ Банк (далі ПАТ ВТБ Банк), приватний нотаріус Миколаївського міського нотаріального округу ОСОБА_5, ОСОБА_6, про визнання недійсними прилюдних торгів, протоколу та акту про проведення прилюдних торгів, визнання недійсним свідоцтва про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів та скасування права власності,

В С Т А Н О В И Л А :

У квітні 2013 року ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до Центрального ВДВС ММУЮ та ТОВ Укрспецторг Групп про визнання недійсними прилюдних торгів, які відбулись 03 липня 2013 року з реалізації двокімнатної квартири спільного заселення №42, що знаходиться по вул. Московській, 42 в м. Миколаєві, протоколу проведення прилюдних торгів №15-02113 від 03 липня 2013 року та додатку № 1 до цього протоколу від 18 липня 2013 року, акту державного виконавця Центрального ВДВС ММУЮ від 19 серпня 2013 року про проведення прилюдних торгів.

Позивач вказував, що торги з реалізації зазначеного майна було проведено з порушенням норм чинного законодавства та його прав, зокрема, державний виконавець перевищив свої повноваження, самостійно змінивши спосіб виконання виконавчого документа, здійснивши стягнення на передане в іпотеку нерухоме майно без відповідного рішення суду про звернення стягнення на предмет іпотеки. Крім того, ТОВ Укспецторг Групп не розмістило інформацію про дані торги в друкованих виданнях, як того вимагає п. 2 ст. 43 Закону України «Про іпотеку», що призвело до того, що у торгах брали участь підставні особи, до того ж переможець торгів ОСОБА_6 приховала відомості про своє місце постійного проживання, оскільки за місцем реєстрації вона фактично не проживає. Також, за твердженням позивача, матеріали виконавчого провадження не містять документів, що підтверджують оплату гарантійного внеску учасниками прилюдних торгів, додаткової винагороди на користь ТОВ Укспецторг Групп та оплати ОСОБА_6 коштів за придбане з аукціону майно на депозит ДВС в сумі 51 000 грн.

В подальшому ОСОБА_4 доповнив позовні вимоги та просив визнати недійсним Свідоцтво про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів, виданого 20 серпня 2013 року приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу ОСОБА_5 на імя ОСОБА_6, та скасувати право власності ОСОБА_6 на спірну квартиру.

Рішенням Центрального районного суду м. Миколаєва від 09 лютого 2015 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_4 - відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_4, посилаючись на незаконність та необґрунтованість рішення суду, неповне зясування судом обставин справи і невідповідність висновків суду обставинам справи, просив скасувати рішення та ухвалити нове, яким задовольнити його позовні вимоги, а також повернути до первісного стану сторони договору купівлі-продажу спірного нерухомого майна, який був укладений та оформлений торгівельною організацією ТОВ Укрспецторг Групп.

Перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню із наступних підстав.

Правила проведення прилюдних торгів визначені Тимчасовим положенням про порядок проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна, затвердженого наказом Міністерства юстиції України № 68/5 від 27.10.1999р., за яким прилюдні торги є спеціальною процедурою продажу майна, за результатами якої власником майна стає покупець, який у ході торгів запропонував за нього найвищу ціну (п. 2.2 Тимчасового положення).

Тимчасовим положенням передбачені певні правила проведення прилюдних торгів, а саме: по-перше, правила, які визначають процедуру підготовки, проведення торгів (опублікування інформаційного повідомлення певного змісту про реалізацію нерухомого майна; направлення письмового повідомлення державному виконавцю, стягувачу та боржнику про дату, час, місце проведення прилюдних торгів, а також стартову ціну реалізації майна) (розд. 3); по-друге, правила, які регулюють сам порядок проведення торгів (розд. 4); по-третє, ті правила, які стосуються оформлення кінцевих результатів торгів (розд. 6).

