Справа № 175/1514/15-ц
Провадження № 2/175/625/15
Р і ш е н н я

І м е н е м У к р а ї н и

13 травня 2015 року Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Воздвиженського О.Л.

з участю секретаря Перепелиці Я.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у сел. Ювілейному цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Сурсько-Литовської сільської ради про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування за законом,-

в с т а н о в и в:

у квітні 2015 року позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив суд винести рішення, яким визнати за ним, ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування за законом на житловий будинок АДРЕСА_1, що складається з будинку літ. «А», 1» - сіни 8,5 кв.м., 2 - вн. коридору 3,6 кв.м, 3 - кімната 6,1 кв.м, 4 - сіни 8,8 кв.м, 5 - сіни 6,5 кв.м, 6 - кімната 13,7 кв.м, 7 - кімната 6,1 кв.м, 8 - кімната 16,9 кв.м, 9 - кімната 9,7 кв.м, 10 - кімната 23,3 кв.м, 11 - вн. коридор 5,8 кв.м, 12 - кімната 6,3 кв.м, загальною площею приміщень 115,3 кв.м., загальною площею 115,3 кв.м., житловою площею 82,1 кв.м., (підсобною) допоміжною площею 33,2 кв.м., а також господарчі та інші споруд: будинок літ. «А», жил. пр. літ. «А1», сіни літ. «а», літня кухня літ. «Б», гараж літ. «В,Е», сарай літ. «Г,Д», баня літ. «Ж», котельня літ. «З», льох літ. «И», споруда - №1-4 після померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2.

Позивач надав суду заяву в якій просив розглядати справу без його участі, позовні вимоги підтримав.

Представник Територіальної громади в особі Сурсько-Литовської сільської ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області у судове засідання не з'явився, але надав суду заяву про розгляд справи без його участі.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити з наступних підстав.

У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_2, про що є свідоцтво про смерть видане Сурсько-Литовським сільською радою Дніпропетровського району № НОМЕР_2 від ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.6). Після смерті ОСОБА_3 відкрилася спадщина на належний йому на праві власності житловий будинок АДРЕСА_1.

Після смерті ОСОБА_3 спадок прийняла його дружина ОСОБА_4, яка на момент його смерті проживала разом зі спадкодавцем, що підтверджується довідкою з місця проживання, виданої Сурсько-Литовською сільською радою, і таким чином вважається фактично прийняла спадок згідно зі ст. 549 ЦК України (в редакції 1963 р.).

Факт прийняття спадщини ОСОБА_4 після смерті ОСОБА_3, підтверджується довідкою Сурсько-Литовської сільської ради про те, що ОСОБА_4 проживала в спадковому будинку як до, так і після смерті спадкодавця. Продовжувала обробляти присадибну ділянку, стежила за технічним стан будинку і проводила його ремонт.

ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_2, про що є свідоцтво про смерть, видане виконавчим комітетом Сурсько-Литовської сільської ради Дніпропетровського району (а.с.7).

Позивач, як спадкоємець першої черги, відповідно до чинного законодавства звернулася до державного нотаріуса Дніпропетровської районної державної нотаріальної контори Кобрусєвій Л.В. з заявою про прийняття спадщини та отримання свідоцтва про право на спадщину за законом. Однак в видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок позивачу було відмовлено, оскільки не підтверджено факт належності спадкодавцю спадкового майна, а саме: житлового будинку АДРЕСА_1, що підтверджується постановою про відмову у вчинені нотаріальної дії від 10 квітня 2015 року (а.с.16).

Відповідно до ст. ст. 1217, 1222 ЦК України, спадкування здійснюється за законом або за заповітом. Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно до ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину.

У відповідності до п. 5 ч. 1 ст. 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація прав проводиться на підставі, зокрема, рішень судів, що набрали законної сили.

Згідно даних Комунального підприємства «Новомосковське міське Бюро технічної інвентаризації» станом на 04.12.2004 року будинок АДРЕСА_1 належить ОСОБА_3 на підставі свідоцтва про паво власності виданого 28.12.1992 року згудно рішення № 331 виконкому Дніпропетровської районної ради від 25.12.1990 року зареєстрованого в БТІ 28.12.1992 року № 1066-6. Згідно інвентаризації проведеної 27.11.1992 року: житлова площа будинку складає 82,1 кв.м, загальна площа - 115,3 кв.м, матеріал стін будинку - шл/блок об.цеглою (а.с. 49).

У відповідності до ч. 1 ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності никається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або законність набуття права власності не встановлена судом.

Крім того, у відповідності до п. 5 ч. 1 ст. 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація прав проводиться на підставі, зокрема, рішень судів, що набрали законної сили.

Зібрані по справі докази вказують, що фактично померлій ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 належав житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами. За життя спадкодавець не зареєструвала належне їй право власності на майно, у зв'язку з чим позивач не має можливості скористатися належним йому правом на отримання спадщини.

Відповідно до ст. 47 Закону України «Про нотаріат», та відповідно з пунктами 4.14, 4.15 глави 10 розділу 11 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України (№ 296/5 від 22.02.2012 року), нотаріус перевіряє склад спадкового майна та видає на нього свідоцтво про право на спадщину. Для вчинення нотаріальних дій не приймаються документи, які не відповідають вимогам ст. 47 Закону України «Про нотаріат».

Відповідно до пунктів 4.14, 4.15, 4.18 глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, при видачі свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно, яке підлягає реєстрації, нотаріус перевіряє належність цього майна спадкодавцеві на підставі правовстановлюючих документів.

Згідно з п.п. 212, 216 Інструкції про вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України 03.03.2004 року за N 20/5, нотаріус при видачі свідоцтва про право на спадщину за законом перевіряє факт смерті спадкодавця, час і місце відкриття спадщини, наявність підстав для закликання до спадкоємства за законом осіб, які подали заяву про видачу свідоцтва, склад спадкового майна, на яке видається свідоцтво про право на спадщину. На підтвердження цих обставин від спадкоємців обов'язково вимагаються відповідні документи. Видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, провадиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів про належність цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна.

Згідно ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розгляду не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Статтею 392 ЦК України передбачено, що власник майна може пред'являти позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Оскільки в судовому засіданні встановлено факт наявності спадкових прав позивача на вищезазначене майно та неможливості його оформлення у встановленому законом порядку, суд приходить до висновку, що його позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.

Таким чином, встановлено неможливість оформлення позивачем спадкових прав на житловий будинок у позасудовому порядку, оформлення яких не порушує законних прав чи інтересів інших осіб, тому суд вважає за необхідне визнати за позивачем право власності в порядку спадкування за законом після смерті матері на житловий будинок АДРЕСА_1 та господарські будівлі.

На підставі викладеного, керуючись ст. 1217, 1218, 1222 ЦК України, ст.ст.10, 57-61, 209, 212-215 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Сурсько-Литовської сільської ради про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування за законом - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженцем с. Сурсько-Литовське Дніпропетровського району Дніпропетровської області, ідентифікаційний номер - НОМЕР_1, паспорт серії НОМЕР_3 виданий Дніпропетровським РВ УМВС України в Дніпропетровській області 12 грудня 2000 року, право власності на житловий будинок АДРЕСА_1, що складається з будинку літ. «А», 1» - сіни 8,5 кв.м., 2 - вн. коридору 3,6 кв.м, 3 - кімната 6,1 кв.м, 4 - сіни 8,8 кв.м, 5 - сіни 6,5 кв.м, 6 - кімната 13,7 кв.м, 7 - кімната 6,1 кв.м, 8 - кімната 16,9 кв.м, 9 - кімната 9,7 кв.м, 10 - кімната 23,3 кв.м, 11 - вн. коридор 5,8 кв.м, 12 - кімната 6,3 кв.м, загальною площею приміщень 115,3 кв.м., загальною площею 115,3 кв.м., житловою площею 82,1 кв.м., (підсобною) допоміжною площею 33,2 кв.м., а також господарчі та інші споруд: будинок літ. «А», жил. пр. літ. «А1», сіни літ. «а», літня кухня літ. «Б», гараж літ. «В,Е», сарай літ. «Г,Д», баня літ. «Ж», котельня літ. «З», льох літ. «И», споруда - №1-4 в порядку спадкування за законом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку на протязі десяти днів з дня його проголошення.

Суддя О.Л. Воздвиженський