Справа № 640/1073/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 червня 2015 року Київський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого - судді Попрас В.О.,

при секретарі - Пархоменко О.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про витребування недоотриманих доходів та відшкодування моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить стягнути з відповідача ОСОБА_2 на його користь упущену вигоду у розмірі 9600 грн., відшкодувати моральну шкоду у розмірі 40000 грн., відшкодувати сплачений судовий збір до апеляційного суду у розмірі 558,85 грн. та судові витрати. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що в вересні 2009 року в його домоволодіння, що знаходиться за адресою: м. Харків, пров. Польовий, 3, його знайомий ОСОБА_3 на автоевакуаторі доставив автомобіль Додж-Дюранго держ. №АХ99-22АЕ в пошкодженому стані після ДТП. ОСОБА_3 вивантажив вказаний автомобіль перед його гаражем та попросив розмістити автомобіль на території домоволодіння позивача на два тижні в очікуванні черги на ремонт автомобіля на СТО. Через два тижні автомобіль ніхто не забрав. Позивач неодноразово нагадував ОСОБА_3 про необхідність забрати автомобіль та незручності, до яких автомобіль призводить, враховуючи, що позивач, маючи гараж, здавав його в оренду, отримуючи за це 300 грн. щомісяця. В звязку з тим, що автомобіль Додж-Дюранго держ. №АХ99-2 АЕ стояв біля гаражу, було не можливо не тільки здавати гараж в оренду, але й користуватись гаражем в господарських цілях, оскільки було не можливо відкрити ворота гаражу. На його зауваження ОСОБА_3 запевнив, що власник автомобіля компенсує втрати із-за неможливості здавати гараж в оренду та завдані незручності. Більше року ніхто не цікавився станом автомобіля, ніхто його не забирав. У листопаді 2010 року позивач дізнався, що в суд з позовом до нього про витребування майна з чужого незаконного володіння звернувся власник автомобіля Додж-Дюранго держ. №АХ 99-22 АЕ ОСОБА_2, який також просив стягнути з ОСОБА_1В збитки в звязку із зменшенням вартості автомобіля. Хоча з вересня 2009 р. по листопад 2010 р. ОСОБА_2 з проханням про повернення свого автомобіля до позивача не звертався, також не звертався із заявами до правоохоронних та інших компетентних органів. Особисто з ОСОБА_2 позивач не знайомий і ніколи його не бачив. 18.11.2010 р. Комінтернівський районний суд м. Харкова виніс ухвалу про витребування автомобіля Додж-Дюранго у позивача і передачі його на відповідальне зберігання ОСОБА_4 Ухвала суду не була виконана і близько 3-х років автомобіль знаходився на території домоволодіння позивача. 13.01.2012 р. Комінтернівський районний суд м. Харкова виніс заочне рішення, яким задовольнив позов ОСОБА_2, зобов'язав витребувати автомобіль Додж-Дюранго у ОСОБА_1 та передати його ОСОБА_2 Це рішення близько трьох років не виконувалось. Цім же рішенням суд з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 стягнув 110900 грн. Рішенням апеляційного суду Харківської області від 19.04.2012 р. в частині стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 109200 грн. рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова скасовано, в звязку з необґрунтованістю та недоведеністю позовних вимог. Вказаний автомобіль знаходився на території домоволодіння позивача 32 місяці, оскільки забрали автомобіль з домоволодіння ОСОБА_1 тільки 23.07.2012 р. Позивач вважає, що бездіяльність ОСОБА_2 щодо повернення автомобіля впродовж 32 місяців унеможливила отримання позивачем доходу (упущену вигоду) у розмірі 9600 грн. =300 грн. х 32 місяці. Протягом усього цього часу позивач витрачав здоров'я, витрачав час на судові засідання, пошук доказів, виклики до райвідділу міліції та до прокуратури, також витрачав час і кошти на консультації адвокатів, витрачав кошти на оплату судових зборів, морально страждав, і все для того, щоб довести свою невинність і необґрунтованість позовних вимог ОСОБА_2 до нього, в діях якого вбачаються ознаки шахрайських дій. Подача позову ОСОБА_2 призвела до порушення конституційних прав ОСОБА_1, оскільки в забезпечення позову було накладено арешт на домоволодіння позивача і він не міг розпоряджатися своїм майном. Крім того, ухвалою Комінтернівського районного суду м. Харкова від 18.11.2010 р. його було обмежено пересування ОСОБА_1 по території України. Таким чином, були принижені честь, гідність і порушені права ОСОБА_1, тому позивач вважає, що має право на відшкодування шкоди.

Позивач ОСОБА_1 та представник відповідача ОСОБА_4 подали заяви, в якій просили суд розглянути справу в їх відсутність, вказавши, що ОСОБА_1 підтримує свій позов та просить його задовольнити, а представник відповідача ОСОБА_4 проти задоволення позову заперечує та в його задоволенні просить відмовити.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов ОСОБА_1 задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Судом установлені такі факти і відповідні їм правовідносини.

В провадження Комінтернівського районного суду м. Харкова перебувала справа за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про витребування майна з чужого незаконного володіння та стягнення збитків. По даній справі 13.01.2012 р. Комінтернівським районним судом м. Харкова було винесено заочне рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_2 були задоволенні. Витребувано у ОСОБА_1 легковий автомобіль Додж-Дюранго держ. №АХ 99-22 АЕ, 1998 р. випуску, та передано ОСОБА_2 Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_5 збитки в сумі 109200 грн. та судові витрати.

Рішення колегії суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Харківської області від 19.04.2013 р. частково була задоволена апеляційна скарга ОСОБА_1 Заочне рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 13.01.2012 р. в частині стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 109200 грн. на відшкодування збитків скасовано та відмовлено в цій частині позову ОСОБА_2 за безпідставністю та недоведеності вимог. В решті рішення суду першої інстанції залишено без змін.

Як вбачається з вказаних судових рішень першої та апеляційної інстанції, судами в ході розгляду справи було встановлено наступне:

ОСОБА_2 згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу від 22.10.2005 р. є власником автомобіля Додж Дюранго білого кольору 1998 року випуску. З серпня 2007 року ОСОБА_2 видав нотаріально посвідчену довіреність на право керування та відчуження ОСОБА_4, який мав здійснювати пошук потенційного покупця. Здійснюючи надані довіреністю повноваження з пошуку покупця, ОСОБА_4 досяг усної домовленості з ОСОБА_3 щодо спільного пошуку покупця для автомобіля. У вересні 2009 року ОСОБА_3 домовився з ОСОБА_1 про попередній огляд автомобіля та перевіз автомобіль домоволодіння, в якому мешкає позивач ОСОБА_1 З вересня 2009 року автомобіль Додж-Дюранго держ. №АХ 99-22 АЕ, білого кольору, 1998 р. випуску, перебував на території земельної ділянки домоволодіння, в якому мешкає позивач ОСОБА_1 Протягом 2-3 днів ОСОБА_1 мав здійснити огляд автомобіля та остаточно визначитись щодо доцільності укладання договору купівлі-продажу автомобіля. Жодні умови зберігання ОСОБА_1 належного ОСОБА_2 автомобіля, у тому числі оплатного зберігання, між сторонами не узгоджувались. Після спливу трьох днів ОСОБА_4 та ОСОБА_3 неодноразово звертались до ОСОБА_1 з проханням дозволити забрати вищеназваний автомобіль, але позитивної відповіді не отримали. Вивезти автомобіль самостійно ОСОБА_2 не мав можливості, оскільки територія, на якій він знаходився, є приватною власністю. Посилаючись на ст.387 ЦК України, згідно якої власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним, суд визнав законними та обґрунтованими позовні вимоги ОСОБА_2 в частині витребування з чужого незаконного володіння легкового автомобіля Додж-Дюранго держ. №АХ 99-22 АЕ, білого кольору, 1998 р. випуску, тому витребував автомобіль у ОСОБА_1 та передав його ОСОБА_2

Частиною 3 статті 61 ЦПК України передбачено, що обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Заочним рішенням Комінтернівського районного суду м. Харкова від 13.01.2012 р. та рішення колегії суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Харківської області від 19.04.2013 р. встановлено, що з вересня 2009 року позивач ОСОБА_1 незаконно утримував на території земельної ділянки домоволодіння, в якому він мешкав, легковий автомобіль Додж-Дюранго держ. №АХ 99-22 АЕ, білого кольору, 1998 р. випуску, що належав ОСОБА_2 Тому суд витребування з незаконного володіння ОСОБА_1 легковий автомобіль Додж-Дюранго держ. №АХ 99-22 АЕ, білого кольору, 1998 р. випуску, та передав автомобіль власнику ОСОБА_2

Статтею 22 ЦК України передбачено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Відповідно до статті 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Згідно ст.ст. 11, 60 ЦПК України суд розглядає справу не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і докази подаються сторонами і іншими особами, які беруть участь у справі.

Позивачем ОСОБА_1 не надано доказів, підтверджуючих обґрунтованість його позовних вимог, та не доведено, що відповідач ОСОБА_2 порушив права позивача, завдавши ОСОБА_1 збитків в розмірі 9600 грн. Також позивачем не надано доказів, підтверджуючих завдання йому моральної шкоди в наслідок дій відповідача ОСОБА_2

Оскільки позивачем не доведено, що діями відповідача йому заподіяні збитки та завдано моральної шкоди, наявність причинного звязку між шкодою і протиправним діянням відповідача та його вини в заподіянні шкоди, суд відмовляє позивачу в задоволенні позовних вимог про стягнення з відповідача збитків (недоотриманих доходів) та моральної шкоди.

Вимоги ОСОБА_1 про стягнення з ОСОБА_2 сплаченого судового збору до апеляційного суду у розмірі 558,85 грн. задоволенню не підлягають, оскільки ці вимоги не ґрунтується на законі, враховуючи що вони є судовими витратами по іншій цивільній справі.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 61, 212, 213, 215 ЦПК України, ст. ст. 22, 23 ЦК України, суд -

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про витребування недоотриманих доходів та відшкодування моральної шкоди - відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

СУДДЯ