Ічнянський районний суд Чернігівської області
Справа № 733/436/15-ц
№ 2/733/240/15
Рішення

Іменем України

"25" травня 2015 р. Ічнянський районний суд Чернігівської області

у складі:

головуючого судді М.М.Головченко

при секретарі О.І. Пітько

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ічня цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ФОП ОСОБА_2 про стягнення заборгованості по заробітній платі, поновлення на роботі, виплату заробітної плати за час вимушеного прогулу та стягнення моральної шкоди.

Встановив:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом ФОП ОСОБА_2 про стягнення заборгованості по заробітній платі, поновлення на роботі, виплату заробітної плати за час вимушеного прогулу та стягнення моральної шкоди. В позовній заяві вказала, що з 2004 року вона працювала продавцем у магазині , який належить ФОП ОСОБА_2 і розташований в с. Іржавець по вул. Леніна, 69, Ічнянського району , однак в листопаді 2014 року отримала листа від Ічнянського районного центру зайнятості про те, що з 28.10.2014 року звільнена з займаної посади на підставі.1 ст.40 КЗпП України (скорочення чисельності штату). Вважає своє звільнення незаконним , а тому просила суд визнати наказ про припинення трудового договору (контракту) таким, що не відповідає вимогам чинного трудового законодавства,поновити її на посаді продавця магазину, стягнути з відповідача на її користь середній заробіток за час вимушеного прогулу в сумі 5174 грн.40 коп. , заборгованість по виплаті заробітної плати в сумі 6651 грн. 14 коп., заборгованість за чотири місяці затримки з виплати заробітної плати в сумі 6791 грн.52 коп., а також моральну шкоду в розмірі 2000грн.

В судовому засіданні позивачка надала заяву про залишення частини позовних вимог без розгляду, а лише просить стягнути з відповідача на її користь заборгованість по виплаті заробітної плати за період з червня по жовтень 2014 року та заборгованість за чотири місяці затримки з виплати заробітної плати.

В судовому засіданні позивачка та її представник заявлені вимоги підтримали повністю та просили суд їх задовільнити.

Відповідач ОСОБА_2 та його представник в судовому засіданні позовні вимоги визнали частково лише в частині виплати заборгованості по заробітній платі за період з червня по жовтень 2014 року, а щодо виплати заробітної плати за чотири місяці затримки просили суд відмовити, оскільки позивачка не надала конкретних доказів про те, що заробітна плата не була своєчасно виплачена з вини відповідача.

Вислухавши сторони, допитавши свідка, вивчивши матеріали справи суд приходить до висновку, що заявлені вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Між сторонами склалися правовідносини, які регулюються трудовим законодавством України.

В судовому засіданні встановлено, що позивачка ОСОБА_1 працювала продавцем магазину у ФОП ОСОБА_2 відповідно до трудового договору від 1.10.2004 року, який зареєстрований в Ічнянському районному центрі зайнятості. Вказаний договір розірваний 28.10.2014 року відповідно до наказу №100-п від 14 серпня 2014 року в звязку із скороченням чисельності працівників відповідно до ст..40 п.1 КЗпП України. Порушень вимог трудового законодавства при звільненні позивачки з посади продавця магазину в звязку із скороченням чисельності штату працівників судом не встановлено.

Відповідно до ст.116 КЗпП України передбачено, що при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, проводиться в день звільнення, якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після предявлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми , належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум

Відповідно до ст.117 КЗпП України встановлено, що в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки зазначені в ст..116 цього Кодексу при відсутності спору про їх розмір працівникові повинен бути виплачений його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

В судовому засіданні достовірно встановлено, що трудові відносини між позивачкою ОСОБА_1 та ФОП ОСОБА_2 розірвані 28.10.2014 року і розрахунок на час звільнення не був проведений. Відповідач ОСОБА_2 не надав в судовому засіданні конкретних доказів про те, що письмово повідомляв позивачку про суму розрахунку при звільненні в розмірі 6651 грн.14 коп., яку не заперечує їй виплатити. Також не було вирішено питання про виплату заборгованості по заробітній до початку розгляду справи в суді.

А тому суд погоджується з вимогами позивачки що на її користь повинен бути виплачений середній заробіток за чотири місяці затримки виплати заробітної плати в розмірі 6791 грн.52 коп., оскільки відповідно до ст.ст.2,3 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у звязку з порушенням строків їх виплати" встановлено, що компенсація громадянам втрати частини доходів проводиться у разі затримки на один і більше календарних місяців і під доходами слід розуміти заробітку плату. Сума компенсації обчислюється шляхом множення суми нарахованого але не виплаченого громадянину доходу за відповідний місяць на індекс інфляції в період невиплати доходу.

Відносно заяви позивачки про залишення частини позовних вимог без розгляду суд вважає, в даному випадку були змінені позовні вимоги, оскільки відповідно до п.5 ч.1 ст.207 ЦПК України залишення частини позовних вимог без розгляду не передбачено.

Виходячи з вищевикладеного суд вважає, що з відповідача на користь позивача необхідно стягнути заборгованість по виплаті заробітної плати за період з червня по жовтень 2014 року в розмірі 6651 грн. 14 коп. заборгованість за чотири місяці затримки виплати заробітної плати в розмірі 6791 грн.52 коп., а також понесені витрати за надання правової допомоги в розмірі 1705 грн. 20 коп.

Керуючись ст.ст. 10,60,212-215 ЦПК України, ст. ст.. 115, 116, 233, 238 КЗПП України, Законом України «Про компенсацію громадянам частини доходів у звязку з порушенням строків їх виплати», суд-

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовільнити.

Стягнути з ФОП ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 заборгованість по виплаті заборгованості заробітної плати за період з червня 2014 року по жовтень 2014 року в сумі 6651 грн. 14 коп., заборгованість з виплати заробітної плати за чотири місяця затримки в сумі 6791 грн.52 коп., понесені витрати за надання правової допомоги в сумі 1705 грн.20 коп., а всього в розмірі 15147 грн.86 коп.

На рішення на протязі десяти днів з дня його проголошення, може бути подана апеляційна скарга в Чернігівський апеляційний суд через Ічнянський районний суд.

Суддя М. М. Головченко