Справа № 548/114/15-ц
Провадження №2/548/98/15
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"26" березня 2015 р. м. Хорол
Хорольський районний суд Полтавської області
в складі: головуючого - судді - Миркушіної Н. С.
при секретарі Калініченко А. В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Хорол цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 при третій особі - Органу опіки та піклування виконавчого комітету Вишняківської сільської ради Хорольського району Полтавськоїобласті про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання, -
Позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 до ОСОБА_2 при третій особі - Органу опіки та піклування виконавчого комітету Вишняківської сільської ради Хорольського району Полтавськоїобласті про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання.
В позовній заяві вказував, що він народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Вишняки Хорольського району Полтавської області, про що в книзі записів актів громадянського стану про народження 19 серпня 1995 року зроблено відповідний запис за № 20 та підтверджується свідоцтвом про народження Серія НОМЕР_2.
Позивач вказував, що сімейне життя його батьків, ОСОБА_2 та ОСОБА_3, не склалося, і в 2000 році його батьки фактично перестали проживати разом, оскільки його мати, разом з ним, виїхала з села Демина Балка Хорольського району Полтавської області до села Ульянівка Криничанського району Дніпропетровської області. Позивач вказував, що йому до цього часу тяжко і боляче згадувати ті жахіття, які йому довелося пережити, оскільки він не отримував належної материнської уваги та любові, постійно відчував голод, не мав достатньої кількості одягу, іграшок взагалі не мав. Займаючись бродяжництвом він почав палити, оскільки це притупляло відчуття голоду. Мати змушувала його займатися жебракуванням; проганяла його від себе, оскільки він заважав їй влаштовувати особисте життя; в матері були стосунки з якимось чоловіком, від якого вона потім народила другу дитину.
Позивач вказував, що його батько, ОСОБА_3, дізнавшись, що він вчасно не пішов до школи, навесні 2002 року приїхав разом з його дідусем, і забрали його назад до села Демина Балки Хорольського району Полтавської області, де він проживав разом з батьком, дідусем та бабусею, які зігріли його в любові та турботі, забезпечили всім необхідним для щасливого дитинства: любов'ю, їжею, одягом, своєю теплою і затишною кімнатою, іграшками та друзями.
Позивач вказував, що у вересні 2002 року у віці 7-ми років він пішов до Вишняківської школи. У вересні 2003 року його батьки офіційно розлучилися, однією з причин розлучення, як відзначала в своїй заяві його мати ОСОБА_2, було фактичне не проживання подружжя більше 2-х років разом та факт народження другої дитини від іншого чоловіка.
В квітні 2004 року помер батько позивача - ОСОБА_3, що стало в його житті великою втратою, оскільки він дуже любив свого батька і тяжко переживав його смерть. Дідусь, ОСОБА_4, та бабуся, ОСОБА_5, разом з іншими родичами по батьковій лінії, зробили все щоб втішити його, відволікти і полегшити його горе.
Позивач вказував, що його мати ОСОБА_2 змінила місце свого проживання і зв'язок з нею було остаточно втрачено, а тому 25.10.2006 року рішенням Хорольського районного суду ОСОБА_2 було визнано безвісно відсутньою, а 8.02.2007 року рішенням виконкому Вишняківської сільської ради Хорольського району за № 16 та рішенням Хорольського районного суду в справі за №2-0-9/07 від 28.02.2007 року, його дідуся ОСОБА_4 було призначено його опікуном. Дідусь з бабусею замінили йому батьків. Мати ж навпаки, його долею не цікавилась, бажання хоча б просто спілкуватись, не виявляла. Він також не хотів з нею спілкуватись, оскільки боявся, що вона забере його від дідуся і бабусі і йому знову доведеться не жити, а існувати в тих нестерпних умовах, про які він намагався забути, і так до кінця і не зміг цього зробити навіть зараз. В школі він навчався добре, брав участь в олімпіадах, а на даний час, він здобуває вищу освіту.
Позивач вказував, що про місце перебування матері йому стало відомо в січні цього року, після ознайомлення з матеріалами його пенсійної справи. Він отримує державну допомогу по втраті годувальника, а мати подала заяву від 30.10.2014 року про виділення долі пенсії на користь своєї другої дитини, яку вона записала на його покійного батька.
Позивач вказував, що з 2000 року і по даний час, тобто протягом останніх 15 років, його мати, ОСОБА_2, щодо нього, ухиляється від виконання батьківських обов'язків, що виявляється в тому, що вона не піклується про його фізичний і духовний розвиток, його навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування; не спілкується з ним; не надає доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяє засвоєнню загальновизнаних норм моралі; не виявляє інтересу до його внутрішнього світу; не створила умов для отримання ним освіти, а тому він звернувся до суду із позовом, однією із позовних вимог якого є позбавлення його матері, ОСОБА_2, щодо нього, батьківських прав. Крім того, позивач вказував, що він потребує матеріальної допомоги, оскільки навчається у вищому навчальному закладі на денній формі, відповідно не може реалізувати своє право на працю, а дідусь з бабусею вже старенькі і потребують його допомоги, а тому в своїй позовній заяві позивач просив стягнути на його користь з відповідачки, його матері, ОСОБА_2, аліменти, в розмірі 1/4 частини її заробітку доходу, але не менше 30% від прожиткового мінімуму громадян.
В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з'явився, звернувшись до суду із письмовою заявою, в якій просив суд розглянути справу в його відсутність, а його позовні вимоги задовольнити повністю.
Відповідачка ОСОБА_2 в судове засідання не з'явилася, хоча належним чином була повідомлена про дату та час судового засідання, що підтверджується оголошенням в засобі друкованої інформації - газеті "Урядовий кур'єр" та адресною довідкою, а тому відповідно до ст. 74 ЦПК України вважається таким, що повідомлений належним чином.
Третя особа - Орган опіки та піклування виконавчого комітету Вишняківської сільської ради Хорольського району Полтавської області в судове засідання свого представника не направив, надіславши на адресу суду письмову заяву, в якій просив розглянути справу у відсутності представника, вказуючи, що Орган опіки та піклування виконавчого комітету Вишняківської сільської ради Хорольського району Полтавськоїобласті не заперечує проти задоволення позовних вимог ОСОБА_1
Зі згоди позивача суд ухвалює заочне рішення на підставі наданих у справі доказів, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.
Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.
В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Вишняки Хорольського району Полтавської області, про що в книзі записів актів громадянського стану про народження 19 серпня 1995 року зроблено відповідний запис за № 20 та підтверджується свідоцтвом про народження Серія НОМЕР_2.
Сімейне життя батьків позивача, ОСОБА_2 та ОСОБА_3, не склалося, і відповідно до рішення Хорольського районного суду Полтавської області від 08.09.2003 року шлюб між ними розірвано. Відповідно до вищевказаного рішення причиною розлучення є те, що подружжя більше 2 років не проживають разом і не підтримують подружні стосунки, а також те, що ОСОБА_2 перебуває у фактичних шлюбних стосунках з іншим чоловіком, від яких у них народилась дитина. Розлучення ОСОБА_2 потрібне для створення нової сім'ї.
Судом встановлено та підтверджено висновком опікунської ради при виконкомі Вишняківської сільської ради від 03.02.2015 року № 37/02-22, що в 2000 році позивач ОСОБА_1 разом зі своєю матір'ю ОСОБА_2 виїхали з села Демина Балка Хорольського району Полтавської області до села Ульянівка Криничанського району Дніпропетровської області. ОСОБА_1, проживаючи разом з матір'ю ОСОБА_2, не отримував від останньої, як від матері, належної материнської уваги та любові, постійно відчував голод, не мав достатньої кількості одягу, іграшок взагалі не мав. Займаючись бродяжництвом він почав палити, оскільки це притупляло відчуття голоду. Мати змушувала його займатися жебракуванням; проганяла його від себе, оскільки він заважав їй влаштовувати особисте життя; в матері були стосунки з якимось чоловіком, від якого вона потім народила другу дитину.