Відповідно до правових висновків, викладених у постановах Верховного Суду України, зокрема, від 24 жовтня 2012 року у справі № 6-116цс12, від 13 лютого 2013 року у справі №6-174цс12, оскільки виходячи зі змісту ч.1 ст. 215 ЦК України підставами недійсності укладеного за результатами прилюдних торгів правочину є недодержання вимог закону в момент його укладення, тобто безпосередньо за результатами прилюдних торгів, то підставами для визнання прилюдних торгів недійсними є порушення встановлених законодавством правил проведення торгів, визначених саме Тимчасовим положенням.

Судом встановлено і таке підтверджується матеріалами справи та матеріалами виконавчого провадження, що 29 травня 2008 року між ОСОБА_4 і ВАТ «ВТБ Банк» (правонаступником якого є ПАТ ВТБ Банк) був укладений кредитний договір. В забезпечення виконання зобовязань за вказаним договором між тими ж сторонами 29 травня 2008 року був укладений нотаріально посвідчений договір іпотеки, за яким ОСОБА_4 передав ВАТ «ВТБ Банк» в іпотеку двокімнатну квартиру спільного заселення №42, що знаходиться по вул. Московській, 42 в м. Миколаєві. Також в забезпечення виконання кредитного договору 29 травня 2008 року між ОСОБА_2 і ВАТ «ВТБ Банк» був укладений договір поруки (а.с. 13-16).

Рішенням Центрального районного суду м. Миколаєва від 21 грудня 2010 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Миколаївської області від 14 квітня 2011 року, стягнуто у солідарному порядку з ОСОБА_4, ОСОБА_2 на користь ПАТ ВТБ Банк: прострочену заборгованість за кредитом 18159грн. 19коп.; поточну заборгованість за кредитом 228892грн. 30коп.; 30% річних 3611грн.87коп.; прострочену заборгованість за процентами 26780грн. 27коп.; поточну заборгованість за процентами 2978грн. 32коп., а також по 889грн. 52коп. - судових витрат з кожного (а.с. 13зв., 26).

Постановою державного виконавця Центрального ВДВС від 17.06.2011р. за заявою стягувача ПАТ ВТБ Банк було відкрито виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа, виданого на підставі вищевказаного рішення суду. Постановою державного виконавця від 21.06.2012р. виконавчий документ було повернуто стягувачу в звязку з тим, що заставне майно боржника не реалізовано торгівельною організацією під час проведення прилюдних торгів з відсутності зареєстрованих покупців, інше майно належне боржнику на праві власності на яке можливо звернути стягнення, відсутнє (а.с. 67, 68).

27.07.2012 року ПАТ «ВТБ Банк» знову подав до Центрального ВДВС заяву про відкриття виконавчого провадження за даним виконавчим листом, в якій, крім того, стягувач просив накласти арешт на все майно боржника в межах суми стягнення, зокрема, на заставне майно - двокімнатну квартиру спільного заселення за адресою м. Миколаїв, вулиця Московська, 42. кв.42, належну на праві власності боржнику (а.с. 180).

27.07.2012 державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, а 01.10.2012 року - винесено постанову про накладення арешту на все рухоме та нерухоме майно боржника.

30 листопада 2012 року державним виконавцем складено акт опису й арешту предмета іпотеки - спірної квартири (а.с. 18-19).

03.12.2012 року винесено постанову про призначення експерта, суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні - ТОВ «Українська експертна група».

07.02.2013 року за вх. № 1867 до відділу надійшов висновок з незалежної оцінки спірного майна, який був складений ТОВ «Українська експертна група» 04 лютого 2013 року (а.с. 246-247). В цей же день листами за вих.№ 2420 боржнику та стягувачу надіслано повідомлення про результати визначення оцінки майна, яка склала 119600,00 грн.

28.02.2013 року до Управління ДВС ГУЮ в Миколаївській області направлено заявку на реалізацію арештованого майна, зокрема, із довідками ДВС про відсутність надходжень повідомлень про оскарження сторонами виконавчого провадження оцінки арештованого майна та про черговість звернення стягнення на майно боржника і відсутність у боржника майна попередньої черги (а.с. 248-250).

18 березня 2013 року між Центральним ВДВС і ТОВ «Укрспецторг Групп» був укладений договір № 15-0219/13 про надання послуг по організації і проведенню прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна (іпотека) (а.с. 251-252.)

