АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________
Провадження: № 22-ц-/790/4497/15 Головуючий: 1 інстанції Справа: № 642/3066/15-ц ОСОБА_1 Категорія: право власності Доповідач: Даниленко В.М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 червня 2015 року м. Харків

Судова колегія судової палати з цивільних справ Апеляційного суду Харківської області в складі:

Головуючого: судді - Даниленка В.М.,

Суддів: Малінської С.М., Швецової Л.А.,

за участю секретаря: Каменської Д.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в приміщенні суду цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу судді Ленінського районного суду м. Харкова від 05 травня 2015 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа: Ленінський відділ державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції про визначення частки в праві спільної власності на автомобіль, -

В С Т А Н О В И Л А:

У квітні 2015 року позивачка ОСОБА_2 звернулась до суду із позовом, у якому просила визнати за нею право власності на 1/2 частину автомобіля AUDI A6 AVANT, 2003 року випуску, державний номер НОМЕР_1, який був придбаний нею з її колишнім чоловіком - відповідачем по справі ОСОБА_3 у період шлюбу та є обєктом права спільної сумісної власності подружжя, набутого у шлюбі.

Ухвалою судді Ленінського районного суду м. Харкова від 21 квітня 2015 року позовна заява ОСОБА_2 була залишена без руху з посиланням на невідповідність її вимогам процесуального закону (ст.ст. 119, 120 ЦПК України), а саме: відсутність посилань на докази, що підтверджують кожну обставину, необґрунтованість заявленої ціни позову та відсутність документа на підтвердження сплати судового збору, з наданням позивачці дводенного строку з дня отримання копії цієї ухвали для виправлення виявлених суддею недоліків.

Ухвалою судді Ленінського районного суду м. Харкова від 05 травня 2015 року позовна заява ОСОБА_2 визнана неподаною та повернута позивачці в звязку з не усуненням останньою її недоліків в установлений суддею строк.

Не погодившись із таким процесуальним судовим рішенням, позивачка ОСОБА_2 в апеляційній скарзі просить скасувати зазначену вище ухвалу судді районного суду, як незаконну і необґрунтовану, та направити матеріали цивільної справи за її позовом до того ж суду першої інстанції для вирішення питання про відкриття провадження у справі.

В обґрунтування своєї скарги апелянт посилається на порушення судом першої інстанції вимог цивільного процесуального законодавства при вирішенні питання про визнання її позовної заяви неподаною.

Зокрема, апелянт вказує на те, що вона своєчасно виконала вимоги, викладені в ухвалі судді Ленінського районного суду м. Харкова від 21 квітня 2015 року, та на виконання зазначеної ухвали направила до районного суду позовну заяву з виправленими недоліками, а відтак суддя районного суду безпідставно визнав її позовну заяву неподаною та повернув їй, фактично відмовивши у відкритті провадження у цивільній справі.

Перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваної ухвали судді районного суду відповідно до вимог ст. 303 ЦПК України в межах доводів апеляційної скарги, судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до ст. 1 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

За приписами ст.ст. 2, 3 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється відповідно до Конституції України та цього Кодексу.

Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно з частинами 1, 2 ст. 121 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 119 і 120 цього Кодексу, або не сплачено судовий збір, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати пяти днів з дня отримання позивачем ухвали.

Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 119 і 120 цього Кодексу, сплатить суму судового збору позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду.

Інакше заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Згідно ч. 6 ст. 70 ЦПК України строк не вважається пропущеним, якщо до його закінчення заява, скарга, інші документи чи матеріали або грошові кошти здано на пошту чи передані іншими відповідними засобами звязку.

Таким чином, аналізуючи наведені вище норми цивільного процесуального законодавства, слід визнати, що для прийняття суддею рішення про визнання позовної заяви неподаною та повернення її позивачеві, необхідна сукупність наступних обовязкових умов, а саме: наявність суттєвих недоліків позовної заяви, несплата позивачем судового збору, процесуальне рішення судді про залишення позовної заяви без руху із зазначенням відповідних підстав, поінформованість позивача про виявлені недоліки позовної заяви та надання йому реального строку для їх виправлення, а також факт не усунення останнім цих недоліків у встановлений йому строк.

Приймаючи оскаржуване процесуальне рішення про визнання позовної заяви ОСОБА_2 неподаною та повернення її позивачці, суддя районного суду виходив із того, що остання в установлений суддею не виконала вимог, викладених в ухвалі від 21 квітня 2015 року.

Однак, із таким категоричним висновком судді районного суду судова колегія погодитися не може, оскільки цей висновок є передчасним і таким, що суперечить матеріалам, наявним у справі.

Як вбачається з матеріалів справи, копія ухвали судді Ленінського районного суду м. Харкова від 21 квітня 2015 року про залишення її позовної заяви без руху була отримана позивачкою ОСОБА_2 27 квітня 2015 року, в звязку з чим останнім днем для усунення нею виявлених судом недоліків було 29 квітня 2015 року (а.с. 9).

При цьому, як свідчить ксерокопія фіскального чеку про оплату рекомендованого відправлення та відмітки на конверті, позивачка ОСОБА_2 своєчасно (29 квітня 2015 року), тобто в межах установленого судом строку усунула виявлені недоліки та направила до суду поштою виправлену позовну заяву з наведеними в ній аргументами щодо наявних у неї доказів та клопотанням про визначення судом суми судового збору відповідно до ч. 2 ст. 80 ЦПК України для подальшої його сплати, яка була отримана районним судом 06 травня 2015 року (а.с. 14, 15-19, 20, 32, 33, 34).

За таких обставин, враховуючи наведене вище, висновок судді районного суду про не виконання позивачкою ОСОБА_2 вимог по усуненню недоліків позовної заяви, що стало підставою для визнання її не поданою та повернення позивачці, не може бути визнаний правильним і обґрунтованим, а тому судова колегія вважає за необхідне на підставі п. 3 ч. 1 ст. 312 ЦПК України скасувати оскаржувану ухвалу судді Ленінського районного суду м. Харкова від 05 травня 2015 року, а матеріали справи направити на новий розгляд до того ж суду першої інстанції для вирішення питання щодо відкриття провадження у цивільній справі.

Таким чином, на підставі викладеного та керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 312-315, 317, 319 ЦПК України, судова колегія, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити.

Ухвалу судді Ленінського районного суду м. Харкова від 05 травня 2015 року - скасувати.

Матеріали справи за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа: Ленінський відділ державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції про визначення частки в праві спільної власності на автомобіль направити на новий розгляд до того ж суду першої інстанції для вирішення питання щодо відкриття провадження у цивільній справі.

Ухвала апеляційного суду набирає чинності негайно з моменту її проголошення, є остаточною й відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 324 ЦПК України касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий:

Судді: