АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/3795/15 Справа № 200/1245/14-ц Головуючий у 1 й інстанції - Кудрявцева Т. О. Доповідач - Петешенкова М.Ю.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 червня 2015 року м. Дніпропетровськ

15 червня 2015 року Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого - Петешенкової М.Ю.

суддів - Черненкової Л.А., Пономарь З.М.

при секретарі - Яловій Ю.О.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 03 лютого 2015 року по цивільній справі за заявою товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» про скасування рішення третейського суду за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення грошових коштів за договором утримання батька (виплата аліментів), -

В С Т А Н О В И Л А:

У грудні 2013 року ТОВ «ОТП Факторинг Україна» звернулося з вищевказаною заявою до суду, посилаючись на те, що рішенням третейського судді Карчагіна С.В. від 13 червня 2012 року позов ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів за договором утримання батька (виплата аліментів) задоволено, стягнуто з ОСОБА_3 аліменти на утримання батька в розмірі 1450 000 грн. за договором утримання батька, що порушує їх права та законні інтереси як заставного кредитора, відтак рішення третейського суду є незаконним та підлягає скасуванню.

Ухвалою Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 03 лютого 2015 року рішення від 13 червня 2012 року, ухвалене третейським суддею Карчагіним С.В. у справі № 20/10/12 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення грошових коштів за договором утримання батька (виплата аліментів), скасовано.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 ставить питання про скасування ухвали суду та постановлення нової ухвали про відмову у задоволенні заяви ТОВ «ОТП Факторинг Україна», мотивуючи свою вимогу тим, що ухвала суду першої інстанції постановлена з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, а ухвалу суду залишенню без змін з наступних підстав.

Відповідно до ч.3 ст.389-4 ЦПК України при розгляді справи в судовому засіданні суд встановлює наявність або відсутність підстав для скасування рішення третейського суду. Згідно до ч.6 цієї статті за наслідками розгляду заяви про скасування рішення третейського суду суд має право:

1) постановити ухвалу про відмову у задоволенні заяви і залишення рішення третейського суду без змін ;

2) постановити ухвалу про повне або часткове скасування рішення третейського суду.

У відповідності до ч.1 ст.389-5 ЦПК України рішення третейського суду може бути скасовано лише у випадках, передбачених цією статтею.

Відповідно до ч.2 цієї статті рішення третейського суду може бути скасовано у разі якщо:

1) справа, в якій прийнято рішення третейського суду, не підвідомча третейському суду відповідно до закону;

2) рішення третейського суду прийнято у спорі, не передбаченому третейською угодою, або цим рішенням вирішені питання, які виходять за межі третейської угоди. Якщо рішенням третейського суду вирішені питання, які виходять за межі третейської угоди, то скасовано може бути лише ту частину рішення, що стосується питань, які виходять за межі третейської угоди;

3) третейську угоду визнано судом недійсною;

4) склад третейського суду, яким прийнято рішення, не відповідав вимогам закону;

5) третейський суд вирішив питання про права і обов'язки осіб, які не брали участі у справі.

Судом встановлено, що 09 лютого 2011 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 укладений договір про утримання батька (виплата аліментів), за умовами якого ОСОБА_3 прийняла на себе зобов`язання утримувати ОСОБА_2 шляхом надання одноразової грошової виплати аліментів у розмірі 1 450 000 грн. в строк до 03 квітня 2012 року включно.

Рішенням від 13 червня 2012 року, ухваленим одноособово третейським суддею Карчагіним С.В. у справі № 20/10/12 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення грошових коштів за договором утримання батька (виплата аліментів), було стягнуто з ОСОБА_3 на користь її батька ОСОБА_2 1 450000 грн. на утримання (аліменти) за договором утримання батька (виплата аліментів) від 09 лютого 2011 року. Підставою задоволення зазначеного позову у рішенні зазначене невиконання ОСОБА_3 зобов`язань за договором утримання батька.

Пунктом 12 вищезазначеного договору встановлено, що усі спори, розбіжності або вимоги, що випливають із даного договору або в звязку з ним, в тому числі стосовно його виконання, порушення, припинення або недійсність підлягають розгляду в автономному правовому порядку lex mercatoria, арбітражем ad hoc одноособовим арбітром Корчагіним С.В. згідно норм Закону України «Про третейські суди».

Відповідно до п.4 ст.6 Закону України «Про третейські суди» третейські суди в порядку, передбаченому цим законом, можуть розглядати будь-які справи, що виникають із цивільних та господарських правовідносин, за винятком справ у спорах, що виникають із сімейних правовідносин, крім справ у спорах, що виникають із шлюбних контрактів (договорів).

