РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ун. № 759/2281/15-ц

пр. № 2/759/2479/15

22 травня 2015 року м. Київ

Святошинський районний суд м. Києва

у складі: головуючого судді Ул'яновської О.В.,

при секретарі Борщ Р.О.,

з участю: позивача ОСОБА_1,

відповідачки ОСОБА_2,

представника відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у попередньому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та зустрічну позовну заяву за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів,-

В С Т А Н О В И В:

У лютому 2015 р. позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із зазначеним позовом, в якому просить шлюб з відповідачкою ОСОБА_2 розірвати, посилаючись на ті підстави, що спільне життя у них не склалося, у зв'язку із чим сторони проживають окремо, шлюбних стосунків не підтримують з вересня 2013 р., спільного господарства не ведуть. Спору щодо розподілу спільного майна немає.

Відповідачка звернулася до суду із зустрічною позовною заявою про стягнення аліментів. Зустрічний позов прийнятий судом до спільного розгляду із первісним позовом.

У зустрічних позовних вимогах про стягнення аліментів, ОСОБА_2 просить стягнути з ОСОБА_1 аліменти у розмірі ? частки від усіх видів заробітку (доходів) на утримання сина, ОСОБА_4, посилаючись на ті підстави, що відповідач по зустрічному позові не надає достатньої матеріальної допомоги на утримання дитини але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку.

У судовому засіданні ОСОБА_1 позивач по первісному позову та відповідач по зустрічному позові вимоги підтримав у повному обсязі, просив їх задовольнити, заперечував проти можливості примирення, частково заперечував стосовно сплати аліментів у розмірі ? частини всіх видів заробітку щомісячно, оскільки він сплачує медичне страхування та дошкільний заклад. Просив суд стягувати з нього 20% від заробітної плати.

Відповідачка по первісному позову та позивачка по зустрічному позові ОСОБА_2 у судовому засіданні подала заяву в якій проти розірвання шлюбу не заперечувала, просила після розірвання шлюбу змінити прізвище ОСОБА_2 на дошлюбне «ОСОБА_2» (а.с.32-38).Зустрічну позовну заяву підтримала в повному обсязі, просила її задовольнити.

Суд, всебічно з'ясувавши обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні, вважає встановленими такі факти та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до ч.1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ч.3 ст. 10, ч. ч. 1, 4 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ч.1, 3 ст.61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Згідно статті 48 Конституції України, кожен має право на достатній життєвий рівень для себе і своєї сім'ї що включає достатнє харчування, одяг, житло.

Відповідно до ст.110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя.

Відповідно до ст.112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення.

Відповідно до ст.109 Сімейного Кодексу України шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей

Як встановлено в судовому засіданні, сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 24.11.2007 р., про що свідчить свідоцтво про одруження, серії НОМЕР_2, видане Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Печерського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 1095 (а.с.5).

Від даного шлюбу у сторін є син ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, свідоцтво серії НОМЕР_3, актовий запис № 2914 (а.с.6).

Таким чином, у судовому засіданні встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, а тому шлюб підлягає розірванню.

Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно ст. 183 Сімейного Кодексу України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Також, у судовому засіданні встановлено, що позивачка по зустрічному позову ОСОБА_2 згідно довідки про доходи від 29.04.2015 р. № 1148 працює у ДП «Антонов» на посаді інженера третьої категорії, загальна сума доходу за період 2014 р. становить 65751 грн. 83 коп., а за січень-березнь за період 2015 р. загальна сума доходу складає 21979 грн. 84 коп. (а.с.34-35), на її утриманні знаходиться неповнолітній син ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1., який проживає разом з неї за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.36).

Разом з тим встановлено, що згідно довідки від 21.01.2015 р. відповідач по зустрічному позову ОСОБА_1 працює на посаді інспектора у ДП «Тетра Пак Україна» від 15.05.2008 р. та має корпоративний поліс медичного страхування на сина, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, який дійсний до 30.06.2015 р. (а.с.4) та згідно довідки від 20.01.2015 р. ПАТ «Райфайзен Банк Аваль» ОСОБА_1 самостійно сплачував аліменти на утримання сина ОСОБА_4 (а.с.12-15).

Враховуючи обставини, зазначені у ст. 182 Сімейного Кодексу, що відповідач інших неповнолітніх дітей на утриманні не має, часткове погодження сторін щодо розміру аліментів, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на утримання неповнолітнього сина аліменти в розмірі 20 % від усіх видів заробітку щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, оскільки ОСОБА_1 виконувались батьківські обов'язки, щодо утримання сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Згідно ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягають стягненню судові витрати.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 110-112, 180-183 Сімейного Кодексу України, ст. 10, 57, 60, 209, 212, 213, 214, 215, 218 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, зареєстрованого 24.11.2007 р. відділом державної реєстрації актів цивільного стану Печерського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 1095.

Після розірвання шлюбу змінити прізвище відповідачки ОСОБА_2 на дошлюбне «ОСОБА_2».

Позовні вимоги зустрічної позовної заяви ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, РНОКПП НОМЕР_1, урож. м. Києва, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 на користь ОСОБА_2, аліменти на утримання сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/3 частини усіх видів заробітку, але не менше 30% прожитого мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття.

У решті позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 200 грн. 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 43 грн. 60 коп.

Рішення суду може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва через районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня його проголошення, а особами, які не були присутні в судовому засіданні протягом десяти днів з дня отримання рішення суду.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

СУДДЯ: