Справа №2-200/9487/15-ц
Провадження №2/200/2542/15
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

13 травня 2015 року місто Дніпропетровськ

Суддя Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська Женеску Е.В., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 МРЕВ -1 УДАІ ГУМВС України в Дніпропетровській області, третя особа Сьома Дніпропетровська державна нотаріальна контора про визнання права власності на спадкове майно, -

В С Т А Н О В И В:

08 травня 2015 року позивач ОСОБА_1 звернувся до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська з позовною заявою до ОСОБА_2 МРЕВ-1 УДАІ ГУМВС України в Дніпропетровській області, третя особа Сьома Дніпропетровська державна нотаріальна контора, у якій просив суд визнати за ним право власності на автомобіль ОСОБА_3 626, реєстраційний № НОМЕР_1 та на автомобіль ЗАЗ 110307, реєстраційний № НОМЕР_2, як за спадкоємцем ОСОБА_4, померлого 11 квітня 2013 року.

Згідно зі ст. 119 ЦПК України позовна заява повинна містити: найменування суду, до якого подається заява; імя (найменування) позивача і відповідача, а також імя представника позивача, якщо позовна заява подається представником, їх місце проживання або місцезнаходження, поштовий індекс, номер засобів звязку, якщо такий відомий; зміст позовних вимог; ціну позову щодо вимог майнового характеру; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину, наявність підстав для звільнення від доказування; перелік документів, що додаються до заяви. Позовна заява підписується позивачем або його представником із зазначенням дати її подання. Позовна заява повинна відповідати іншим вимогам, встановленим законом. До позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору.

Суд оглянувши матеріали позовної заяви вважає за необхідне залишити заяву без руху, оскільки вона не відповідає вимогам ст. 119 ЦПК України, виходячи з наступного.

Згідно до ч. 2 ст. 79 ЦПК України - розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про судовий збір» платники судового збору - громадяни України, іноземці, особи без громадянства, підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні) та фізичні особи - підприємці, які звертаються до суду чи стосовно яких ухвалене судове рішення, передбачене цим Законом.

Як вбачається з матеріалів справи позивачем до матеріалів позовної заяви долучено квитанцію № 200536909 від 06.05.2015 року про сплату судового збору у сумі 264 грн. 37 коп, яка була надана від імені ОСОБА_3, оскільки в графі «призначення платежу» зазначено - судовий збір ОСОБА_3, Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська.

Як передбачено п.4 ч.2 ст. 119 ЦПК України позовна заява повинна містити ціну позову щодо вимог майнового характеру.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 80 ЦПК України, ціна позову у позовах про визнання права власності на майно - вартістю майна.

Враховуючи те, що ціну позову не зазначено і по тексту позовної заяви вона відсутня, а також не має посилань на відповідні докази, але заявлено позовну вимогу про визнання права власності на автомобілі, а тому судовий збір має складати 1 відсоток від ціни позову, яка має визначатися виходячи із реальної вартості спірного майна на час звернення до суду з позовною заявою.

Представником позивача було сплачено судовий збір згідно квитанції у сумі 264 грн. 37 коп., а тому суддя позбавлена можливості перевірити правильність сплати судового збору відповідно до вимог діючого законодавства.

Відповідно до ч. 2 ст. 80 ЦПК України, якщо визначена позивачем ціна позову вочевидь не відповідає дійсній вартості спірного майна або на момент предявлення позову встановити точну його ціну неможливо, розмір судового збору попередньо визначає суд з наступним стягненням недоплаченого або з поверненням переплаченого судового збору відповідно до ціни позову, встановленої судом при вирішенні справи.

Пленум Верховного Суду України в п. 23 Постанови «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 р. № 7 розяснив, що за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Відповідно до глави 13 п.3 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України від 22.02.2012 року, на вимогу особи, якій відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, нотаріус зобовязаний викласти причини відмови в письмовій формі і розяснити порядок її оскарження. У цих випадках нотаріус протягом трьох робочих днів виносить постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії.

Крім того, позивач посилаючись на постанову у позовній заяві, не зазначає її номер, ким та коли було винесено постанову про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину.

На підставі вищевикладеного позивачу необхідно:

- зазначити ціну позову та підтвердити документально ціну позову, виходячи з реальної вартості спірного майна;

- надати документи, що підтверджують сплату судового збору позивачем, а саме: 1 відсоток ціни

позову, але не менше 0,2 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 3 розмірів мінімальної заробітної плати;

- у разі неможливості надати відповідні документи щодо підтвердження ціни позову, відповідно до ст. 80 ЦПК України сплатити судовий збір у максимальному розмірі, а саме: не більше 3 розмірів мінімальної заробітної плати, та надати суду документ на підтвердження його сплати в оригіналі.

- надати офіційний документ нотаріуса - постанову про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину;

- конкретизувати вимоги до відповідача ОСОБА_2 МРЕВ-1 УДАІ ГУМВС України в Дніпропетровській області.

Також суд вважає за необхідне розяснити позивачу, що відповідно до Пленуму Верховного Суду України в абзаці 2 п. 24 Постанови «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 р. № 7 - суди відкривають провадження в справі у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину (частина друга статті 1272 ЦК), а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Відповідачами у такій справі є спадкоємці, які прийняли спадщину. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

Згідно зі ст. 121 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 119 і 120 цього Кодексу, або не сплачено судовий збір, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання позивачем ухвали.

За таких обставин суд вважає за необхідне залишити позовну заяву без руху.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 119, 121 ЦПК України, суддя,-

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 МРЕВ -1 УДАІ ГУМВС України в Дніпропетровській області, третя особа Сьома Дніпропетровська державна нотаріальна контора про визнання права власності на спадкове майно, - залишити без руху, надавши позивачу строк для усунення недоліків, п'ять днів з дня отримання позивачем ухвали, в іншому випадку позовна заява буде вважатися неподаною та повернута позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Е.В. Женеску