Враховуючи викладене, судом першої інстанції вірно встановлено, що правовідносини за цим договором виникли з сімейних правовідносин, а тому даний спір не підвідомчий третейському суду, а тому рішення підлягає скасуванню.

Крім того, ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 20 травня 2014 року визнано неправомірними дії арбітражного керуючого Колошина В.П. при проведенні ліквідаційної процедури у справі № 34/5005/10374/2012 про банкрутство ФОП ОСОБА_3, усунуто вказаного арбітражного керуючого від виконання обов"язків ліквідатора ФОП ОСОБА_3, визнано недійсним договір про утримання батька (виплата аліментів) від 09 лютого 2011 року, укладений між ОСОБА_3 та ОСОБА_2, на підставі якого було ухвалене оскаржуване рішення третейського судді від 13 червня 2012 року у справі № 20/10/12, законність якого оспорюється ТОВ "ОТП Факторинг Україна" у даній справі.

Постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 07 серпня 2014 року, ухвала Господарського суду Дніпропетровської області від 20 травня 2014 року залишена без змін, при цьому встановлено, що в процесі ліквідаційної процедури ФОП ОСОБА_3 на торгах 03 вересня 2013 року реалізовано належне банкруту майно, а саме: двокімнатна квартира № 13, загальною площею 45,0 кв.м., житловою площею 32,9 кв.м., що розташована на першому поверсі житлового будинку літ.Б-3 за адресою м. Дніпропетровськ, пр. Карла Маркса, 42, а також п"ятикімнатна квартира № 92, загальною площею 124,3 кв.м., житловою площею 77,7 кв.м., що розташована на 17-18 поверхах житлового будинку, літ.А за адресою Дніпропетровська область, Дніпропетровський район, смт. Ювілейне, вул. 8 марта, 9б, яка є предметом іпотеки відповідно до укладеного між ОСОБА_3 та ЗАТ «ОТП Банк» договору іпотеки № РМL-300/686/2007 від 11 грудня 2007 року.

Як встановлено господарським судом при розгляді вказаної господарської справи та зазначено в постанові Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 07 серпня 2014 року, переможцем прилюдних торгів став ОСОБА_2, який 03 вересня 2013 року звернувся до ліквідатора із заявою про зарахування боргу, в якій просив провести зарахування йому зустрічних вимог перед ФОП ОСОБА_3 у рахунок сплати за об"єкт торгів на суму 897 091,60 грн. (без врахування раніше сплаченого гарантійного внеску). В результаті реалізації майна боржника задоволено частково вимоги кредитора першої черги ОСОБА_2 в розмірі 992 324,00 грн., при цьому інші кредитори від реалізації майна банкрута будь-яких коштів не отримали. Таким чином, укладання договору між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 мало істотні негативні наслідки на проведення процедури банкрутства ФОП ОСОБА_3 та порушення прав та законних інтересів учасників справи про банкрутство.

Відповідно до ч.1 ст. 389-1ЦПК України сторони, треті особи, а також особи, які не брали участі у справі, у разі якщо третейський суд вирішив питання про їх права і обов'язки, мають право звернутися до суду із заявою про скасування рішення третейського суду.

З урахуванням вищезазначеного, колегія суддів приходить до висновку, що ТОВ «ОТП Факторинг Україна», який не був стороною у третейській справі, має право оскаржити рішення, оскільки даним рішенням порушуються його права та законні інтереси. Крім того, третейські суди не можуть розглядати справи, що виникають із сімейних правовідносин.

Таким чином, вирішуючи спір, який виник між сторонами, суд першої інстанції в достатньо повному обсязі зясував права та обовязки сторін, обставини справи, перевірив доводи сторін та дав їм належну правову оцінку, ухвалив рішення, яке відповідає вимогам закону.

За викладених обставин, доводи апеляційної скарги не дають підстав для її задоволення, оскільки вони були предметом дослідження у суді першої інстанцій та додаткового правового аналізу не потребують.

Висновки суду достатньо обґрунтовані і підтверджені наявними в матеріалах справи письмовими доказами.

Порушень матеріального чи процесуального закону, які могли б призвести до скасування судового рішення, судом апеляційної інстанції не встановлено.

Керуючись ст.ст. 209, 303, 307, 312 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Ухвалу Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 03 лютого 2015 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів з цього часу.

Судді: М.Ю. Петешенкова

Л.А. Черненкова

З.М. Пономарь