Справа № 209/2540/15-ц
Провадження № 6/209/260/15
У Х В А Л А

Іменем України

05 червня 2015 року Дніпровський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі :

головуючого суддя Лобарчук О.О.

при секретарі Сай О.О.

розглянувши подання державного виконавця Дніпровського відділу Державної виконавчої служби Дніпродзержинського міського управління юстиції про тимчасове обмеження права виїзду за межі України боржнику ОСОБА_1 ,-

ВСТАНОВИВ:

05 червня 2015 року до Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська надійшло подання державного виконавця Дніпровського відділу ДВС ДМУ юстиції погоджене з начальником Дніпровського відділу ДВС ДМУ юстиції про тимчасове обмеження права виїзду за кордон боржника.

Державний виконавець вказує, що у Дніпровському відділі державної виконавчої служби ДМУ юстиції знаходиться виконавче провадження з примусового виконання вимоги № Ф-424 від 02.11.2012 року, виданого УПФУ в Дніпровському районі про стягнення з ОСОБА_1 на користь УПФУ в Дніпровському районі боргу в сумі 1456,80 грн.

06.04.2015 року державним виконавцем у відповідності до вимог ст.ст. 17,19,20,25 Закону України "Про виконавче провадження" відкрито виконавче провадження з виконання вищевказаного виконавчого документа, про що винесено відповідну постанову, копію якої направлено сторонам.

По спливу строку для самостійного виконання рішень, ОСОБА_1 рішення не виконала, борг не сплатила.

Відповідно до вимог ст.ст. 52, 59 Закону України "Про виконавче провадження", державним виконавцем була винесена постанова про арешт майна боржника та оголошення забороним на його відчуження.

Оскільки боржником добровільно борг не сплачено, державний виконавець просить винести ухвалу про тимчасове обмеження права виїзду за межі України ОСОБА_1

Суд негайно розглядає подання державного виконавця без виклику чи повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного виконавця.

Суд, розглянув подання державного виконавця Дніпровського відділу ДВС Дніпродзержинського МУЮ , вважає, що вона не підлягає задоволенню по наступним підставам.

Відповідно до ст.33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом

Законом України "Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України" регулюється порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і в'їзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, визначає випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України і встановлює порядок розв'язання спорів у цій сфері.

Так, п.2 ст.6 Закону України "Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України" передбачено, як підставу для тимчасового обмеження у праві виїзду за кордон, наявність невиконаних зобов'язань, але лише до моменту виконання зобов'язань, або розв'язання спору за погодженням сторін у передбачених законом випадках, або забезпечення зобов'язань заставою, якщо інше не передбачено міжнародним договором України.

Статтею 377-1 ЦПК України визначено, що питання про тимчасове обмеження боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів(посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця, погодженим з начальником відділу державної виконавчої служби.

Пунктом 18 ч.3 ст.11 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право, зокрема, у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи за межі України - до виконання зобов'язань за рішенням.

Таким чином, право державного виконавця на звернення з поданням до суду про тимчасове обмеження права виїзду за межі України виникає винятково у випадку доведення фактів умисного ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням суду зобов'язань.

Згідно матеріалів подання, боржник добровільно не виконав вимогу УПФУ в Дніпровському районі , проте заявником не надано достатніх доказів в підтвердження навмисного чи іншого свідомого невиконання ОСОБА_1 своїх обов'язків по сплаті заборгованості , її наміру ухилитися від виконання покладених на неї зобов'язань шляхом виїзду на постійне місце проживання до іншої країни та її приховування від виконавчих органів, а відділом ДВС вжито ряд необхідних заходів для своєчасного і повного примусового виконання зазначеного виконавчого листа, при тому, що боржник не чинить державній виконавчій службі перешкод у здійснені таких виконавчих дій,тому суд вважає,що немає необхідності у тимчасовому обмеженні права виїзду ОСОБА_1 за кордон.

Керуючись ст. 377 -1 ЦПК України, п.5 ст.6 Закону України Про порядок виїзду з України та в'їзду в Україну громадян України , -

УХВАЛИВ :

Відмовити в задоволенні подання Дніпровського відділу Державної виконавчої служби Дніпродзержинського міського управління юстиції про тимчасове обмеження права виїзду за межі України боржнику ОСОБА_1 .

Ухвала може бути оскаржена шляхом подачі заяви про апеляційне оскарження до апеляційного суду Дніпропетровської області через суд першої інстанції протягом пяти днів з дня проголошення ухвали.

Суддя О.О. Лобарчук