У Х В А Л А

25 листопада 2015 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого Кошель Л. М.

при секретарі Вангородська О. С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за скаргою ОСОБА_1 на бездіяльність державного виконавця міського відділу державної виконавчої служби Білоцерківського міськрайонного управління юстиції ОСОБА_2,

В С Т А Н О В И В:

Заявник ОСОБА_1 звернувся до суду із скаргою в порядку ст.383 ЦПК України, посилаючись на те, що на примусовому виконанні у міськвідділі ДВС перебуває виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 1003/10393/2012 2/1003/3014/2012, виданого Білоцерківським міськрайонним судом 22.10.2012 р. про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 боргу в сумі 21 767,53 грн. 26.12.2012 р. державним виконавцем було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження. В ході проведення виконавчих дій державним виконавцем було накладено арешт на майно боржника та оголошену заборону на його відчуження 1/5 частину квартири АДРЕСА_1. Ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду від 10 липня 2014 року боржника ОСОБА_3 було оголошено в розшук. Постановою державного виконавця від 18.07.2014 р. виконавче провадження було зупинено в зв»язку із розшуком боржника-фізичної особи на підставі п.4 ч.1 ст.38, ст.39 Закону України « Про виконавче провадження». 29 жовтня 2015 року стягувачем було подано заяву про поновлення виконавчого провадження для повного і своєчасного виконання рішення суду. Згідно листа МВ ДВС Білоцерківського МРУЮ від 05.11.2015 р. ОСОБА_1 відмовлено у поновленні виконавчого провадження з тих підстав, що розшук боржника ОСОБА_3 не завершено і місце його фактичного перебування не встановлено. Заявник ОСОБА_1 просив суд визнати неправомірною бездіяльність державного виконавця МВ ДВС Білоцерківського МРУЮ ОСОБА_2 щодо відмови поновити виконавче провадження та зобов»язати державного виконавця Горобець І.В. поновити виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа листа № 1003/10393/2012 2/1003/3014/2012, виданого Білоцерківським міськрайонним судом 22.10.2012 р. про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 боргу в сумі 21 767,53 грн, скоротивши строки зупинення виконавчого провадження до 14.12.2015 р.

В судовому засіданні представник заявника ОСОБА_4 вимоги підтримав.

Державний виконавець Горобець І.В. просила визнати скаргу безпідставною і відмовити у її задоволенні.

Згідно ст.383 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

В судовому засіданні скарга ОСОБА_1 не знайшла свого обґрунтування.

По скарзі встановлено, що на примусовому виконанні у міськвідділі ДВС перебуває виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 1003/10393/2012 2/1003/3014/2012, виданого Білоцерківським міськрайонним судом 22.10.2012 р. про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 боргу в сумі 21 767,53 грн.

26.12.2012 р. державним виконавцем було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження. В ході проведення виконавчих дій державним виконавцем було накладено арешт на майно боржника та оголошену заборону на його відчуження 1/5 частину квартири АДРЕСА_1.

Ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду від 10 липня 2014 року боржника ОСОБА_3 було оголошено в розшук. Постановою державного виконавця від 18.07.2014 р. виконавче провадження було зупинено в зв»язку із розшуком боржника-фізичної особи на підставі п.4 ч.1 ст.38, ст.39 Закону України « Про виконавче провадження».

29 жовтня 2015 року стягувачем ОСОБА_1 було подано заяву про поновлення виконавчого провадження для повного і своєчасного виконання рішення суду. Згідно листа МВ ДВС Білоцерківського МРУЮ від 05.11.2015 р. ОСОБА_1 відмовлено у поновленні виконавчого провадження з тих підстав, що розшук боржника ОСОБА_3 не завершено і місце його фактичного перебування не встановлено.

Згідно п.4 ч.1 ст.38 Закону України « Про виконавче провадження» виконавче провадження може бути зупинено у разі оголошення розшуку боржника - фізичної особи, транспортних засобів боржника або розшуку дитини.

Згідно ч.2 ст.39 Закону України « Про виконавче провадження» виконавче провадження зупиняється у випадках, передбачених:

пунктами 1 і 2 частини першої статті 37 цього Закону, - до визначення правонаступників боржника або призначення опікуна недієздатному боржникові;

пунктами 3, 4, 6-10 і 12-14 частини першої статті 37 цього Закону, пунктами 2-5 частини першої статті 38 цього Закону, - до закінчення строку дії зазначених обставин;

пунктами 5 і 11 частини першої статті 37 цього Закону, пунктом 1 частини першої статті 38 цього Закону, - до розгляду питання по суті;

пунктом 15 статті 37 цього Закону, - до закінчення строку дії процедури погашення заборгованості підприємствами паливно-енергетичного комплексу, визначеного Законом України "Про заходи, спрямовані на забезпечення сталого функціонування підприємств паливно-енергетичного комплексу" ( 2711-15 ).

Згідно п.3.12 Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом МЮУ № 512/5 від 02.04.2012 р. перед зверненням до суду з поданням про винесення ухвали про розшук боржника - фізичної особи або дитини, який здійснюється відповідно до статті 40 Закону, державний виконавець вживає заходів, спрямованих на встановлення фактичного місцезнаходження боржника - фізичної особи або дитини щодо:

а) отримання відповіді на запит від відповідних територіальних органів МВС України щодо місця реєстрації особи;

б) отримання інформації від учасників виконавчого провадження та інших осіб, у тому числі усно (в такому випадку отримана інформація відображається в акті державного виконавця), про можливі місця перебування боржника;

в) перевірки наявності боржника за можливими місцями його перебування, встановленими під час проведення виконавчих дій;

г) отримання інформації щодо місця роботи боржника;

ґ) отримання інформації про боржника з інших джерел.

Крім того, державний виконавець здійснює вихід за місцезнаходженням (місцем проживання) боржника.

В ході судового розгляду скарги було встановлено, що на даний час фактичне місце перебування боржника ОСОБА_3 не встановлено, розшук ОСОБА_3 здійснюється органами МВС України, заходи, вчинені державним виконавцем, що спрямовані на встановлення фактичного місцезнаходження боржника ОСОБА_3, позитивного результату не принесли. Проаналізувавши вищевикладені факти, суд прийшов до висновку, що державним виконавцем Горобець І.В. було дотримано вимоги нормативно-правових актів, якими вона має керуватися при здійсненні своїх посадових обов»язків в процесі проведення виконавчих дій при примусовому виконанні судового рішення, підстави для поновлення виконавчого провадження, що було зупинено в зв»язку із розшуком боржника-фізичної особи на підставі п.4 ч.1 ст.38, ст.39 Закону України « Про виконавче провадження» на даний час відсутні. Слід також зазначити, що за ст.58 Закону України « Про виконавче провадження» при проведенні визначення вартості чи оцінки майна боржника державний виконавець зобов»язаний встановити місце фактичного проживання чи перебування сторін з метою їх належного ознайомлення з результатами такої оцінки.

На підставі викладеного, керуючись ст..ст.38,39,58 Закону України « Про виконавче провадження», Інструкцією з організації примусового виконання рішень, затв. наказом МЮУ № 512/5 від 02.04.2012 р., ст.ст.383-387 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Відмовити ОСОБА_1 в задоволенні скарги.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Київської області через Білоцерківський міськрайонний суд протягом п»яти днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_5