Призначені на 05 квітня 2013 року прилюдні торги не відбулися у звязку з відсутністю зареєстрованих покупців. 10 квітня 2013 року державним виконавцем був складений акт уцінки майна, який направлено листом за вих.№ 10564 до ТОВ «Укрспецторг Групп», ОСОБА_4 та ПАТ «ВТБ Банк». Сума переоцінки нерухомого майна в процентному співвідношенні становила 25%, тобто після переоцінки вартість майна становила 89700,00 грн. Наступні прилюдні торги було призначено на 24 травня 2013 року, проте вони також не відбулись у звязку з відсутністю зареєстрованих покупців. 30 травня 2013 року державним виконавцем проведено переоцінку нерухомого майна, яка в процентному співвідношенні становить 50%. Після пероцінки вартість майна становить - 59800,00грн. Акт уцінки майна було направлено листом за вих.№ 155684 до ТОВ «Укрспецторг Групп», ОСОБА_4 та ПАТ «ВТБ Банк» (а.с. 252зв. 258).

Листом від 11 червня 2013 року за вих. № НОМЕР_1 «Укрспецторг Групп» повідомило Центральний ДВС, боржника та стягувача про призначення прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна, стартова ціна якого становить 59 800,00грн., на 03 липня 2013 року (а.с. 253 зв.). В цей же день 11 червня.2013 року - була опублікована інформація про реалізацію спірного нерухомого майна з прилюдних торгів на веб-сайті «Система реалізації конфіскованого та арештованого майна» (а.с. 267).

Відповідно до Протоколу № 15-0219/13(Н)-2 про проведення 03 липня 2013 року прилюдних торгів їх переможцем став Учасник торгів № 3 - ОСОБА_7, який запропонував найвищу ціну 300000грн. та повинен був протягом 10 банківських днів з дня затвердження цього протоколу внести оплату за придбаний лот та додаткову суму винагороди за реалізацію майна (а.с. 197). Проте, оскільки ОСОБА_7 у встановлений термін не здійснив розрахунок за придбане майно, згідно з Додатком № 1 до Протоколу № 15-0219/13(Н)-2 про проведення 03 липня 2013 року прилюдних торгів, затвердженим 18 липня 2013 року директором МФ ТОВ «Укрспецторг Групп», їх переможцем було оголошено Учасника торгів № 4 - ОСОБА_6, яка запропонувала найвищу ціну серед інших учасників торгів (не рахуючи ОСОБА_7, - 60000грн. (а.с. 21).

Передбачений ч. 5 ст. 58 Закону України «Про виконавче провадження» 6-місячний строк з дня підписання Висновку про оцінку майна (04.02.2013р.) до дня проведення оспорюваних прилюдних торгів (03.07.2013р.) не сплинув.

Відповідно до Додатку № 1 до Протоколу № 15-0219/13(Н)-2 від 18 липня 2013 року переможцю торгів ОСОБА_6 необхідно було внести в строк до 02 серпня 2013 року (включно) на рахунок виконавчої служби - 51 000,00 грн. за придбане майно та 6010,00 грн. - на рахунок ТОВ «Укрспецторг Групп» як додаткову суму до винагороди за послуги торгівельної організації.

Згідно виписки з депозитного рахунку відділу ДВС кошти в сумі 51000,00грн. надійшли на депозитний рахунок Центрального ВДВС 02 серпня 2013 року (а.с 54-55, 261 зв.).

На підставі розпорядження державного виконавця, затвердженого 28.08.2013р. начальником Центрального ВДВС, отримані від реалізації майна боржника кошти у розмірі 51000,00 грн. були перераховані ВДВС наступним чином: 44818,19 грн. - стягувачу ПАТ «ВТБ Банк» за платіжним дорученням № 6976 від 28.08.2013 року, 200,00 грн. - витрати виконавчого провадження, 4481,81грн. - виконавчий збір за платіжним дорученням № 6977 від 28.08.2013 року; 1500грн. повернення авансового внеску стягувачу за платіжним дорученням № 6978 від 28.08.2013р. (а.с. 260-261).

