Провадження №2/761/346/2015
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

07 квітня 2015 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі:

головуючого - судді Гуменюк А.І.

при секретарі Панасенко Ж.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у здійсненні права власності та визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 (далі - Позивач), 01 липня 2014 року, звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до ОСОБА_2 (далі - Відповідач) про усунення перешкод у здійсненні права власності та визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що він є власником квартири АДРЕСА_1 в м. Києві на підставі договору купівлі-продажу від 30 січня 1996 року. Зауважує, що у спірній квартирі на даний час проживає він та його донька ОСОБА_3. Зауважує також, що він перебував із Відповідачем у шлюбі в період із 28 квітня 2001 року і по 23 квітня 2009 року і, що шлюб між ними розірвано. Вказує, що після розлучення Відповідач у спірній квартирі не проживає та її місце проживання на даний час йому невідоме, оскільки ні з ним, ні з їх донькою Відповідач стосунків не підтримує. Вважає, що реєстрація Відповідача у спірній квартирі є формальною, оскільки остання тривалий час у квартирі не проживає. Зауважує, що вказана обставина порушує його права, як власника, оскільки факт реєстрації Відповідача у квартирі перешкоджає йому у здійсненні права власності, крім того, реєстрація Відповідача у його квартирі також впливає на розрахунки по сплаті за житлово-комунальні послуги, у зв'язку з чим він змушений нести додаткові витрати, оскільки Відповідач в оплаті за житлово-комунальні послуги участі не приймає, тому просить суд ухвалити судове рішення, яким визнати Відповідача такою, що втратила право користування жилим приміщенням - квартирою АДРЕСА_1 в м. Києві та визнати такою, що підлягає зняттю із реєстраційного обліку місця проживання.

У судовому засіданні Позивач позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив суд позов задовольнити.

Відповідач у судове засідання не з'явилася. Про місце, день і час розгляду справи повідомлена в установленому законом порядку, за усіма відомими суду адресами. Про причину неявки суд не повідомила, свого представника для участі у справі, не направила, пояснення по суті позову до суду не надіслала.

Суд вбачає можливим розгляд справи у відсутність Відповідача, на підставі наявних у справі доказів, оскільки Позивач щодо розгляду справи у відсутність вказаної особи не заперечував.

Заслухавши пояснення Позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, суд знаходить позов таким, що підлягає задоволенню, з таких підстав.

Судом встановлено, що згідно договору купівлі-продажу квартири від 13 січня 1996 року, Позивач є власником квартири під номером АДРЕСА_1

Судом також встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 28 квітня 2001 року, який було розірвано 23 квітня 2009 року (а.с. 6, 9).

Згідно довідки форми № 3, Відповідач зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 починаючи із 2006 року.

Як вбачається із протоколу допиту Відповідача, як свідка, від 25 грудня 2014 року, копію якого наданого Позивачеві Шевченківським РУ ГУ МВС України в м. Києві за клопотанням останнього, Відповідач пояснила, що спільне проживання із Позивачем припинено із 2008 року. Крім того, вона також повідомила про те, що вона вже два роки, як заміжня за громадянином Туреччини і, що вона має дозвіл на проживання в цій країні та, ймовірно, більшу частину часу вона знаходитиметься в Туреччині. Крім того, інше місце проживання в м. Києві Відповідач вказала АДРЕСА_3. (а.с. 41, 43-47).

За змістом статті 405 Цивільного Кодексу України, члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування житлом відповідно до закону.

Член сім'ї власника втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Відповідно до статті 57 Цивільного процесуального кодексу України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, що мають значення для вирішення справи.

Згідно із статтею 60 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

З огляду на викладене, оскільки Відповідач є колишнім членом сім'ї Позивача, не проживає у спірній квартирі понад встановлений законом строк без поважних причин, суд приходить до висновку, що вона втратила право користування спірною квартирою.

Згідно зі статтею 72 Житлового кодексу Української РСР, визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.

Крім того, за змістом статті 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», місце проживання - житло, розташоване на території адміністративно-територіальної одиниці, в якому особа проживає постійно або тимчасово.

За змістом частини 1 статті 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили про позбавлення права користування житловим приміщенням.

Оскільки Відповідач визнана судом такою, що втратила право користування квартирою АДРЕСА_1 м. Києві, вона є також такою, що підлягає зняттю з реєстраційного обліку місця проживання за вказаною адресою.

Крім того, виходячи із вимог статті 88 Цивільного процесуального Кодексу України, із Відповідача на користь Позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 243 грн. 60 коп.

З урахуванням викладеного, на підставі статті 405 Цивільного кодексу України, статті 72 Житлового кодексу Української РСР, Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», керуючись статтями 10, 11, 13, 60, 61, 88, 209, 212-215 Цивільного процесуального Кодексу України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у здійсненні права власності та визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням - з а д о в о л ь н и т и.

Визнати ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_4 року народження, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) такою, що втратила право користування житловим приміщенням - квартирою АДРЕСА_1 м. Києві.

Визнати ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_4 року народження, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) такою, що підлягає зняттю з реєстраційного обліку місця проживання за адресою: АДРЕСА_1.

Стягнути із ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_4 року народження, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_5 року народження, ідентифікаційний номер НОМЕР_2) судові витрати, пов'язані із розглядом справи, у розмірі 243 грн. 60 коп.

Рішення суду може бути оскаржене до Апеляційного суду м. Києва шляхом подання через Шевченківський районний суд м. Києва апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення, а у разі, якщо рішення було проголошено без участі особи, яка його оскаржує, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення зазначених вище строків або після розгляду справи в апеляційному порядку Апеляційним судом м. Києва, якщо воно не буде скасоване.

СУДДЯ :