Оскільки ОСОБА_2 не приділяла належної уваги вихованню своєї дитини ОСОБА_1, батько, ОСОБА_3, навесні 2002 року забрав сина на своє утримання назад до села Демина Балки Хорольського району Полтавської області, де він проживав разом з батьком, дідусем та бабусею.
В квітні 2004 року помер батько позивача - ОСОБА_3, і внуком став опікуватися його рідний дідусь ОСОБА_4.
Судом встановлено, що відповідачка, мати позивача, ОСОБА_2, змінивши місце свого проживання, на протязі тринадцяти років жодного разу не поцікавилася долею свого сина, не намагалася жодного разу хоча б поспілкуватися з сином, не піклувалася про його фізичний і духовний розвиток, його навчання, підготовку до самостійного життя, не забезпечувала необхідним харчуванням, медичним доглядом, лікуванням, не виявляла інтересу до його внутрішнього світу, не створила умов для отримання ним освіти, що підтверджується довідкою Вишняківської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів Хорольської районної ради Полтавської області від 31.08.2010 року № 135, а тому 25.10.2006 року рішенням Хорольського районного суду ОСОБА_2 було визнано безвісно відсутньою, а 8.02.2007 року рішенням виконкому Вишняківської сільської ради Хорольського району за № 16 та рішенням Хорольського районного суду в справі за №2-0-9/07 від 28.02.2007 року дідуся позивача, ОСОБА_4, було призначено його опікуном, який разом з бабусею замінили ОСОБА_1 рідних батьків.
Відповідно до ст.150 СК України батьки зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.
Згідно ч.1 п.п. 2, 3, 5 ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини, жорстоко поводяться з дитиною, вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва.
Судом встановлено ухилення ОСОБА_2 від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини, матеріального забезпечення та духовного розвитку своєї дитини, а тому є всі підстави для позбавлення відповідачки ОСОБА_2батьківських прав.
Судом також встановлено, що позивач ОСОБА_1 навчається на першому курсі в Національному технічному університеті "Харківський політехнічний інститут" на денній формі навчання, факультет "Транспортного машинобудування", а тому потребує матеріальної допомоги від матері.
Відповідно до ч. 2 ст. 166 СК України та відповідно до п. 16 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.03.2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини; одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або за власною ініціативою вирішити питання про стягнення аліментів на дитину. Відповідно до ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу (частина 1); право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Відповідно до ч.1 ст.200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Згідно довідки № 66-150/566, виданої 27 серпня 2013 року Національним технічним університетом "Харківський політехнічний інститут", ОСОБА_1 є студентом цього навчального закладу. В суді встановлено, що відповідачка є працездатною, а тому стягнення слід проводити в розмірі 1/4 частини всіх видів її заробітку (доходу). Відповідно до ст.79 ч.1 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви, тобто з 27.01.2015 року. Відповідно до ст.367 ч.1 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. На підставі наведеного та керуючись ст. ст.10, 60, 212, 213, 215, 224-232, 367 ЦПК України, згідно ст. ст. 150, 164, 166, 199, 200 СК України, суд -
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 при третій особі - Органу опіки та піклування виконавчого комітету Вишняківської сільської ради Хорольського району Полтавськоїобласті про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання задовольнити повністю.
Позбавити ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, батьківських прав щодо її сина ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3.
Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, мешканки та зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 аліменти на користь та на утримання її сина ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, в розмірі 1/4 частини її заробітку (доходу), але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму громадян, починаючи з дня подачі даного позову, 27.01.2015 року, до закінчення навчання, але не довше, ніж до досягнення ОСОБА_1 23-річного віку. Рішення може бути переглянуте Хорольським районним судом за письмовою заявою відповідача протягом десяти днів з дня отримання його копії. Рішення може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги в судову палату по цивільних справах апеляційного суду Полтавської області через Хорольський районний суд Полтавської області протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.
Головуючий: Н. С. Миркушіна