У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 травня 2015 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і

кримінальних справ у складі:

головуючого: Кузнєцова В.О.,
суддів: Ізмайлової Т.Л.,Мостової Г.І.,
Мартинюка В.І.,Наумчука М.І.,-
розглянувши в судовому засіданні справу за позовом Публічного акціонерного товариства «БМ Банк» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Львівзахідтрансбуд», Дочірнього підприємства «Цемекс-Бетон», Товариства з обмеженою відповідальністю «Матч-Прогноз», ОСОБА_6 про стягнення заборгованості, за касаційною скаргою Публічного акціонерного товариства «БМ Банк» на рішення Франківського районного суду м. Львова від 12 вересня 2014 року та ухвалу колегії суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Львівської області від 11 грудня 2015 року,

в с т а н о в и л а :

У березні 2013 року Публічне акціонерне товариство «БМ Банк» (далі - ПАТ «БМ Банк») звернулось до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Львівзахідтрансбуд» (далі - ТОВ «Львівзахідтрансбуд), Дочірнього підприємства «Цемекс-Бетон» (далі - ДП «Цемекс-Бетон»), Товариства з обмеженою відповідальністю «Матч-Прогноз» (далі - ТОВ «Матч-Прогноз»), ОСОБА_6 про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що в зв'язку з неналежним виконанням відповідачами умов кредитного договору та договорів поруки у останніх виникла заборгованість на суму 10 702 462,02 грн, яка складається зі строкової заборгованості за кредитом в сумі 909 тис. доларів США, що по курсу НБУ становить 7 265 637 грн, суми простроченої заборгованості за кредитом - 280 тис. дол. США, що еквівалентно 2 238 040 грн, строкової заборгованості за процентами - 9 115, 67 дол. США, що еквівалентно 72861,55 грн., простроченої заборгованості за процентами в сумі 121 837,98 дол. США, що еквівалентно 973 850,97 грн, пені - 19 025,71 дол. США, що еквівалентно 152 072,50 грн, крім того строкова заборгованість по комісії становить 122 615, 35 грн.

Рішенням Франківського районного суду м. Львова від 12 вересня 2014 року, залишеним без змін ухвалою колегії суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Львівської області від 11 грудня 2015 року, позовні вимоги ПАТ «БМ Банк» задоволено частково. Стягнуто з ТОВ «Львівзахідтрансбуд», ДП «Цемекс-Бетон», ТОВ «Матч-Прогноз» солідарно на користь ПАТ «БМ Банк» заборгованість за кредитом в сумі 10 825 077,37 грн та 3 441 грн судового збору, всього на загальну суму 10 828 518,37 грн.

У касаційній скарзі ПАТ «БМ Банк» просить судові рішення першої та апеляційної інстанцій в частині відмови в задоволенні позовних вимог до ОСОБА_6 змінити та задовольнити позовні вимоги про солідарне стягнення з боржника та поручителів, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Касаційна скарга підлягає частковому задоволенню виходячи з наступних підстав.

Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позовних вимог, суд першої інстанції, з висновками якого погодився й апеляційний суд, виходив з того, що відповідачами ТОВ «Львівзахідтрансбуд», ДП «Цемекс-Бетон», ТОВ «Матч-Прогноз» порушено умови кредитного договору та договорів поруки щодо повернення грошових коштів. Водночас, відмовляючи в задоволенні позовних вимог про солідарне стягнення заборгованості з поручителя ОСОБА_6 суди попередніх інстанцій послались на висновки судово-почеркознавчої експертизи, якою встановлено, що підпис в договорі поруки, виконаний від імені останнього належить не ОСОБА_6, а іншій особі.

Проте з такими висновками судів повністю погодитись не можна з огляду на наступне.

Судами встановлено, що 01 липня 2011 року між ВАТ «БМ Банк», правонаступником якого є позивач, та ТОВ «Львівзахідтрансбуд» укладено договір невідновлювальної кредитної лінії №9/87/010711, за умовами якого банк зобов'язався надати відповідачу ТОВ «Львівзахідтрансбуд» кредит у вигляді не відновлювальної кредитної лінії з лімітом кредитування 1 269 000 дол. США для рефінансування заборгованості за кредитом із сплатою 12% річних з кінцевим терміном повернення - не пізніше 30 травня 2013 року, який останній отримав, що підтверджується меморіальним ордером № 2805397 від 12 липня 2011 року.

Відповідно до п. 1.8 позичальник сплачує банку комісійні винагороди за розгляд заявки про надання кредиту, надання кредиту, управління кредитом. Зокрема,сплата комісійної винагороди за управління кредитом здійснюється щомісячно, починаючи з 01 липня 2011 року протягом 23 місяців рівними частинами в сумі 9 431,95 грн.

За порушення взятих на себе зобов'язань по поверненні суми кредиту, несвоєчасній сплаті процентів, сплаті комісійних винагород за договором, позичальник сплачує банку пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період прострочення, від суми простроченого платежу за кожен день прострочення (п. 6.1.1 Договору).

З метою забезпечення зобов'язань позичальника за кредитним договором, 01 липня 2011 року між ВАТ «БМ Банк» та ТОВ «Львівзахідтрансбуд», ДП «Цемекс-Бетон», ТОВ «Матч-Прогноз», ОСОБА_6, з кожним окремо було укладено договори поруки, за умовами яких останні поручаються перед кредитором за своєчасне та повне виконання боржником зобов'язань за кредитним договором, а також додатковими договорами до нього, що укладені та можуть бути укладені в майбутньому (п. 1.1).

Позичальник не виконував умови кредитного договору, та внаслідок чого допустив заборгованість, яка станом на 21 березня 2013 року становить 10 702 462,02 грн, яка складається зі строкової заборгованості за кредитом в сумі 909 тис. доларів США, що по курсу НБУ становить 7 265 637 грн, суми простроченої заборгованості за кредитом - 280 тис. дол. США, що еквівалентно 2 238 040 грн, строкової заборгованості за процентами - 9 115, 67 дол. США, що еквівалентно 72861,55 грн., простроченої заборгованості за процентами в сумі 121 837,98 дол. США, що еквівалентно 973 850,97 грн, пені - 19 025,71 дол. США, що еквівалентно 152 072,50 грн, крім того строкова заборгованість по комісії становить 122 615, 35 грн.

Як вбачається з висновку судово-почеркознавчої експертизи №4133 від 27 грудня 2013 року, проведеної Львівським науково-дослідним інститутом судових експертиз, підписи від імені ОСОБА_6 у графах «Підпис поручителя» та «Поручитель» перед записом «ОСОБА_6» в Договорі поруки №9/87/010711-14 від 01 липня 2011р. виконані однією особою, не ОСОБА_6, а іншою особою.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За правилами ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

За правилами ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Частиною 1 ст. 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок як позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Відповідно до вимог ст. 599 ЦК України зобов'язання припиняються виконанням, проведеним належним чином. Загальні умови виконання зобов'язання зазначені у ст. 526 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 553 ЦК України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником.

Статтею 554 ЦК України передбачено, що у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про судову експертизу» судова експертиза - це дослідження експертом на основі спеціальних знань матеріальних об'єктів, явищ і процесів, які містять інформацію про обставини справи.

Згідно з п. 1.1 розділу 1 Науково-методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень, затверджених наказом Міністерства юстиції України № 53/5 від 8 жовтня 1998 року (із змінами та доповненнями) (далі - Рекомендацій) основним завданням почеркознавчої експертизи є ідентифікація виконавця рукописного тексту, обмежених за обсягом рукописних записів (буквених та цифрових) і підпису. Цією експертизою вирішуються і деякі неідентифікаційні завдання (установлення факту виконання рукопису під впливом будь-яких (природних, штучних) збиваючих факторів; у незвичних умовах або в незвичайному стані виконавця, навмисно зміненим почерком, з наслідуванням почерку іншої особи; визначення статі виконавця, а також належності його до певної групи за віком.

Пунктом 1.3 Рекомендацій передбачено, що для проведення досліджень орган, який призначив експертизу, повинен надати експерту вільні, умовно-вільні та експериментальні зразки почерку (цифрових записів, підпису) особи, яка підлягає ідентифікації.

Для проведення почеркознавчих досліджень рукописних записів та підписів надаються оригінали документів.

Відповідно до п. 1.4 Рекомендацій перед приєднанням вільних та умовно-вільних зразків до матеріалів справи орган, який призначив експертизу (залучив експерта) повинен пред'явити їх особі, яка підлягає ідентифікації, а потім позначити кожний зразок, тобто указати, що це вільний зразок почерку (підпису) певної особи (указати її прізвище, ім'я, по батькові), та посвідчити це своїм підписом. У разі неможливості пред'явити зазначені зразки (смерть виконавця, від'їзд тощо) як зразки слід надавати документи або інші папери, на яких рукописні тексти (підписи) достовірно виконані особою, щодо якої ставиться питання з ідентифікації її як виконавця досліджуваного рукопису (наприклад, заяву про отримання паспорту (форма № 1), паспорт, різного роду посвідчення, на яких є власноручний підпис, тощо).

За змістом ч. 6 ст. 147 ЦПК України висновок експерта для суду не є беззаперечним доказом і оцінюється судом за правилами, установленими ст. 212 ЦПК України.

Згідно зі ст. 150 ЦПК України, якщо висновок експерта буде визнано неповним або неясним, судом може бути призначена додаткова експертиза, яка доручається тому самому або іншому експерту (експертам). Якщо висновок експерта буде визнано необґрунтованим або таким, що суперечить іншим матеріалам справи або викликає сумніви в його правильності, судом може бути призначена повторна експертиза, яка доручається іншому експертові (експертам).

Згідно із роз'ясненнями, викладеними у п. 11 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 1997 року № 8 «Про судову експертизу в кримінальних і цивільних справах» повторна експертиза призначається, коли є сумніви у правильності висновку експерта, пов'язані з його недостатньою обґрунтованістю чи з тим, що він суперечить іншим матеріалам справи, а також за наявності істотного порушення процесуальних норм, які регламентують порядок призначення і проведення експертизи. Істотними можуть визнаватися, зокрема, порушення, які призвели до обмеження прав обвинуваченого чи інших осіб. В ухвалі (постанові) про призначення повторної експертизи зазначаються обставини, які викликають сумніви у правильності попереднього висновку експерта. Проведення повторної експертизи може бути доручено тільки іншому експертові.

Заперечуючи в судовому засіданні проти зазначеного вище висновку експерта та заявляючи клопотання про призначення повторної експертизи, представник позивача посилався на те, що договір поруки підписувався у головному офісі банку безпосередньо відповідачем ОСОБА_6, про що свідчить запис в журналі реєстрації відвідувачів, а також зразки підпису останнього були надані ним безпосередньо експерту, що суперечить вимогам нормативно-правових документів, якими регламентується порядок підготовки та призначення судових експертиз, зокрема порядок відібрання вільних зразків почерку при вирішенні питання щодо призначення експертизи.

Відповідно до ч. 4 ст. 10 ЦПК України суд має сприяти всебічному і повному з'ясуванню обставин справи, сприяти здійсненню особам, які беруть участь у справі, в реалізації їхніх прав.

Реалізація принципу змагальності в цивільному процесі та доведення перед судом обґрунтованості своїх вимог є конституційної гарантією (ст. 129 Конституції України).

Відмовляючи в задоволенні позовних вимоги про солідарне стягнення заборгованості з відповідача ОСОБА_6, суди попередніх інстанцій виходили з висновків судово-почеркознавчої експертизи, проведеної в межах цієї справи, якою було встановлено, що підпис ОСОБА_6 на договорі поруки належить іншій особі, а отже підстав для покладення на нього відповідальності за порушення умов кредитного договору та договору поруки, укладеного від його імені немає. Проте, судами не взято до уваги заперечення позивача щодо наданого висновку експертизи та клопотання про призначення повторної експертизи з дотриманням порядку її проведення та правил відбору вільних зразків підпису відповідача ОСОБА_6, в задоволенні якої відмовлено. Відмовляючи в задоволенні позовних вимог в цій частині суди не здійснили жодного посилання на норми матеріального права.

Водночас, ухвалюючи рішення про солідарне стягнення заборгованості з відповідачів, судами залишено поза увагою, що кожен з поручителів відповідає солідарно з боржником за кожним окремим договором.

Дійшовши висновку про стягнення заборгованості з відповідачів ТОВ «Львівзахідтрансбуд», ДП «Цемекс-Бетон», ТОВ «Матч-Прогноз» на користь ПАТ «БМ Банк», суди попередніх інстанцій не звернули увагу на те, що спір фактично вирішено між юридичними особами. З урахуванням цього судам при новому розгляді справи слід перевірити чи підлягає розгляду даний спір в порядку цивільного судочинства.

За таких обставин судові рішення першої та апеляційної інстанції не відповідають вимогам ст. 213 ЦПК України щодо законності й обґрунтованості, зазначені вище порушення призвели до неправильного вирішення спору, що в силу ст. 338 ЦПК України є підставою для їх скасування з передачею справи на новий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 336, 338, 345 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства «БМ Банк» задовольнити частково.

Рішення Франківського районного суду м. Львова від 12 вересня 2014 року та ухвалу колегії суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Львівської області від 11 грудня 2015 року скасувати, а справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий В.О. Кузнєцов
Судді: Т.Л. Ізмайлова
В.І. Мартинюк
Г.І. Мостова
М.І. Наумчук