У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 травня 2015 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і

кримінальних справ у складі:

головуючого: Кузнєцова В.О.,
суддів: Ізмайлової Т.Л.,Мостової Г.І.,
Мартинюка В.І.,Наумчука М.І.,-
розглянувши в судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_6 до Державної установи «Інститут очних хвороб і тканинної терапії ім. В.П. Філатова Національної академії медичних наук України», треті особи: виконавчий комітет Одеської міської ради, Державна казначейська служба України, про стягнення матеріальної шкоди, за касаційною скаргою ОСОБА_6 на рішення колегії суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області від 27 листопада 2014 року,

в с т а н о в и л а :

У листопаді 2005 року ОСОБА_6 звернувся до суду з позовом про визнання права власності на квартиру АДРЕСА_1 та стягнення моральної шкоди в розмірі 300 тис. грн. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що за рішенням виконавчого комітету Одеської міської ради від 31 травня 1997 року № 258 Державній установі «Інститут очних хвороб і тканинної терапії імені В.П. Філатова» (далі - ДУ «Інститут очних хвороб і тканинної терапії ім. В.П. Філатова») було надано земельну ділянку, загальною площею 0,2292 га, на АДРЕСА_1, для проектування та будівництва 9-ти поверхового житлового будинку з підземним гаражем на 40 місць. Цим же рішенням (п. 4.4) ДУ «Інститут очних хвороб і тканинної терапії ім. В.П. Філатова» було зобов'язано надати ОСОБА_6 однокімнатну квартиру, як онуку репресованого владою священика отця ОСОБА_5, враховуючи його миротворчу діяльність та рятування поранених в Афганістані, а також те, що раніше він раніше проживав у житловій будівлі, знесеній під час будівництва житлового будинку по АДРЕСА_2. В ході судового розгляду позивач змінив позовні вимоги та остаточно просив стягнути з ДУ «Інститут очних хвороб і тканинної терапії ім. В.П. Філатова» на його користь матеріальну шкоду в сумі 1 488 035 грн, а також всі понесені судові витрати.

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 18 грудня 2013 року позов ОСОБА_6 задоволено. Стягнуто з ДУ «Інститут очних хвороб і тканинної терапії ім. В.П. Філатова» на користь ОСОБА_6 матеріальну шкоду в розмірі 1 488 035 грн. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Рішенням колегії суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області від 27 листопада 2014 року рішення суду першої інстанції скасовано та ухвалено нове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_6 відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_6 просить рішення апеляційного суду скасувати, а рішення суду першої інстанції залишити в силі, посилаючись на неправильне застосування апеляційним судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Касаційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Ухвалюючи рішення про задоволення позовних вимог, суд першої інстанції виходив із того, що у зв'язку з невиконанням рішення міської ради про зобов'язання відповідача ДУ «Інститут очних хвороб і тканинної терапії ім. В.П. Філатова» надати позивачеві однокімнатну квартиру площею 119,8 кв.м, останньому було завдано матеріальну шкоду у розмірі її ринкової вартості та яка підлягає стягненню на його користь із відповідача.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та відмовляючи в задоволенні позовних вимог, апеляційний суд виходив з того, що позивач не набув право власності або речове право на квартиру АДРЕСА_1, оскільки ордер йому не видавався і будь-який правочин щодо цього майна з ним не укладався. Право власності на вказану квартиру належить іншій особі.

Проте з таким висновком апеляційного суду погодитись не можна виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що рішенням виконавчого комітету Одеської міської ради № 258 від 31 травня 1997 року (п. 4.4) зобов'язано ДУ «Інститут очних хвороб і тканинної терапії ім. В.П. Філатова» надати однокімнатну квартиру ОСОБА_6, онуку репресованого владою священника отця ОСОБА_5, враховуючи його миротворчу діяльність та порятунок поранених у Афганістані, а також те, що він проживав раніше у житловій будівлі, знесеній в період будівництва жилого будинку по АДРЕСА_2 (а.с. 6 т. 1).

