Провадження № 2/127/5898/15
ВІННИЦЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

12 листопада 2015 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області

в складі:

головуючого судді Гуменюка К.П.,

при секретарі Сєрих В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Вінниці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення розміру частки померлого у спільній сумісній власності,

в с т а н о в и в :

17 серпня 2015 року позивач звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про визначення розміру частки померлого у спільній сумісній власності.

Вимоги позовної заяви мотивовані тим, що 12 червня 2015 року позивач звернулась у Другу державну нотаріальну контору для отримання свідоцтва про право на спадщину за заповітом, на земельну ділянку площею 0,0679 га, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, після смерті її батька ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року.

Однак, постановою державного нотаріуса Другої вінницької державної нотаріальної контори Малая Н.С. від 13 червня 2015 року № 913/02-31 ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на вищезазначену земельну ділянку, оскільки нотаріус не може визначити склад спадкового майна та належність цього майна спадкодавцеві, а саме: на яку частку земельної ділянки необхідно видати свідоцтво про право на спадщину після померлого ОСОБА_3

Позивач має у власності 37/100 частки житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, який розташований по АДРЕСА_1, інша частина будинку на праві власності належить відповідачу ОСОБА_2 (рідна сестра позивача)у розмірі 63/100 частки.

Дана земельна ділянка площею 0,0679 га, перебуває у спільній сумісній власності ОСОБА_3 та ОСОБА_2, відповідно до державного акту про право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_1, виданий Вінницькою міською радою 03 грудня 2010 року.

У зв'язку з вищевикладеним позивач ОСОБА_1 просить суд визначити частку померлого ОСОБА_3 у спільній сумісній власності, ОСОБА_3 та ОСОБА_2, на земельну ділянку площею 0,0679 га, кадастровий номер земельної ділянки НОМЕР_2 по АДРЕСА_1, у розмірі ?.

Позивач ОСОБА_1 до судового засідання не з'явилась, про час, дату та місце розгляду справи повідомлялась судом у встановленому законом порядку. На адресу суду надала заяву, у якій просить суд розгляд даної справи проводити за її відсутності, вимоги позовної заяви підтримує в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 до судового засідання не з'явилась, про час, дату та місце розгляду справи повідомлялась судом у встановленому законом порядку. На адресу суду надала заяву, у якій просить суд розгляд справи проводити за її відсутності та зазначила, що позов визнає.

За таких обставин, на підставі ч. 4 ст. 174 ЦПК України, суд, у разі визнання відповідачем позову, за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як було встановлено судом, 03 грудня 2010 року ОСОБА_3 було видано державний акт на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_1, і на підставі рішення Вінницької міської ради № 2880 від 24 червня 2010 року він є власником земельної ділянки площею 0,0679 га, у межах згідно з планом, яка розташована: АДРЕСА_1, кадастровий номер НОМЕР_2 (а.с. 6).

Відповідно до додатку до державного акта на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_1 співвласниками вищезазначеної земельної ділянки є ОСОБА_3 та ОСОБА_2 (а.с. 7).

Згідно з договором дарування від 22 березня 2002 року, посвідченого приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Соколовою М.П., ОСОБА_6 подарував, а ОСОБА_2 прийняла у дар 63/100 частки жилого будинку з відповідною часткою господарських будівель, розташованого в АДРЕСА_1 (а.с. 17).

Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_3, видане 23 серпня 1977 року в м. Вінниці міським відділом ЗАГС, батьками позивача ОСОБА_1 зазначені: батько - ОСОБА_3, мати - ОСОБА_9 (а.с. 13).

Як вбачається з заповіту складеного 12 травня 2010 року, посвідченого державним нотаріусом Другої вінницької державної нотаріальної контори Малою Н.С., ОСОБА_3 на випадок своєї смерті заповів своїй дочці ОСОБА_1 усе своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалось, у тому числі все те, що буде належати йому на день смерті і на що він матиме право за законом (а.с. 59).

ІНФОРМАЦІЯ_1 року помер ОСОБА_3, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_4, видане 14 лютого 2012 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Вінницького міського управління юстиції Вінницької області (а.с. 12).

Згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 19 жовтня 2012 року, посвідченого державним нотаріусом Другої вінницької державної нотаріальної контори Малою Н.С., спадкове майно, на яке видано свідоцтво ОСОБА_1 складається з 37/100 часток житлового будинку з прибудовами, господарськими будівлями та спорудами номер АДРЕСА_1, яке належало померлому ОСОБА_3 (а.с. 8).

ОСОБА_1 на праві власності належить 37/100 частки житлового будинку, з прибудовами, господарськими будівлями та спорудами, який розташований за адресою: АДРЕСА_1, що підтверджується витягом про державну реєстрацію прав від 15 листопада 2012 року (а.с. 5).

Як вбачається з оглянутої копії спадкової справи до майна померлого № 251/2012, відкритої Другою вінницькою державною нотаріальною конторою внаслідок смерті ОСОБА_3, що ОСОБА_1 (дочка померлого ОСОБА_3 звернулась із заявою про прийняття спадкового майна після смерті ОСОБА_3 у встановлений законом строк (а.с. 50 зворотній бік). Також із заявою звернулась ОСОБА_9 (дружина померлого ОСОБА_3 про відмову у прийнятті спадщини, що залишилась після смерті її чоловіка та зазначила, що про зміст заповіту, який був складений від імені її померлого чоловіка ОСОБА_3 їй відомо. (а.с. 51).

