Справа № 2-148/2010
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 липня 2010 року Малиновський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді Мазун І.А.,

за участю секретаря Чудновської О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

В С Т А Н О В И В:

До Малиновського районного суду м. Одеси звернулася ОСОБА_1 з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, в якому вказувала, що вона з відповідачем знаходяться в зареєстрованому 11.09.2004р. другим відділом реєстрації актів цивільного стану Малиновського районного управління юстиції м.Одеси, актовий запис №349 шлюбі. Від шлюбу дітей немає.

Як вказувала позивачка, з 2008 року вона з відповідачем не проживають разом, спільного господарства не ведуть, фактично не мають шлюбних стосунків. Позивачка вказувала, що за час їхнього шлюбу відповідач не піклувався про стан їхньої сім»ї, ніде не працював та не бажав підтримувати міцні сімейні стосунки. Вона не має нічого спільного з відповідачем та не бажає жити разом із ним, м»я існує лише формально. Подальше спільне життя неможливе, збереження шлюбу буде суперечити її інтересам. Незважаючи на те, що між ними немає ніяких стосунків, відповідач не бажає розірвати укладений між ними шлюб, ухиляється від розірвання шлюбу в органах РАГСу.

При таких обставинах, позивачка вважає, що сім»я розпалася і шлюб підлягає розірванню.

В судовому засіданні позивачка підтримала свої позовні вимоги, вказавши, що відповідач обманював позивачку з приводу стану свого здоров»я, застосовував силу і подальше збереження шлюбу не відповідає її інтересам. Крім того, вказувала, що в неї є інший чоловік з яким вона бажає створити нову сім»ю.

Представник відповідача - ОСОБА_3, яка діє на підставі довіреності від 08.04.2009р., дійсної до 08.04.2012р., копія якої є в матеріалах справи, вказала, що не наділена повноваженнями щодо представництва інтересів відповідача немайнового стану.

Відповідач в судове засідання не з»явився, йому неодноразово направлялися судові повістки та телеграма за вказаною в матеріалах справи адресою, залишалися повідомлення, за якими він не з»являвся, що розцінюється судом як зловживання своїми процесуальними правами з метою затягування розгляду справи, порушуючи розумні строки розгляду справи.

Крім того, на ім.»я лінейної дільниці №4 КП ЖКС «Черьомушки» та Малиновського РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області направлялися судові повістки для вручення ОСОБА_2, однак вручити йому повістку було неможливо, оскільки двері ніхто не відкривав, а з рапорту Малиновського РВ ОМУ ГУМВС України вбачається, що згідно повідомлення ОСОБА_3 її син ОСОБА_2 знаходиться на оздоровленні. Однак жодного доказу в підтвердження свої пояснень про те, що ОСОБА_2 не може з»явитися до суду за станом свого здоров»я представником відповідача ОСОБА_3 суду не надано.

Згідно ч.5 ст.76 ЦПК України вручення судової повістки представникові особи, яка бере участь у справі, вважається врученням повістки і цій особі. Відомостей про те, що довіреність на представництво інтересів ОСОБА_2 ОСОБА_3 припинена у суду на момент розгляду справи немає.

Крім того, в матеріалах справи є заява представника ОСОБА_2 ОСОБА_3, в якій вона вказує, що всі права та інтереси в суді (майнові, немайнові, тощо) представлятиме його матір ОСОБА_3, яка діє на підставі довіреності від 08.04.2009р. (а.с.229). Зазначене було підтверджене і поясненнями самого представника відповідача ОСОБА_3 в судовому засіданні, яке відбулося 18.06.2010р.

Посилання представника ОСОБА_2 ОСОБА_3 на те, що вона наділена повноваженнями щодо представництва інтересів відповідача немайнового стану спростовуються виданою на її ім.»я довіреністю, з якої вбачається, що ОСОБА_3 уповноважена вести від імені ОСОБА_2 в усіх державних установах, кооперативних. громадських, приватних організаціях, цивільні, адміністративні і кримінальні справи в усіх судових установах з усіма правами, якими наділений законом позивач, відповідач, треті особи і потерпілий, у тому числі з правом закінчення справи мировою угодою, визнання чи відмови повністю або частково від позовних вимог, зміни предмету позову, оскарження рішення суду, одержання виконавчого листа з правом одержання майна і грошей. Також у вказаній довіреності зазначено, що ОСОБА_3 надано право подавати від імені ОСОБА_2 заяви в тому числі про сімейний стан, за винятком заяви про прийняття спадщини або відмови від спадщини. Таким чином, обмежень щодо представництва інтересів ОСОБА_2 ОСОБА_3 немайнового характеру, довіреність від 08.04.2010р., завірена копія якої є в матеріалах справи на а.с.13, не містить.

Крім того, згідно акту Малиновського районного суду м.Одеси від 09.07.2010р. представник ОСОБА_2 ОСОБА_3 відмовилася від отримання судової повістки на 22.07.2010р. 10.00 для вручення ОСОБА_2 (а.с.21)

Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення сторін, суд вважає можливим постановити рішення про задоволення позову.

Статтею 3 Сімейного кодексу України передбачено, що сім»ю складають особи, які спільно проживають, пов»язані спільним побутом, мають взаємні права та обов»язки.

Відповідно до вимог ст.21 Сімейного кодексу України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану.

Згідно ст.24 Сімейного кодексу України шлюб грунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім'ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Шлюб може укладатися тільки при вільній і повній згоді сторін, що одружуються.

Судом встановлено, що 11 вересня 2004 року другим відділом реєстрації актів цивільного стану Малиновського районного управління юстиції м.Одеси між ОСОБА_2 та ОСОБА_2 (дошлюбне прізвище Черепньова) ОСОБА_4 зареєстровано шлюб, про що було зроблено актовий запис №349. Дітей від шлюбу не має.

Сторони не проживають разом з 2008 року. Причиною розпаду сім»ї послужила та обставина, що між сторонами немає нічого спільного, сторони спільного господарства не ведуть та не проживають разом. Їх шлюб фактично розпався та існує лише формально.

Відповідно до ст.157 ЦПК України суд розглядає справи протягом розумного строку, але не більше двох місяців з дня відкриття провадження у справі, а у виняткових випадках за клопотанням сторони, з урахуванням особливостей розгляду справи, суд ухвалою може продовжити розгляд справи, але не більш як на один місяць.

До постановлення рішення по справі сторони примирення не досягли, що підтверджується поясненнями позивачки.

Проголошена Конституцією України охорона сім»ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них або інтересам їх дітей.

При дослідженні судом фактичних взаємин між сторонами, дійсних причин розірвання шлюбу встановлено, що подальше спільне життя чоловіка й дружини та збереження шлюбу буде суперечити інтересам дружини.

Відповідно до вимог ст.112 Сімейного кодексу України суд з»ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

В даному випадку, суд прийшов до висновку про те що збереження шлюбу буде суперечити інтересам позивачки, оскільки вона має намір створити нову сім»ю.

Тому суд задовольняє позовні вимоги позивача про розірвання шлюбу, оскільки побудова сімейних відносин повинна здійснюватися на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги і підтримки (ст. 1 СК України).

Керуючись ст..51 Конституції України, ст.ст. 10, 11, 157, 169, 208- 209, 212, 214-215, 218 ЦПК України, ст.ст. 3, 15, 21, 24, 111, 112 Сімейного кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В :

Шлюб, зареєстрований 11 вересня 2004 року другим відділом реєстрації актів цивільного стану Малиновського районного управління юстиції м.Одеси, актовий запис №349, між ОСОБА_2 та ОСОБА_2 (дошлюбне прізвище Черепньова) ОСОБА_4 розірвати.

При видачі свідоцтва про розірвання шлюбу стягнути з ОСОБА_2 (дошлюбне прізвище Черепньова) ОСОБА_4 державне мито у розмірі 17 гривень.

При видачі свідоцтва про розірвання шлюбу ОСОБА_2 від сплати держаного мита звільнити.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Одеської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього протягом 20 днів апеляційної скарги або в порядку ч.4 ст.295 ЦПК України.

ГОЛОВУЮЧИЙ І.А.МАЗУН