19 серпня 2013 року державним виконавцем був складений акт про проведення прилюдних торгів, затверджений у встановленому порядку в.о. начальника Центрального ДВС ММУЮ та завірений печаткою цієї установи (а.с. 173, 184 т.3).

На підставі акта державного виконавця про проведені прилюдні торги приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу ОСОБА_5 20 серпня 2013 року ОСОБА_6 видано свідоцтво про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів (а.с. 237).

Як вбачається зі звукозапису судового засідання від 18 грудня 2014 року судом відповідно до положень ч. 4 ст. 10, ст. 33 ЦПК України представнику позивача ОСОБА_2 було розяснено право заявити клопотання про залучення до участі у справі як співвідповідача ОСОБА_6, якій видано свідоцтво про придбання спірної квартири з прилюдних торгів, та розяснені наслідки не вчинення даної процесуальної дії, проте, проти ОСОБА_2 від цього відмовилась, тому ОСОБА_6 була притягнута судом до участі у справі у якості третьої особи.

Встановивши наведені обставини, виходячи з меж судового розгляду, встановлених ст. 11 ЦПК України, суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку про недоведеність позивачем суттєвих порушень при проведенні 03 липня 2013 року прилюдних торгів та про порушення прав і законних інтересів позивача, в звязку з реалізацією з цих торгів належного йому на праві власності майна .

Таким чином, районний суд правильно ухвалив рішення про відмову в задоволенні позову ОСОБА_4

Такий висновок суду відповідає вимогам матеріального і процесуального права. Фактичні обставини встановлені судом повно та обєктивно, їм надано належний правовий аналіз, що обґрунтовано відображено в мотивувальній частині оскаржуваного судового рішення.

За змістом пункту 1 частини першої cтатті 32 Закону України Про виконавче провадження заходом примусового виконання судових рішень є звернення стягнення на кошти та інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають у інших осіб або належать боржникові від інших осіб. Згідно з частиною 1 ст. 52 Закону України Про виконавче провадження звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні та примусовій реалізації.

Загальний порядок звернення стягнення на заставлене майно визначений статтею 54 Закону України Про виконавче провадження, відповідно до якої звернення стягнення на заставлене майно в порядку примусового виконання допускається за виконавчими документами для задоволення вимог стягувача-заставодержателя (ч. 1 цієї статті).

Виконавчі дії з реалізації предмета іпотеки, на яке звертається стягнення за рішенням суду або за виконавчим написом нотаріуса, проводяться за спеціальним порядком відповідно до статті 41 Закону України "Про іпотеку" шляхом продажу на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження.

У той самий час, якщо виконавчі дії вчиняються на підставі судового рішення про стягнення заборгованості та за відсутності судового рішення або виконавчого напису нотаріуса про звернення стягнення на предмет іпотеки, то вони регулюються загальними нормами Закону України "Про виконавче провадження", а не нормами спеціального Закону України "Про іпотеку".

Оскільки виконавче провадження було відкрито щодо примусового виконання виконавчих документів про стягнення на користь ПАТ ВТБ Банк з ОСОБА_4 кредитної заборгованості, то при вчиненні виконавчих дій з реалізації арештованого майна слід виходити із загальних норм Закону України "Про виконавче провадження", а не норм спеціального Закону України Про іпотеку.

Зазначена правова позиція викладена у постановах Верховного Суду України у справах 6-199цс14 від 28 січня 2015 року і №6-238цс14 від 04 лютого 2015 року.

До того ж ПАТ ВТБ Банк одночасно був і іпотекодержателем і стягувачем і не тільки не заперечував проти реалізації предмета іпотеки, а й наполягав на цьому для виконання рішення сулу про стягнення на його користь заборгованості за кредитом.

За такого суд обґрунтовано вважав помилковими посилання позивача на те, що відсутність рішення суду про звернення стягнення на предмет іпотеки позбавляє державного виконавця можливості звертати стягнення на майно боржника шляхом його примусової реалізації.