ОСОБА_1 та ОСОБА_11 28 серпня 2014 року зареєстрували шлюб у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Вінницького міського управління юстиції у Вінницькій області, в результаті чого ОСОБА_1 змінила своє прізвище на прізвище чоловіка «ОСОБА_1», що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_5, видане 26 серпня 2014 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Вінницького міського управління юстиції у Вінницькій області (а.с. 16).

Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 913/02-31, виданою Другою вінницькою державною нотаріальною конторою 13 червня 2015 року, ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на її ім'я після смерті ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року на земельну ділянку, площею 0,0679 га у межах згідно з планом, кадастровий номер НОМЕР_2, цільове призначення - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, що є об'єктом права спільної сумісної власності, у зв'язку з тим, що частка померлого у вищезазначеній земельній ділянці не визначена (а.с. 4).

Згідно ст. ст. 1216 - 1218, 1222-1224, 1233 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 1296 - 1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видається кожному з них із визначенням імені та часток у спадщині інших спадкоємців. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видається на ім'я кожного з них, із зазначенням імені та частки у спадщині інших спадкоємців.

Згідно глав 13-14 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року №296/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за № 282/20595 нотаріус відмовляє у вчиненні нотаріальної дії, якщо: вчинення такої дії суперечить законодавству України; не подано відомості (інформацію) та документи, необхідні для вчинення нотаріальної дії; дія підлягає вчиненню іншим нотаріусом або посадовою особою, яка вчиняє нотаріальні дії; є сумніви у тому, що фізична особа, яка звернулася за вчиненням нотаріальної дії, усвідомлює значення, зміст, правові наслідки цієї дії, або є підозра в тому, що ця особа діє під впливом насильства; з проханням про вчинення нотаріальної дії звернулась особа, яка в установленому порядку визнана недієздатною, або уповноважений представник не має необхідних повноважень; правочин, що укладається від імені юридичної особи, суперечить цілям, зазначеним у її статуті чи положенні, або виходить за межі її діяльності; особа, яка звернулася з проханням про вчинення нотаріальної дії, не внесла плату за її вчинення; особа, яка звернулася з проханням про вчинення нотаріальної дії, не внесла встановлені законодавством платежі, пов'язані з її вчиненням; в інших випадках, передбачених Законом. Нотаріус на вимогу особи, якій відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, зобов'язаний викласти причини відмови в письмовій формі і роз'яснити порядок її оскарження. У цих випадках нотаріус протягом трьох робочих днів виносить постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії. У постанові про відмову зазначаються, зокрема, причини відмови у вчиненні нотаріальної дії з посиланням на чинне законодавство; порядок і строки оскарження відмови з посиланням на норми цивільного процесуального законодавства. Нотаріусу забороняється безпідставно відмовляти у вчиненні нотаріальної дії. Нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти.

Суд зазначає, що главою 86 ЦК України, Законом України «Про нотаріат», підзаконними нормативними актами, визначено нотаріальний порядок оформлення права на спадщину, що відповідає встановленій законодавством сукупності функцій, притаманній юрисдикційній діяльності судів та нотаріусів.

Відповідно до роз'яснень, які містяться в п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розгляду не підлягають.

У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду шляхом оскарження дій нотаріуса за правилами позовного провадження. Якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, лише тоді виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні.

Згідно ст. 1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, яка необхідна для їх обслуговування, якщо інший її розмір не визначений заповітом.

Відповідно до ч. 1 ст. 1226 ЦК України, частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах.

Отже, у разі відмови нотаріуса видати свідоцтво про право на спадщину спадкоємці учасника спільної сумісної власності мають право звернутися з позовом про визначення частки майна, належної померлому на праві спільної сумісної власності.

Враховуючи вищезазначені положення законодавства, те, що частка у майні, належному померлому ОСОБА_3 на праві спільної сумісної власності на даний час не визначена, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Відповідно до ч.1 ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ст.ст. 10, 60 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі, і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею документально підтверджені судові витрати, а тому з відповідача на користь позивача слід стягнути 243грн. 60 коп.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 1216-1218, 1222-1224, 1226, 1233, 1296-1297 ЦК України, ст.ст. 11, 57, 60, 88, 212, 213, 214, 215 ЦПК України, суд,

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення розміру частки померлого у спільній сумісній власності - задовольнити.

Визначити, що частка померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_3 у спільній сумісній власності на земельну ділянку площею 0,0679 га у межах згідно з планом, кадастровий номер НОМЕР_2, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 становить ?.

Стягнути з ОСОБА_2 (АДРЕСА_2) на користь ОСОБА_1 (АДРЕСА_1) судовий збір у розмірі 243 (двісті сорок три) грн. 60 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Апеляційного суду Вінницької області через Вінницький міський суд Вінницької області протягом 10 днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Вінницького міського суду

Вінницької області К.П. Гуменюк