Рішенням виконавчого комітету Одеської міської ради № 360 від 18 червня 2003 року «Про внесення змін та доповнень до рішення виконавчого комітету Одеської міської ради від 31 травня 1997 року №258 «Про надання Інституту очних хвороб та тканинної терапії ім. В.П. Філатова земельної ділянки, площею 0,2292 га на АДРЕСА_1; для проектування та будівництва 9-ти поверхового жилого будинку з підземним паркінгом на 40 автомашин» пункт 4.4 рішення № 258 від 31 травня 1997 року викладено у наступній редакції: Надати однокімнатну квартиру АДРЕСА_1 гр. ОСОБА_6, онуку репресованого священика отця ОСОБА_5, враховуючи його миротворчу діяльність та порятунок поранених в Афганістані, а також те, що він проживав раніше в жилій споруді, знесеній під час будівництва жилого будинку по АДРЕСА_2» (а.с. 10 т. 1).

Розпорядженням Приморської районної адміністрації Одеської міської ради №1597 від 13 серпня 2003 року «Про присвоєння поштової адреси закінченому будівництвом 10-ти поверховому житловому будинку з підземним гаражем на 16 машиномісць на АДРЕСА_1 (будівельний номер)», присвоєно даному будинку поштову адресу: АДРЕСА_1 (а.с. 200 т. 1).

Відповідно до свідоцтва про право власності на жилий будинок від 18 лютого 2004 року, виданого виконавчим комітетом Одеської міської ради, будинок АДРЕСА_1 належить на праві приватної власності Інституту очних хвороб і тканинної терапії ім. В.П. Філатова (а.с. 30 т. 1).

Рішенням виконавчого комітету Одеської міської ради №697 від 31 жовтня 2005 року внесено зміни до рішення виконавчого комітету Одеської міської ради №360 від 18 червня 2003 року «Про внесення змін та доповнень до рішення виконавчого Одеської міської ради від 31 травня 1997 року №258 «Про надання інституту очних хвороб та тканинної терапії ім. В.П Філатова земельної ділянки, площею 0,2292 га на АДРЕСА_1; для проектування та будівництва 9-ти поверхового жилого будинку з підземним гаражем на 40 автомашин», викладено п.п. 4.4 в наступній редакції, зокрема: «Надати однокімнатну квартиру, загальною площею 119,8 кв.м, за АДРЕСА_1, гр. ОСОБА_6, онуку репресованого священика отця ОСОБА_5, враховуючи його миротворчу діяльність та порятунок поранених в Афганістані, а також те, що він проживав раніше в жилій споруді, знесеній під час будівництва жилого будинку по АДРЕСА_2» (а.с. 124 т. 1)

Судами встановлено, що квартира АДРЕСА_1 належить на праві приватної власності ОСОБА_8, що підтверджується свідоцтвом про право власності від 02 червня 2005 року (а.с. 115 т. 1). Дана квартира складається з однієї жилої кімнати площею 12,2 кв.м, загальною площею 41,8 кв.м, яка відображена у технічному паспорті від 30 травня 2005 року.

Рішенням виконавчого комітету Одеської міської ради №131 від 14 лютого 2008 року (а.с. 18 т. 2 ) скасовано свідоцтво про право власності, видане Інституту очних хвороб і тканинної терапії ім. В.П. Філатова виконавчим комітетом Одеської міської ради від 18 лютого 2004 року на жилий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1.

Частиною 4 статті 11 ЦК України передбачено, що у випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов'язки виникають безпосередньо з актів органів державної влади, органів влади Автономної Республіки Крим або органів місцевого самоврядування.

Згідно із ч. 1 ст. 73 Закону України «Про місцеве самоврядування», акти ради, сільського, селищного, міського голови, голови районної в місті ради, виконавчого комітету сільської, селищної, міської, районної у місті (у разі її створення) ради, прийняті в межах наданих їм повноважень, є обов'язковими для виконання всіма розташованими на відповідній території органами виконавчої влади, об'єднаннями громадян, підприємствами, установами та організаціями, посадовими особами, а також громадянами, які постійно або тимчасово проживають на відповідній території.

Згідно вимог ч.1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується у повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно ч. 3 ст. 61 ЦПК України, обставини встановлені судовим рішенням у цивільній господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили не доказуються при розгляді інших справ у яких беруть участь ті самі особи або особа щодо якої встановлені ці обставини.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції, апеляційний суд в порушення ст. ст. 212-215, 303, 315 ЦПК України не встановив належним чином фактичних обставин справи, які мають суттєве значення для його вирішення, не надав відповідної оцінки наявним у справі доказам, в їх сукупності, натомість відмовив в задоволенні позовних вимог з тих підстав, що позивач не набув права користування або права власності на квартиру, а тому не має права на відшкодування вартості спірної квартири.

Здійснюючи посилання на положення ч. 1 ст. 58 ЖК УРСР, апеляційний суд зауважив, що ордер позивачу на заселення до спірної квартири не надавався, залишивши поза увагою, що ордер не надався в зв'язку з тим, що позивачу не була надана однокімнатна квартира, загальною площею 119,8 кв.м, за №12 у будинку АДРЕСА_1. Даних щодо відмови позивача в отриманні спірної квартири матеріали справи не містять.

Постановою Приморського районного суду м. Одеси від 15 липня 2008 року, залишеною в силі ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 грудня 2011 року у задоволенні позову у справі за позовом Інституту очних хвороб і тканинної терапії ім. В.П. Філатова до виконавчого комітету Одеської міської ради, треті особи - ТОВ «Торговий дім «Примор'я», ОСОБА_6 про визнання частково нечинним рішення відмовлено. Встановлено, що рішення виконавчого комітету Одеської міської ради № 697 від 31 жовтня 2005 року прийнято у відповідності до положень ст. 31 Закону України «Про місцеве самоврядування» та тимчасових правил забудови у місті Одесі, затверджених рішенням виконавчого комітету Одеської міської ради № 263-IV від 26 липня 2002 року.

Судами встановлено, що рішення виконавчого комітету Одеської міської ради, про надання ОСОБА_6 квартири АДРЕСА_1, загальною площею 119,8 кв.м, відповідачем ДУ «Інститут очних хвороб і тканинної терапії ім. В.П. Філатова НАМН України» не виконано, а отже майновим правам позивача завдано матеріальну шкоду у розмірі дійсної вартості неотриманого житла.

Згідно висновку судової будівельно-технічної (оціночно-будівельної) експертизи № СЕ-2-1-5613 від 29 серпня 2013 року вартість одного квадратного метру загальної площі однокімнатної квартири жилого багатоповерхового будинку АДРЕСА_1, вільного планування, без внутрішніх оздоблювальних робіт, без урахування поверховості та краєвиду, станом на теперішній час складає 12 421 грн, отже з урахуванням загальної площі неотриманого позивачем житла 119,8 кв.м, розмір спричиненої матеріальної шкоди становить 1 488 035 гривень.

Установивши обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, правовідносини, що склалися між сторонами, оцінивши докази у їх сукупності за правилами ст. 212 ЦПК України, застосувавши відповідні встановленим правовідносинам норми матеріального права, суд першої інстанції дійшов вірних висновків по суті спору.

Відповідно до статті 339 ЦПК України, установивши, що апеляційним судом скасовано судове рішення, ухвалене згідно із законом, суд касаційної інстанції скасовує судове рішення суду апеляційної інстанції і залишає в силі судове рішення суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 336, 339, 345 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_6 задовольнити.

Рішення колегії суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області від 27 листопада 2014 року скасувати, а рішення Приморського районного суду м. Одеси від 18 грудня 2013 року залишити в силі.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий В.О. Кузнєцов
Судді: Т.Л. Ізмайлова
В.І. Мартинюк
Г.І. Мостова
М.І. Наумчук