АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Апеляційне провадження №22-ц/796/2155/2015 Суддя-доповідач Антоненко Н.О.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

9червня 2015 року колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва

у складі судді-доповідача АнтоненкоН.О.,

суддів Стрижеуса А.М., Шкоріної О.І. при секретарі Слащуку А.С.

за участю представника відповідача ГашинськогоД.М.

розглянула у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на заочне рішення Печерського районного суду м. Києва від 7 листопада 2013 року у справі за позовом ОСОБА_4 до Державної казначейської служби України про стягнення заборгованості.

Заслухавши доповідь судді, пояснення представника відповідача, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія

в с т а н о в и л а :

Заочним рішенням Печерського районного суду м. Києва від 7 листопада 2013 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_4 до Державної казначейської служби України відмовлено.

Судом першої інстанції встановлено, що під час огляду місця події в помешканні загиблого ОСОБА_5 - брата позивача ОСОБА_4 - вилучені грошові кошти в сумі 3275дол. США та 6030,00грн. Відповідно до постанови слідчого Світловодської міськрайонної прокуратури кошти передані та прийняті на депозитний рахунок Світловодського РВ УМВС України в Кіровоградській області. З 01.12.2005 зазначені кошти перебувають на рахунку ГУ Державного казначейства України в Кіровоградській області.

Виходячи з того, що на Державну казначейську службу України не покладено обов'язку повернення грошових коштів у передбаченому п.8 Постанови Кабінету міністрів України від 09.07.2008 №609 порядку, а також що спірні правовідносини сторін не є зобов'язальними і не регулюються нормами Книги п'ятої ЦК України, суд першої інстанції дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову.

Рішенням Апеляційного суду м. Києва від 21 січня 2014 року заочне рішення Печерського районного суду м. Києва від 07.11.2013 скасовано та ухвалено нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_4 з підстав їх недоведеності та неправильного визначення судом спірних правовідносин сторін.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 12 листопада 2014 року рішення Апеляційного суду м. Києва від 21 січня 2014 року скасоване, справу направлено на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Отже, предметом апеляційного розгляду є апеляційна скарга ОСОБА_4, в якій позивач просить скасувати заочне рішення Печерського райсуду м. Києва від 7 листопада 2013 року та ухвалити нове рішення, яким її позовні вимоги задовольнити у повному обсязі. Посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

В судове засідання апеляційного суду позивач та її представник не з'явилися, просили розглядати справу без їх участі та задовольнити апеляційну скаргу. Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення апеляційної скарги заперечував, вважаючи законним і обґрунтованим оскаржуване рішення суду першої інстанції.

Перевіривши законність і обгрунтованість оскаржуваного рішення в межах доводів апеляційної скарги та заявлених у суд першої інстанції вимог, колегія дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення суду першої інстанції - скасуванню з ухваленням нового рішення з наступних підстав.

Зі змісту позовної заяви (в судових засіданнях суду першої інстанції та апеляційного суду ні позивач, ні її представник присутніми не були, просили розглядати справу без їх участі), поданої ОСОБА_4 до Державної казначейської служби України у листопаді 2012 року про стягнення боргу з індексацією суми на час ухвалення рішення (т1ас3-4), та уточнених позовних вимог (т1ас63-65, 179-180) про відшкодування матеріальної шкоди із застосуванням індексу інфляції та компенсації моральної шкоди встановлено, що фактично позивач як власник успадкованих грошових коштів просить стягнути їх з відповідача з урахуванням індексу інфляції та відшкодувати моральну шкоду. При цьому спочатку позивач посилалась на ст.321 ЦК України, а вподальшому - на ст.ст.1176 ЦК України.

За таких обставин та виходячи з того, що підставами позову є обставини, на які сторона посилається в обґрунтування своїх вимог, а не норми права, які вона при цьому зазначає - предметом спору у даній справі є повернення зарахованих на рахунки державного бюджету належних на праві власності позивачу грошових коштів - 3275 доларів США та 6030грн.

Встановлено і підтверджується наявними у матеріалах справи доказами, що у серпні 2001 року під час огляду місця події з помешкання загиблого брата позивачки були вилучені грошові кошти - 3275 доларів США та 6030грн, які відповідно до постанови старшого слідчого Світловодської міськрайонної прокуратури від 18.09.2001 були передані на депозитний рахунок Світловодського РВ УМВС України в Кіровоградській області, а в подальшому платіжним дорученням №275 від 16.11.2004 грошові кошти в сумі 6030грн перераховані до державного бюджету України, одержувач УДК в Кіровоградській області, а 3275дол. США на підставі акту рішення про перерахування коштів з депозитного рахунку Світловодського МРВ УМВС в Кіровоградській області у грудні 2004 року продані через ОД АППБ «Аваль» за курсом уповноваженого банку та перераховано на рахунок УДК в Кіровоградській області в сумі 17377,15грн.

Відповідно до Свідоцтва про право на спадщину за законом від 26 вересня 2008 року позивач ОСОБА_4 є спадкоємцем 3275 доларів США та 6030грн після смерті її брата (т1ас7).

Також встановлено і не заперечується відповідачем, що належні на праві власності в порядку спадкування за законом ОСОБА_4 грошові кошти обліковуються на рахунку держави (Головного управління Державного казначейства України в Кіровоградській області) НОМЕР_1, код бюджетної класифікації за доходами НОМЕР_2 «Надходження коштів від реалізації безхазяйного майна, майна, що за правом спадкоємства перейшло у власність держави, та скарбів, знахідок, а також валютні цінності і грошові кошти, власники яких невідомі».

Оскільки позивач є власником грошових коштів, що обліковуються на рахунку державного бюджету, а відповідно до ст.321 ЦК України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності чи обмежений у його здійсненні, - грошові кошти - предмет спору підлягають стягненню з державного бюджету на користь ОСОБА_4 Позовні вимоги в цій частині грунтуються на вимогах закону, а тому підлягають задоволенню.

Відповідно до п.18 Прикінцевих положень Порядку обліку, зберігання, оцінки конфіскованого та іншого майна, що переходить у власність держави, і розпорядження ним, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1340 від 25.08.1998, повернення майна відбувається за рішенням суду за наявності відповідних підстав.

Механізм виконання рішень про стягнення надходжень бюджету врегульовано Порядком виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 03.08.2011 №845 (далі - Порядок), відповідно до пунктів 19-21 якого безспірне списання коштів державного бюджету здійснюється органами Казначейства з відповідного рахунка, на який такі кошти зараховані, шляхом оформлення розрахункових документів.

За таких обставин 3275 доларів США та 6030грн, що належать на праві власності ОСОБА_4, підлягають стягненню з державного бюджету України на користь позивача шляхом безспірного їх списання з рахунку держави (Головного управління Державного казначейства України в Кіровоградській області) НОМЕР_1, код бюджетної класифікації за доходами НОМЕР_2 «Надходження коштів від реалізації безхазяйного майна, майна, що за правом спадкоємства перейшло у власність держави, та скарбів, знахідок, а також валютні цінності і грошові кошти, власники яких невідомі».

Позовні вимоги в частині індексації суми, що підлягає стягненню на користь позивача, не підлягають задоволенню як такі, що не грунтуються на вимогах закону, адже не є доходами громадян і відповідно до положень Закону України «Про індексацію доходів громадян» індексації не підлягають.

Що стосується позовних вимог про відшкодування моральної шкоди, то передбачених законом підстав для їх задоволення також немає. Встановлено, що спірні грошові кошти у серпні 2001 року були вилучені органами прокуратури під час огляду місця події з помешкання загиблого брата позивачки, відповідно до постанови старшого слідчого Світловодської міськрайонної прокуратури від 18.09.2001 були передані на депозитний рахунок Світловодського РВ УМВС України в Кіровоградській області, а в подальшому 16.11.2004 відповідними платіжними дорученнями були перераховані до державного бюджету України у зв'язку з відсутністю даних про їх власника. Свідоцтво про право на спадщину за законом на спірні грошові кошти позивач одержала тільки 26 вересня 2008 року.

За таких обставин відсутні підстави вважати, що грошові кошти - предмет позову у даній справі безпідставно були перераховані до державного бюджету України, адже це відбулося з додержанням передбаченого законом Порядку. За таких обставин відсутні передбачені ст.1167 ЦК України підстави для відшкодування моральної шкоди.

З урахуванням викладеного колегія дійшла висновку, що суд першої інстанції, ухвалюючи рішення у даній справі, невірно визначив характер спірних правовідносин сторін та норми права, які їх регулюють, неповно з'ясував обставини, що мають значення для справи, та дійшов висновків, які не відповідають установленим обставинам. Зазначене відповідно до ст.309 ЦПК України є підставами для скасування оскаржуваного рішення з ухваленням нового рішення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.303,309,313,315 ЦПК України, колегія

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 задовольнити частково.

Рішення Печерського районного суду м. Києва від 7 листопада 2013 року скасувати та ухвалити нове рішення наступного змісту.

Позовні вимоги ОСОБА_4 задовольнити частково.

Стягнути з державного бюджету України на користь ОСОБА_4 шляхом безспірного списання з рахунку держави (Головного управління Державного казначейства України в Кіровоградській області) НОМЕР_1, код бюджетної класифікації за доходами НОМЕР_2 «Надходження коштів від реалізації безхазяйного майна, майна, що за правом спадкоємства перейшло у власність держави, та скарбів, знахідок, а також валютні цінності і грошові кошти, власники яких невідомі» грошові кошти в сумі 6030грн (шість тисяч тридцять грн) та 3275дол. США (три тисячі двісті сімдесят п'ять доларів США).

В задоволенні решти позовних вимог ОСОБА_4 відмовити.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили негайно, може бути оскаржене в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня його проголошення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Суддя-доповідач Н.О.Антоненко

Судді А.М.Стрижеус

О.І.Шкоріна

АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА

03110 м. Київ, вулиця Солом'янська, 2-а

Справа №757/20670/13-ц Головуючий у 1 інстанції Бортницька В.В.

Апеляційне провадження №22-ц/796/2155/2015 ОСОБА_1 ОСОБА_2

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(вступна та резолютивна частини)

9червня 2015 року колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва

у складі судді-доповідача АнтоненкоН.О.,

суддів Стрижеуса А.М., Шкоріної О.І. при секретарі Слащуку А.С.

за участю представника відповідача ГашинськогоД.М.

розглянула у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на заочне рішення Печерського районного суду м. Києва від 7 листопада 2013 року у справі за позовом ОСОБА_4 до Державної казначейської служби України про стягнення заборгованості.

Заслухавши доповідь судді, пояснення представника відповідача, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія, керуючись ст.ст.218,317 ЦПК України,

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 задовольнити частково. Рішення Печерського районного суду м. Києва від 7 листопада 2013 року скасувати та ухвалити нове рішення наступного змісту.

Позовні вимоги ОСОБА_4 задовольнити частково.Стягнути з державного бюджету України на користь ОСОБА_4 шляхом безспірного списання з рахунку держави (Головного управління Державного казначейства України в Кіровоградській області) НОМЕР_1, код бюджетної класифікації за доходами НОМЕР_2 «Надходження коштів від реалізації безхазяйного майна, майна, що за правом спадкоємства перейшло у власність держави, та скарбів, знахідок, а також валютні цінності і грошові кошти, власники яких невідомі» грошові кошти в сумі 6030грн (шість тисяч тридцять грн) та 3275дол. США (три тисячі двісті сімдесят п'ять доларів США).

В задоволенні решти позовних вимог ОСОБА_4 відмовити.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили негайно, може бути оскаржене в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня його проголошення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Суддя-доповідач Н.О.Антоненко

Судді А.М.Стрижеус

О.І.Шкоріна