АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/4852/15 Справа № 207/4215/14-ц Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - Козлов С.П.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 червня 2015 року м. Дніпропетровськ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого: Козлова С.П.,

суддів: Тамакулової В.О., Болтунової Л.М.,

при секретарі: Порубай М.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська від 05 березня 2015 року по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення боргу за договором позики, -

В С Т А Н О В И В:

У вересні 2014 року ОСОБА_2 звернувся до суду з таким позовом, який в ході судового розгляду неодноразово уточнював, посилаючись на те, що за усним договором позики ОСОБА_3 отримав у нього у позику 3000 доларів США, що відповідало 23901 грн. 60 коп. на 15.04.2011 року на час передачі коштів, та за договором оренди кімнати в якості гарантійного платежу ОСОБА_4 отримав у нього 6200 доларів США, що відповідає 50000 грн. на 01.03.2009 року на момент отримання коштів у якості залогу за кімнату в двокімнатній квартирі по вул. Комунарній, 1/9 у м. Дніпродзержинську, але до цього часу відповідачі борг не повернули, тому позивач просив суд на підставі ст. ст. 638, 640, 1046, 1049 ЦК України стягнути на його користь з ОСОБА_3 суму боргу в розмірі 23901 грн. 60 коп., процентів 10905 грн. 10 коп., суму витрат від інфляції 1109 грн. 73 коп., 3% річних в розмірі 2151 грн. 14 коп., суму різниці за офіційним курсом НБУ в розмірі 16915 грн. 50 коп. та з ОСОБА_4 - суму боргу в розмірі 50000 грн..

Рішенням Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська від 05 березня 2015 року у задоволенні позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати рішення суду та постановити нове рішення про задоволення його позовних вимог, посилаючись на неповне зясування судом обставин справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, неправильну оцінку доказів, порушення норм матеріального та процесуального права.

Розглянувши справу в межах доводів скарги колегія суддів не знаходить підстав для її задоволення та скасування рішення суду.

Згідно з ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона передає у власність другій стороні грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Як встановлено судом, надані позивачем в підтвердження його вимог розписки не містять обовязку відповідачів повернути кошти, а саме, з наданої ОСОБА_3 розписки вбачається, що він отримав кошти в розмірі 3000 дол. США від ОСОБА_2 за кімнату в двокімнатній квартирі (а.с. 8), а з наданої ОСОБА_4 розписки вбачається, що він отримав кошти від ОСОБА_2 в розмірі 6200 дол. США в обмін на кімнату, яку він зобовязувався приватизувати с послідуючим переоформленням її на громадянина ОСОБА_5 (а.с. 33), тобто між сторонами виникли інші правовідносини, що не регулюються ст. ст. 1046, 1049 ЦК України, на підставі яких був заявлений позов.

За таких обставин, дійшовши правильного висновку, що ці докази не є підтвердженням факту укладення сторонами договору позики, суд обґрунтовано відмовив в задоволенні заявлених позовних вимог.

Доводи ОСОБА_2 у скарзі про наявність між сторонами договору позики, укладеного в усній формі, не ґрунтуються на вищенаведених нормах закону і встановлених в судовому засіданні обставинах справи, правильність зазначених висновків суду не спростовують, а фактично зводяться до одностороннього тлумачення лише на свою користь норм права, яке регулює спірні правовідносини, і повторного обґрунтування заявлених ним вимог з викладенням тих же обставин, яким суд дав належну оцінку у сукупності з наданими сторонами доказами за своїм внутрішнім переконанням відповідно до ст. 212 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 307, 308 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська від 05 березня 2015 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з цього часу.

Судді: