Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

04.06.2015 р. 145/551/15-ц

2/145/387/2015

Тиврівський районний суд Вінницької області в складі:

головуючого Мазурчака А. Г. ,

за участі секретаря Мигдальської Н.М.,

позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

відповідача ОСОБА_3,

представника відповідача ОСОБА_4,

представника відповідача ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт Тиврів цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, Марківської сільської ради про визнання права власності на житловий будинок з господарськими спорудами в порядку спадкування за заповітом, орган опіки та піклування Тиврівська РДА,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою, в якій вказує, що 16 квітня 2008 року в с. Федорівка Тиврівського району Вінницької області померла ОСОБА_6.

Після її смерті відкрилася спадщина, до складу якої входить житловий будинок з господарськими спорудами, що розташовані по вул. Суворова, 13, в с. Федорівка Тиврівського району Вінницької області та земельна ділянка площею 3,2653 га, яка розташована на території Марківської сільської ради.

За життя ОСОБА_6 розпорядилась своїм майном, склавши заповіт, відповідно до якого все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалось вона заповіла йому та дядькові ОСОБА_7 в рівних частках. На час відкриття спадщини заповіт не змінено і не відмінено.

Після смерті спадкодавиці спадкоємець за заповітом ОСОБА_7 спадщини не прийняв та подав до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини заяву про відмову від її прийняття.

Він прийняв спадщину, подавши до Тиврівської районної державної нотаріальної контори заяву про її прийняття в передбачений законом шестимісячний строк.

25 грудня 2008 року ним було отримано свідоцтво про право на спадщину за заповітом, відповідно до якого його визнано спадкоємцем майна померлої 16 квітня 2008 року ОСОБА_6, а саме земельної ділянки площею 3,2653 га, яка розташована на території Марківської сільської ради Тиврівського району Вінницької області.

Однак, отримати свідоцтво про право на спадщину за заповітом на житловий будинок з господарськими спорудами, що розташований по вул. Суворова, 13 в с. Марківка Тиврівського району Вінницької області, який за життя належав спадкодавиці він не маєможливості в зв'язку з тим, що за життя ОСОБА_6 не було виготовлено юридичні документи на вищевказане нерухоме майно.

Разом з тим вважає, що має право на спадкове майно - житловий будинок з господарськими спорудами, що розташоване по вул. Суворова, 13, в с. Федорівка Тиврівського району Вінницької області, оскільки померла ОСОБА_8 за життя набула права власності на зазначене нерухоме майно.

Відповідно до технічного паспорта на одноквартирний житловий будинок, роком забудови будинку та господарських споруд вказано 1952-1978 роки.

Виходячи з даних технічного паспорта житловий будинок з господарськими спорудами були збудовані до набрання чинності Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (01.07.2004 року). Відповідно до ч. 4 ст. 3 зазначеного закону права на нерухоме майно, що виникли до набрання ним чинності визнаються дійсними за умов, якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав.

Згідно з п.6 «Інструкції про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР» затвердженої Міністерством, комунального господарства УРСР 31.01.66р., яка була чинною на час набуття майна спадкодавцем, не підлягало реєстрації, як таке, що розташоване в сільському населеному пункті.

Таким чином померла ОСОБА_6 за життя набула права на належний їй житловий будинок з господарськими спорудами.

Заборона на вказане нерухоме майно відсутня.

Просить визнати за ним, ОСОБА_1, право власності на житловий будинок, позначений на плані КП «ВООБТІ» літерою «А», (до складу якого входить коридор 1 площею 3,8 кв.м., житлова кімната 2, площею 22,0 кв.м., житлова кімната 3, площею 12,3 кв.м., та комора 5, площею 3,0 кв.м.), прибудову «а» з ганком (до складу якої входить кухня 4, площею 17,3 кв.м.), веранду «а1» з ганком, площею 8,3 кв.м., загальною площею приміщень (підрахованою за формулами розрахунку площ) 66,7 кв.м., загальною площею 58,4 кв.м., житловою площею 34,3 кв.м., допоміжною площею 24,1 кв.м., площею літніх приміщень 8,3 кв.м., та господарські споруди: сарай «Б», сарай «б», убиральню «61» , погріб з шиєю «В», хвіртку №1, ворота №2, огорожу № 3, загальною вартістю 68986, 00 грн., які розташовані по вул. Суворова, 13 в с. Федорівка Тиврівського району Вінницької області в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_6, яка померла 16 квітня 2008 року в с. Федорівка Тиврівського району Вінницької області.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав, просить їх задоволити з підстав, наведених в позовній заяві.

Представник позивача ОСОБА_2 позовні вимоги також визнав, пояснив, що ОСОБА_6 склала заповіт, яким заповіла все своє майно сину ОСОБА_7 і внуку від дочки ОСОБА_1 ОСОБА_9 відмовився від спадщини на користь ОСОБА_1, який прийняв спадщину. Землю оформив, а на хату немає документів.

Представник Марківської сільської ради не заперечує проти задоволення позову, пояснила, що малолітніх дітей біля хати не прописано, тому осіб, які мають право на обов'язкову частку у спадщині немає. ОСОБА_7 хоч і жив з бабою, яку потім забрала дочка, однак спадщину не прийняв.

Залучена до участі в справі в якості відповідача неповнолітня ОСОБА_10 та її представник ОСОБА_4 - прийомна матір, заперечують щодо задоволення позову, оскільки вважають, що ОСОБА_10 також має право на частку у спадщині.

Суд, вислухавши осіб, що беруть участь у справі, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення, з наступних підстав.

Згідно ст. ст. 1216 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла до інших осіб.

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно ч.5 ст.1268 ЦК України, прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з часу її відкриття.

Судом встановлено, що 16 квітня 2008 року в с. Федорівка Тиврівського району Вінницької області померла ОСОБА_6, що стверджується свідоцтвом про смерть (а.с. 5).

Після її смерті відкрилася спадщина, до складу якої входить житловий будинок з господарськими спорудами, що розташовані по вул. Суворова, 13, в с. Федорівка Тиврівського району Вінницької області та земельна ділянка площею 3,2653 га, яка розташована на території Марківської сільської ради.

За життя ОСОБА_6 склала заповіт, відповідно до якого все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалось вона заповіла ОСОБА_7 та ОСОБА_1 в рівних частках. Вказаний заповіт посвідчено секретарем Марківської сільської ради Тиврівського району Вінницької області 10 березня 2006 року та зареєстровано в реєстрі за № 4. (а.с. 6).

Після смерті спадкодавиці, ОСОБА_7 спадщини не прийняв, скориставшись своїм правом на відмову від прийняття спадщини, передбаченим ч. 1 ст. 1273 ЦК України та подавши до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини заяву про відмову від її прийняття. (а.с. 7)

Позивач прийняв спадщину, подавши до Тиврівської районної державної нотаріальної контори заяву про її прийняття в передбачений законом шестимісячний строк.

25 грудня 2008 року ним було отримано свідоцтво про право на спадщину за заповітом серії ВМВ № 319401, відповідно до якого його визнано спадкоємцем майна померлої 16 квітня 2008 року ОСОБА_6, а саме земельної ділянки площею 3,2653 га, яка розташована на території Марківської сільської ради Тиврівського району Вінницької області (а.с. 8), .

Однак, отримати свідоцтво про право на спадщину за заповітом на житловий будинок з господарськими спорудами, що розташований по вул. Суворова, 13 в с. Марківка Тиврівського району Вінницької області, який за життя належав спадкодавиці він не має можливості в зв'язку з тим, що за життя ОСОБА_6 не було виготовлено юридичні документи на вищевказане нерухоме майно, що стверджеється листом Тиврівської держнотконтори № 427/01-16 (а.с. 16).

Житловий будинок в с. Федорівка Тиврівського р-ну, по вул. Суворова, 13 належить ОСОБА_6, вона в ньому проживала та була прописана, що стверджується довідками Марківської сільської ради № 171, 172 від 30.03.2015 року (а.с. 9, 11).

Відповідно до технічного паспорта на одноквартирний житловий будинок, роком забудови будинку та господарських споруд вказано 1952-1978 роки.

Виходячи з даних технічного паспорта житловий будинок з господарськими спорудами були збудовані до набрання чинності Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (01.07.2004 року). Відповідно до ч. 4 ст. 3 зазначеного закону права на нерухоме майно, що виникли до набрання ним чинності визнаються дійсними за умов, якщо на момент виникнення права діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав.

Згідно з п.6 «Інструкції про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР» затвердженої Міністерством, комунального господарства УРСР 31.01.66р., яка була чинною на час набуття майна спадкодавцем, не підлягало реєстрації, як таке, що розташоване в сільському населеному пункті.

Таким чином померла ОСОБА_6 за життя набула права на належний їй житловий будинок з господарськими спорудами.

За змістом з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 р. - № 7, у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Заборони на спадкове майно немає, що стверджується довідкою Марківської сільської ради №170 від 30.03.2015 р. (а.с.10).

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 61, 174, 212, 213, 214, 215 ЦПК України, ст.ст. 1218, 1233, 1235, 1268, 1273 ЦК України, Постановою Пленуму Верховного Суду України №7 "Про судову практику у справах про спадкування" від 30.05.2008 р.,

вирішив:

Позов задоволити.

Визнати за ОСОБА_1, право власності на житловий будинок, позначений на плані КП «ВООБТІ» літерою «А», (до складу якого входить коридор 1 площею 3,8 кв.м., житлова кімната 2, площею 22,0 кв.м., житлова кімната 3, площею 12,3 кв.м., та комора 5, площею 3,0 кв.м.), прибудову «а» з ганком (до складу якої входить кухня 4, площею 17,3 кв.м.), веранду «а1» з ганком, площею 8,3 кв.м., загальною площею приміщень (підрахованою за формулами розрахунку площ) 66,7 кв.м., загальною площею 58,4 кв.м., житловою площею 34,3 кв.м., допоміжною площею 24,1 кв.м., площею літніх приміщень 8,3 кв.м., та господарські споруди: сарай «Б», сарай «б», убиральню «61», погріб з шиєю «В», хвіртку №1, ворота №2, огорожу № 3, які розташовані по вул. Суворова, 13 в с. Федорівка Тиврівського району Вінницької області в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_6, яка померла 16 квітня 2008 року в с. Федорівка Тиврівського району Вінницької області.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана до апеляційного суду Вінницької області через Тиврівський районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засідання під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Мазурчак А. Г.