Відповідно до ст.ст. 10, 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Між тим, позивач не довів несплату учасниками торгів гарантійних внесків, тоді як зі змісту Додатку № 1 до Протоколу № 15-0219/13(Н)-2 від 18 липня 2013 року вбачається, що такий внесок в розмірі 2990грн. ОСОБА_6 був раніше внесений та зараховується до загального розміру суми винагороди ТОВ «Укрспецторг Групп» (а.с. 21зв.).

За таких обставин доводи апеляційної скарги в цій частини є необґрунтованими.

Посилання апелянта на несплату ОСОБА_6 коштів за придбану на публічних торгах квартиру також не можуть бути прийняті до уваги, оскільки спростовуються письмовими доказами, що містяться у матеріалах справи, зокрема, випискою з депозитного рахунку ВДВС, розпорядженням державного виконавця про перерахування коштів, отриманих від реалізації майна боржника, та платіжними дорученнями №№ 6976, 6977, 6978 від 28.08.2013р. (а.с. 54-55, 260-261). Зазначені документи містяться у матеріалах виконавчого провадження, яке було досліджено судом першої та апеляційної інстанції.

Пунктом п.5.1. Тимчасового положення про порядок проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна встановлено, що розрахунок за придбане майно здійснюється переможцем торгів протягом семи банківських днів з дня затвердження протоколу. Отже, відповідно до вимог цього Тимчасового положення останнім днем для проведення ОСОБА_6 розрахунку за придбану на торгах квартиру було 29 липня 2013 року. Проте, здійснення ОСОБА_6 повного розрахунку 02 серпня 2013 року, тобто, з дуже незначним пропуском передбаченого Тимчасовим положенням строку, до того ж у термін, визначений в затвердженому 18 липня 2013 року Додатку № 1 до Протоколу проведення прилюдних торгів, не є суттєвим порушення правил проведення публічних торгів та не може бути підставою для визнання їх недійсними відповідно до п.1 ст. 203 ЦК України.

За такого, доводи апеляційної скарги в цій частині є необґрунтованими.

Відповідно до вимог п.3.5. Тимчасового положення про порядок проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна (в редакції на час спірних правовідносин) спеціалізована організація, яка проводить публічні торги, не пізніше як за 15 днів до дня проведення публічних торгів публікує в порядку, визначеному Положенням про Єдиний державний реєстр виконавчих проваджень, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 20.05.2003р. N 43/5, зареєстрованим у Мін'юсті 21.05.2003 за N 388/7709, на відповідному веб-сайті інформацію про нерухоме майно, що реалізується. Одночасно ця інформація може бути розміщена в засобах масової інформації.Пунктом 4.9. Положення про Єдиний державний реєстр виконавчих проваджень (в редакції на час виникнення спірних правовідносин) зазначено, що унесення відомостей до Єдиного реєстру (крім відомостей про результати проведення торгів) здійснюється не пізніше ніж за п'ятнадцять днів до дати проведення торгів.

11 червня 2013 року на веб-сайті «Система реалізації конфіскованого та арештованого майна» (який ведеться адміністратором Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень) була опублікована інформація про реалізацію спірного нерухомого майна з прилюдних торгів (а.с. 267), отже, строк і порядок розміщення інформації про торги торгівельною організацією було дотримано.

Таким чином, посилання апелянта на порушення строку і порядку публікації інформації про призначені на 03 липня 2014 року публічні торги є безпідставними.

Посилання апелянта на оскарження ним в судовому порядку в інших судових провадженнях актів державного виконавця про опис й арешт спірної квартири від 30.11.2012р. та про проведення прилюдних торгів від 19.08.2013р. не заслуговують на увагу, оскільки до теперішнього часу відсутні рішення, що набрали законної сили, якими була б встановлена неправомірність дій державних виконавців, повязаних із реалізацією спірного нерухомого майна.

Інші доводи апеляційної скарги також не спростовують вищевикладених висновків суду, зроблених відповідно до норм матеріального права та фактичних обставин справи, встановлених судом на підставі повно та всебічно досліджених доказів.

Таким чином, колегія суддів не вбачає підстав для скасування рішення.

Керуючись статтями 303, 308, 315 ЦПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Центрального районного суду м. Миколаєва від 09 лютого 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і з цього часу протягом двадцяти днів може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий Судді