Сквирський районний суд Київської області
Справа № 376/1518/14-ц
Провадження № 2/376/713/2014
У х в а л а

"30" січня 2015 р. суддя Сквирського районного суду Київської області Клочко В.М., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Пустоварівської сільської ради Сквирського району Київської області, треті особи без самостійних вимог : ОСОБА_3, ОСОБА_4 про тлумачення змісту заповітів, -

ВСТАНОВИВ :

28.01.2015 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду в порядку цивільного судочинства з позовною заявою до ОСОБА_2, Пустоварівської сільської ради Сквирського району Київської області, треті особи без самостійних вимог : ОСОБА_3, ОСОБА_4 про тлумачення змісту заповітів.

Відповідно до ч.2 ст. 3 Конституції України держава взяла на себе обовязок гарантувати забезпечення прав і свобод людини, а у ст. 124 Конституції встановила, правосуддя в Україні здійснюється виключно судами.

Відповідно до ч.1 ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Незалежно від того, що Конституцією України особі гарантовано право на захист, це не позбавляє особу обовязку дотримуватись порядку звернення до суду, встановленого законом тобто Цивільного процесуального кодексу України виходячи із принципу єдиної процесуальної форми.

Згідно зі ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, у межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

При цьому, враховуючи норми ст. ст. 27, 31 ЦПК України, позивач самостійно визначає предмет й підстави позову та на власний розсуд розпоряджається своїми правами щодо предмета позову.

Відповідно до ст. 119 ЦПК України позовна заява повинна містити : зміст позовних вимог, виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину, наявність підстав звільнення від доказування. Також, позовна заява повинна відповідати іншим вимогам встановлених законом. До позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору.

З позовної заяви та доданих до неї документів вбачається, що позивач ОСОБА_1 просить здійснити тлумачення заповіту складеного 11 серпня 2008 року, ОСОБА_5 та заповіту складеного 11 серпня 2008 року ОСОБА_6 щодо того, чи є вказані заповіти нечинними на підставах встановлених у позовній заяві від 04.07.2014 року за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Пустоварівської сільської ради Сквирського району Київської області, треті особи без самостійних вимог: ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання заповітів недійсними.

Суд, звертає увагу, що відповідно до ст. 1256 ЦКспадкоємці вправі здійснити тлумачення заповіту з дотриманням правил тлумачення правочинів, установлених ст. 213 ЦК.

За відсутності згоди між спадкоємцями тлумачення заповіту здійснюється судом відповідно до ст. 213 ЦК.

Виходячи з аналізу положень норм ст. ст. 213, 1256 ЦК, тлумачення заповіту здійснюється з метою встановлення точної волі заповідача і може мати місце, якщо заповіт викликає питання в спадкоємців, має суперечливий характер, у зв'язку з чим необхідно уточнити його зміст.

При цьому ч. 2 ст. 213 ЦКне допускає, щоб при тлумаченні правочину здійснювався пошук волі учасника правочину, який не знайшов відображення в тексті самого правочину.

Таким чином, при тлумаченні заповіту не допускається внесення змін у сам зміст заповіту, враховуючи також, що заповіт - це особисте розпорядження фізичної особи щодо належного їй майна, майнових прав і обов'язків на випадок своєї смерті (ст. 1233 ЦК).

У звязку з вище наведеним позивачу необхідно зазначити, які саме частини заповіту є незрозумілими, чи мається спір, спосіб судового захисту передбачений ст. 16 ЦК України, зазначити обставини справи згідно з нормами матеріального права позивач повинен визначити правові підстави позову (обставини, які мають місце у диспозиції норми матеріального права і мають буди доведені суду) та на підтвердження цих підстав позову навести фактичні обставини справи Виходячи з ч.3 ст. 10 ЦПК України, де закріплено принцип змагальності, за яким кожна сторона повинна довести суду ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, на підтвердження підстав позову позивач повинен подати докази, які підтверджують кожну обставину, яка входитиме до предмета доказування. Відбір таких доказів повинен здійснюватись з урахуванням положень ст.ст. 58,59 ЦПК України щодо належності і допустимості доказів, позивач у позовній заяві зазначає, що підстави та обставини встановлені у позовній заяві, яка надійшла в суд 04.07.2014 року за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Пустоварівської сільської ради Сквирського району Київської області, треті особи без самостійних вимог : ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання заповітів недійсними, що є неприпустимим.

Сплатити судовий збір, оскільки в матеріалах заяви відсутня квитанція про сплата судового збору.

Відповідно до вимог ст.121 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 119 і 120 цього Кодексу, постановляє ухвалу , в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати пяти днів з дня отримання позивачем ухвали.

Керуючись ст. ст. 119, 120, 121 ЦПК України, -

УХВАЛИВ :

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Пустоварівської сільської ради Сквирського району Київської області, треті особи без самостійних вимог: ОСОБА_3, ОСОБА_4 про тлумачення змісту заповіту - залишити без руху.

Для усунення вказаних недоліків надати позивачеві строк до двох днів з дня отримання ним ухвали.

Суддя (підпис)

З оригіналом згідно.

Суддя :

Секретар :

Суддя: ОСОБА_7