Справа № 355/795/15-ц
Провадження № 2/355/349/15
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 червня 2015 року Баришівський районний суд Київської області в складі :

головуючого судді Лисюка О.Д.

при секретарі Гордієнко Т.Б.

розглянувши у відкритому судовому засiданнi в смт. Баришівка справу за позовом ОСОБА_1 в інтересах неповнолітнього сина ОСОБА_2 до Селичівської сільської ради Баришівського району Київської області, управління Держземагенства у Баришівському районі Київської області про визнання права власності на спадкове майно, -

В с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_1 в інтересах неповнолітнього сина ОСОБА_2 звернулася до суду з позовною заявою про визнання права власності на спадкове майно. Свою заяву обґрунтовує, тим, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла її мати, ОСОБА_3. За життя остання склала заповіт, згідно якого все своє майно заповіла своєму онуку - ОСОБА_2. До складу спадкового майна належить: житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами; земельна ділянка площею 0,25га, для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд; земельна ділянка площею 0,19 га, для ведення особистого підсобного господарства, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1.

Після смерті баби, у встановлений законом шестимісячний строк, позивач від імені сина звернулася до Баришівської районної державної нотаріальної контори з письмовою заявою про прийняття спадщини, проте в отриманні свідоцтва про право на спадщину, їй було відмовлено в зв'язку із тим, що при житті спадкодавця документально не встигла оформити право власності на домоволодіння, а оригінал державного акту на земельні ділянки втрачено, тому просить суд визнати за ОСОБА_2 право власності на зазначене вище спадкове майно померлої баби.

В судове засідання представник позивача ОСОБА_4 не з'явився. Про час та місце розгляду справи належним чином був повідомлений. Від представника позивача на адресу суду надійшла заява про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги свого довірителя - ОСОБА_1, підтримує в повному об'ємі.

Представник Селичівської сільської ради Баришівського району Київської області в судове засідання не з'явився. Про час та місце розгляду справи належним чином був повідомлений. Від сільського голови с. Селичівка - Кубрак Н.Г. на адресу суду надійшла заява про розгляд справи у відсутність представника сільської ради.

Представник управління Держземагенства у Баришівському районі Київської області в судове засідання не з'явився. Про час та місце розгляду справи належним чином був повідомлений. Від заступника начальника управління - начальника відділу державного земельного кадастру - Івченка Є.П. на адресу суду надійшла заява про розгляд справи у відсутність представника управління, з позовними вимогами погоджуються.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заявлений позов є обґрунтованим та підлягає до задоволення виходячи з наступних міркувань.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_3, яка є матір'ю позивачки. В день смерті ОСОБА_3 відкрилась спадщина до складу якої входить:

житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами;

а також земельні ділянки:

площею 0,25 га, для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд,

земельної ділянки площею 0,19 га, для ведення особистого підсобного господарства, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1.

Відповідно до ст. 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

При житі, а саме 08.09.2004 року ОСОБА_3 все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося, і взагалі все, що їй буде належати на день її смерті і на що буде мати право за законом, заповіла своєму онуку - ОСОБА_2. Даний заповіт був засвідчений секретарем виконкому Селичівської сільської ради Баришівського району Київської області Юречко Н.Г. за №60.

Як вбачається із позовної заяви, позивач у встановлений законом термін, від свого імені звернулась до Баришівської державної нотаріальної контори Київської області із заявою про прийняття спадщини її сином ОСОБА_2, для отримання свідоцтва про право на спадщину на спадкове майно. Проте їй було відмовлено, так як спадкодавиця при житті, отримавши свідоцтво про право на спадщину, не встигла зареєструвати його в органах БТІ, а також було втрачено оригінал державного акта на право власності на земельну ділянку. В нотаріальній конторі була заведена спадкова справа на майно померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 за НОМЕР_1.

Відповідно до п.4.12 «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» затвердженого Наказом Міністерства юстиції України № 296/5 від 22.02.2012 року, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 р. за №282/20595 зазначено, що свідоцтво про право на спадщину видається за наявності у спадковій справі всіх необхідних документів.

Згідно п.4.18 «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» якщо до складу спадкового майна входить нерухоме майно, що підлягає реєстрації (за винятком земельної ділянки), нотаріус виготовляє витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз'яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку.

Згідно до ч.2 ст.328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

За змістом п. 62 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР підтвердженням приналежності будинку, який знаходиться в сільському населеному пункті, можуть бути відповідні довідки виконавчого комітету сільської Ради депутатів трудящих, які видавалися в тому числі і на підставі записів у погосподарських книгах.

Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР 31 січня 1966 року, яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу України від 13 грудня 1995 року №56, передбачала обов'язкову реєстрацію (інвентаризацію) будинків і домоволодінь у межах міст і селищ (п.4 Інструкції), в тому числі й на підставі записів у погосподарських книгах (п. 20 Інструкції). Тобто записи у погосподарських книгах визнавалися в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності.

В матеріалах справи міститься довідка виконкому Селичівської сільської ради Баришівського району Київської області №91 від 17.03.2015 року, в якій зазначається, що згідно записів погосподарської книги №1 житловий будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, побудований в 1924 році та належав ОСОБА_3.

Враховуючи вищевикладене, а саме те, що ОСОБА_3, збудувавши будинок в 1924 році, зареєструвала його в погосподарській книзі Селичівської сільської ради Баришівського району, але не отримала свідоцтво про право власності, суд вважає, що спадкоємець ОСОБА_2 має право на визнання за ним права власності на спадковий будинок.

Відповідно до ч. 1ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Основним документом, що посвідчує право власності на землю є Державний акт про право власності на земельну ділянку. Відповідно до копії Державного акту на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_2, яка міститься в матеріалах справи (а.с.20), виданого 20.05.1998 року на підставі рішення сесії Селичівської сільської ради №10-03-01 від 15.09.1995 року, ОСОБА_3, була власником земельної ділянки площею 0,25га, для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, земельної ділянки площею 0,19 га, для ведення особистого підсобного господарства, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1.

Встановлені обставини підтверджуються також наданими до справи письмовими матеріалами:

- копією паспорта ОСОБА_1 серії НОМЕР_3;

- копією паспорта ОСОБА_2 серії НОМЕР_4;

- копією свідоцтва про народження ОСОБА_2 серії НОМЕР_5;

- копією заповіту ОСОБА_3 від 08.09.2004 року;

- копією витягу про реєстрацію у спадковому реєстрі спадкової справи ОСОБА_3 НОМЕР_7 від 08.7.2009 року;

- копією свідоцтва про право на спадщину ОСОБА_3 зареєстрованого в реєстрі НОМЕР_6 від 04.06.1991 року;

- копією технічного паспорту на садибний (індивідуальний) будинок в АДРЕСА_1;

- копією спадкової справи ОСОБА_3 № 341/09;

- іншими матеріалами справи.

В силу вимог ст.1269 ЦК України, позивач має право на визнання за ним права власності на спадкову земельну ділянку, оскільки вчасно прийняв спадщину шляхом подачі заяви про прийняття спадщини у нотаріальну контору.

Керуючись ч.2 ст.328, ст.1233, ч.1 ст.1225 ЦК України, ст. ст.10,11,209,211, 212-215,218 ЦПК України, Інформаційним листом №24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», -

В И Р I Ш И В:

Позов задовольнити в повному об'ємі.

Визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, що належав ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2.

Визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності на земельну ділянку площею 0,25га, для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, що належала ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2.

Визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності на земельну ділянку площею 0,19га, для ведення особистого підсобного господарства, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 що належала ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Баришівського

районного суду О. Д. Лисюк