АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 22-ц/796/7991/2015 Головуючий у 1-й інстанції: Сіромашенко Н.В.
Доповідач: Кравець В.А.
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
17 червня 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва в складі :
Головуючої Кравець В.А.,
Суддів Семенюк Т.А., Шиманського В.Й.
За участю секретаря Круглика В.В.
розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 11 грудня 2014 року в справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення грошових коштів,
В С Т А Н О В И Л А :
У червні 2014 року представник позивача звернувся до суду з указаним позовом, в якому просив стягнути з відповідача суму боргу у розмірі 244 505,16 грн., що складається із суми інфляційних втрат в розмірі 18 909 грн. 91коп., 3% річних від суми боргу в розмірі 21 176 грн. 70коп., відсотків за користування за чужими грошовими коштами в розмірі 75 590грн. 86 коп., курсової різниці в розмірі 128 527,69 грн. та вирішити питання судових витрат.
В мотивування вимог посилався на те, що відповідач не виконує судового рішення про стягнення заборгованості.
Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 11 грудня 2014 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 03 лютого 2015 року, позов задоволено частково.
Стягнуто із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 115 977 грн. 47 коп. заборгованості за кредитним договором, яка складається із: 18 909 грн. 91 коп. інфляційні втрати, 21 176 грн. 70 коп. 3 % річних від суми боргу, 75 890 грн. 86 коп. відсотки за користування коштами.
У задоволенні іншої частини позову відмовлено. Вирішено питання про розподіл судових витрат.
Ухвалою колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 22 квітня 2015 року касаційну скаргу ОСОБА_1 - задоволено частково.
Ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 03 лютого 2015 року в частині залишення без змін рішення суду першої інстанції про стягнення процентів за користування коштами скасовано, справу в цій частині направлено на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.
В іншій частині рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 11 грудня 2014 року та ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 03 лютого 2015 року залишено без змін.
Так, у своїй апеляційній скарзі ОСОБА_1 вказує, що вона своєчасно не повернула суму позики, а тому до неї застосовується спеціальна норма, яка передбачає правові наслідки несвоєчасного повернення позики, а саме ст. 1050 ЦК України, яка в свою чергу відсилає до ст. 625 ЦК України.
Виходячи із загального принципу пріоритетності застосування спеціальної норми перед загальною, до спірних правовідносин застосовуються ст. ст. 625, 1050 ЦК України щодо визначення відсотків за користування чужими грошовими коштами у разі порушення строків повернення позики, а не ст. 1048 ЦК України, а тому вимоги позивача про стягнення окрім 3% річних ще і відсотки за користування чужими грошима є безпідставними.
В судовому засіданні представник ОСОБА_1 апеляційну скаргу підтримав та просив її задовольнити з вищевказаних підстав.
Представник позивача ОСОБА_2 проти апеляційної скарги заперечував, просив рішення суду у справі залишити без зміни.
Заслухавши доповідь судді Кравець В.А., обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого рішення, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з наступних підстав:
Задовольняючи позов частково, суд виходив з того, що відповідач належним чином не виконує судове рішення про стягнення з неї суми боргу за договором позики, а тому вона зобовязана сплатити позивачу проценти за користування коштами, інфляційні втрати та 3 % річних від простроченої суми за період з 30 травня 2011 року по 30 травня 2014 року.
Оскільки ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 22 квітня 2015 ухвала Апеляційного суду м. Києва від 03 лютого 2015 року в частині залишення без змін рішення суду першої інстанції про стягнення процентів за користування коштами скасовано і в цій частині передано на новий апеляційний розгляд, Апеляційний суд міста Києва перевірятиме законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції лише в частині вимог позивача про стягнення відсотків, оскільки в іншій частині рішення суду першої інстанції набрало законної сили.
Судом встановлено, що 30 вересня 2009 року ОСОБА_1 за договором позики отримала від ОСОБА_2 грошові кошти в сумі 48 200 доларів США, які зобовязалась повернути 12 жовтня 2009 року. Проте своїх зобовязань відповідач не виконала.
Разом з тим, рішення суду в частині стягнення процентів за користування коштами є підлягає скасуванню з огляду на наступне.
Відповідно до вимог ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.
У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
За положеннями ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобовязаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.
Аналіз наведених норм законодавства дає підстави для висновку про те, що у разі прострочення виконання грошового зобовязання за договором позики, позикодавець вправі вимагати від позичальника сплати суми боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції, а також 3 % річних від простроченої суми за весь час прострочення згідно зі ст. 625 ЦК України.
Крім того, позикодавець має право отримати проценти від суми позики, згідно зі ст. 1048 ЦК України, які нараховуються за період з дати отримання коштів позичальником по день повернення позики, якщо інше не було встановлено укладеним між сторонами договором.
Факт повернення суми позики до звернення позивача до суду, але з порушенням встановленого договором позики строку повернення, не звільняє боржника від відповідальності, передбаченої ст. ст. 625, 1048 ЦК України.
Проте в силу вимог ст. 1048 ЦК України проценти за користування коштами мають нараховуватись на суму неповернутого боргу, яка станом на 20 березня 2014 року становить 263 267 грн. 73 коп.
Так, період, за який необхідно провести даний розрахунок, визначається з 20.03.2014 року по 30.05.2014 року, що становить 71 день.
263 267 грн. 73 коп.- сума неповернутого боргу станом на 20.03.2014 року.
- 9,5 % - облікова ставка НБУ за вказаний період.
- 263 267 грн. 73 коп.*9,5%/100/365*71 = 4865,04 гривень.
Отже, розмір відсотків за користування чужими коштами становить 4865,04 гривень.
В силу ч.1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.
На основі повно та всебічно зясованих обставин, на які посилаються сторони, як на підставу своїх вимог та заперечень, підтверджених доказами, колегія суддів приходить до висновку про скасування рішення суду першої інстанції в частині стягнення процентів за користування коштами та ухвалення в цій частині нового рішення про часткове задоволення позову.
Керуючись ст.ст. 303,304,307,309,313,314,316 ЦПК України, колегія суддів,
В И Р І Ш И Л А :
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.
Рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 11 грудня 2014 року в частині стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 заборгованості по процентах за користування чужими грошовими коштами в розмірі 75 890 грн. 86 коп. скасувати та ухвалити в цій частині нове рішення ,наступного змісту:

Позов в частині стягнення процентів за користування коштами задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 заборгованість по процентах за користування чужими грошовими коштами в розмірі 4865,04 гривень.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, але може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів шляхом подання до цього суду касаційної скарги.

Головуючий: Судді: