Справа № 723/550/15-ц
РІШЕННЯ

Іменем України

12 червня 2015 року Сторожинецький районний суд Чернівецької області в складі:

головуючого судді Бужори В.Т.

при секретарі Крупчак М.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 в інтересах якого виступає ОСОБА_2 до ОСОБА_3 в інтересах якої виступає ОСОБА_4 про стягнення боргу, та за зустрічним позовом ОСОБА_3 в інтересах якої виступає ОСОБА_4 до ОСОБА_1 в інтересах якого виступає ОСОБА_2, про стягнення боргу , -

встановив:

Позивач звернувся в суд з позовом про стягнення боргу з ОСОБА_3, посилаючись на те, що ОСОБА_1 з ОСОБА_5 був у близьких стосунках і повинні були одружитись.

ОСОБА_1 тривалий час перебував за кордоном і за певний час у нього появились певні грошові збереження.

При зустрічах з ОСОБА_6 вона неодноразово просила ОСОБА_1 надати їй у борг кошти, в сумі 75 000 доларів СІІІА. Гроші необхідні були їй для придбання магазину та інших потреб.

Кошти в сумі 75 000 доларів США ОСОБА_5 обіцяла повернути в літку 2012 року.

ОСОБА_6 хотіла надати у залог свій автомобіль БМВ Х5 але потім відмовилась.

ОСОБА_1 будучи впевненим у виконанні ОСОБА_6 своїх боргових зобовязань, погодився надати їй вказану суму грошей.

Позика грошей була оформлена у вигляді розписки, де були зазначені паспортні дані ОСОБА_5 та підписи присутніх при цьому свідків.

На даний час ОСОБА_6 не вчинює жодних дій, щодо часткового або повного розрахунку зі ОСОБА_1, уникає зустрічей, не відповідає на телефонні дзвінки, цим самим навмисно відтягує виконання своїх зобовязань.

Аналізуючи викладене, та ситуацію яку навмисно створює ОСОБА_6, ОСОБА_1 вважає, що вона не бажає взагалі повертати йому кошти в сумі 75 000 доларів США.

Станом на 24.02.2015 року 75000 доларів США становить 2 126 100 гривень (100 доларів США 28.348 грн.)

Позивач просив суд стягнути з відповідача борг в сумі 2 126 100 гривень.

ОСОБА_3 звернулась до суду зі зустрічним позовом до ОСОБА_1 про стягнення боргу, зазначивши, що позивач по первісному позову обгрунтував свої вимоги тим, що 05.04.2012 року ОСОБА_6 надала йому власноручну розписку, якою вона зобов'язалася повернути влітку 75000 доларів США. Позивач по первісному позову вважає цю розписку борговою розпискою та вимагає повернення боргу.

Однак, ОСОБА_6 вважає, що саме позивач по первісному позову ОСОБА_1, отримавши у неї завдаток у розмірі 55000 Євро, заборгував їй, що підтверджується розпискою ОСОБА_1 про отримання ним у ОСОБА_6 зазначеної суми валюти.

У вересні 2011 року ОСОБА_6 домовилася з ОСОБА_1 про те, що останній прижене для неї із за кордону новий автомобіль марки "БМВ X5. На виконання цієї домовленості 21.10.2011 року ОСОБА_1 в присутності свідка отримав у ОСОБА_6 55000 Євро у якості завдатку за новий автомобіль марки "БМВ X5", що підтверджується власноручною розпискою ОСОБА_1 Однак, до даного часу ОСОБА_1 свої зобовязання перед ОСОБА_6 не виконав та завдаток в розмірі 55000 Євро ОСОБА_6 не повернув.

ОСОБА_5 просить суд стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 55000 Євро завдатку та 55000 Євро сума розміру завдатку за порушення зобовязання, в всього 110000 Євро. Станом на 23.03.2015 року 110000 Євро становить 2744093 гривен (100 Євро = 2494,6303), що підтверджується витягом про офіційний курс валют.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_2 позовні вимоги по первісному позову підтримала в повному обсязі, посилаючись на викладені обставини. Позовні вимоги по зустрічному позову не визнали, ОСОБА_1 пояснив, що гроші від ОСОБА_5 не отримував.

В судовому засіданні представник ОСОБА_5, ОСОБА_4В, зустрічні позовні вимоги підтримав, а первісний позов не визнав, посилаючись на те, що немає факту передачі грошей, а розписка написана під тиском.

Аналізуючи пояснення сторін та письмові докази по справі в тому числі розписку та її зміст, суд знаходить, що між позивачем та відповідачем виникли цивільні правовідносини повязані з позикою грошей. Відповідно до цих правовідносин позивач передав відповідачу 75000 доларів США, а відповідач зобовязався повернути вказані кошти. При цьому між сторонами було погоджено і термін повернення грошей, про що зазначалося в письмовій розписці.

Згідно ст.202 ЦК України двостороннім правочином є погоджена дія двох сторін, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обовязків.

Статтею 1046 ЦК України визначено, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність іншій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів або таку саму кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Договір позики вважається укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Частина друга статті 1047 ЦК України визначає, що на підтвердження укладеного договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Таким чином первісний позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3, про стягнення боргу, підлягає задоволенню, оскільки ОСОБА_5 позичила у ОСОБА_1 гроші в сумі 75000 доларів США, у визначений сторонами строк їх не повернула, порушивши тим самим свої зобовязання, про що свідчить наявна у позивача розписка.

Заперечення відповідача повязані із відсутністю факту передання грошей, суд знаходить несуттєвими, оскільки виникнення і існування правовідносин, які пов'язані із позикою грошей, суд вбачає із тексту наявної розписки, оскільки виходячи із характеру дії, яка закладена в слові "повернути", яке відповідач застосувала при написанні розписки , вбачається і дія щодо позичання грошей, написання розписки під тиском в суді доказано не було.

Вирішуючи вимоги зустрічного позову, суд знаходить, що представлена ОСОБА_5 письмова розписка від 21.10.2011 року не може бути доказом укладення між сторонами договору позики, виходячи із того ж визначення такого договору зазначеному в ст.1047 ЦК України, оскільки за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність іншій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів або таку саму кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Тобто позика це передання грошей і зобовязання до їх повернення.

Аналізуючи представлену ОСОБА_5 розписку, суд констатує те, що вона не відображає всіх складових договору позики, а може бути підтвердженням інших цивільно процесуальних відносин між сторонами, в тому числі і відносин по купівлі продажу автомобіля, надання послуг по купівлі автомобіля.

Крім того підтвердженням вказаної мотивації є також і висновок експерта №1234-К від 28.08.2013 року, із якого вбачається, що рукописні записи в розписці від 21.10.2011 року, виконані у незвичному психофізіологічному стані ОСОБА_1

Крім того суд, керуючись ст.88 ЦПК України, також стягує з відповідача на користь позивача сплачені позивачем при подачі до суду судові витрати, оскільки позов задоволено на користь позивача.

Керуючись ст. ст. 10, 57, 60, 84, 88, 213, 215, ЦПК України та ст.ст.202, 1046, 1047, 1049 ЦК України суд -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення боргу - задовольнити.

У задоволенні зустрічної позовної заяви ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про стягнення боргу відмовити.

Стягнути борг з ОСОБА_3 жительки с.Нижні Петрівці, Сторожинецького району, Чернівецької області на користь ОСОБА_1 жителя ІНФОРМАЦІЯ_1, в сумі 2126100 (два мільйони сто двадцять шість тисяч сто гривень) гривень.

Стягнути з ОСОБА_3 жительки с.Нижні Петрівці, Сторожинецького району, Чернівецької області на користь ОСОБА_1, судові витрати по справі в сумі 3654 (три тисячі шістсот пятдесят чотири гривні 00 копійок) гривень.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга на рішення суду подається до Апеляційного суду Чернівецької області через Сторожинецький районний суд протягом 10-ти днів з дня його проголошення.

СУДДЯ: