Справа № 308/5197/15-ц
У Х В А Л А

Іменем України

19 листопада 2015 року м. Ужгород

Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Закарпатської області в складі:

головуючого Собослой Г.Г.,

суддів: Павліченка С.В., Бондаренка Ю.О.,

при секретарі Дашковська С.О.,

з участю представника ТзОВ «ОТП Факторинг Україна» - ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою ПАТ КБ «ПриватБанк» на рішення Ужгородського міськрайонного суду від 16 вересня 2015 року по справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» до ОСОБА_2, Міського відділу Державної виконавчої служби Ужгородського міськрайонного управління юстиції, треті особи: ПАТ КБ «ПриватБанк», ПАТ «УкрСиббанк», АКБ СР «Укрсоцбанк» про зняття арешту із заставного майна, -

в с т а н о в и л а :

У травні 2015 року ТзОВ «ОТП Факторинг Україна» звернулося в суд із даним позовом, мотивуючи тим, що 24 січня 2007 року між ОСОБА_2 та ЗАТ «ОТП Банк» правонаступником якого є, відповідно до свого статусу ПАТ «ОТП Банк», був укладений договір № CL-800/008/2007 від 24.01.2007 року.

Для забезпечення повного та своєчасного виконання ОСОБА_2 його зобовязань перед позивачем за цим кредитним договором, 06.09.2006 року між сторонами був укладений договір застави транспортного засобу № PCL-800/008/2007 від 24.01.2007 року, за яким в заставу позивачу передано транспортний засіб автомобіль марки Hover 2006 року, № кузова: LGWFF3A576BO57336, тип легковий універсал-B, реєстраційний номер НОМЕР_1.

В кінці березня 2015 року позивачу стало відомо, що Міським відділом Державної виконавчої служби Ужгородського міськрайонного управління юстиції відносно вищевказаного майна, яке перебуває в заставі позивача накладено арешт та оголошено заборону на його відчуження на користь третіх осіб:

- постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 05.12.2014 року в інтересах стягувача ПАТ «ПриватБанк»;

- постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 09.02.2015 року в інтересах стягувача ПАТ «ПриватБанк»;

- постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 24.05.2013 року в інтересах стягувача ПАТ «УкрСиббанк»;

- постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 07.03.2012 року в інтересах стягувача ПАТ «ОТП Банк»;

- постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 23.02.2010 року в інтересах стягувача АКБ СР «Укрсоцбанк» (ПАТ «Укрсоцбанк»).

З урахуванням викладеного та із посиланням на ч.1 ст. 55 та ст. 52 Закону України «Про виконавче провадження» позивач просив суд зняти вищезазначені арешти із предмету застави, а саме: з легкового автомобіля Hover, реєстраційний номер НОМЕР_1, рік випуску 2006 року, колір сірий, що належить ОСОБА_2 і знаходиться в ТОВ «ОТП Факторинг» згідно договору застави № PCL 800/008/2007 від 24.01.2007 р. та договору відступлення права вимоги № б/н від 26.11.2010 року.

Рішенням Ужгородського міськрайонного суду від 16 вересня 2015 року позовну заяву ТзОВ «ОТП Факторинг Україна» задоволено.

Знято арешти з легкового автомобіля Hover, реєстраційний номер НОМЕР_1, рік випуску 2006 року, колір сірий, що належить ОСОБА_2 і знаходиться в ТОВ «ОТП Факторинг» згідно договору застави № PCL 800/008/2007 від 24.01.2007 р. та договору відступлення права вимоги № б/н від 26.11.2010 року.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ТзОВ «ОТП Факторинг Україна» 243 грн. 60 коп. витрат із сплати судового збору.

В апеляційній скарзі ставиться питання про скасування рішення суду, як таке, що постановлене з порушенням норм процесуального та матеріального права, оскільки підстав передбачених чинним законодавством для задоволення позову відсутні.

Сторони та їх представники, окрім представника позивача, у судове засідання суду апеляційної інстанції не зявилися, про час, місце розгляду справи були належним чином повідомлені, про що свідчить розписка про вручення їм поштового відправлення, і у відповідності до ч.2 ст. 305 ЦПК України їх неявка не перешкоджає розглядові справи.

Заслухавши пояснення ТзОВ «ОТП Факторинг Україна» - ОСОБА_1, який просить рішення суду залишити без змін, перевіривши матеріали справи, судова колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню із наступних підстав.

Встановлено, що 24 січня 2007 року між ОСОБА_2 та ЗАТ «ОТП Банк» правонаступником якого є, відповідно до свого статусу ПАТ «ОТП Банк», був укладений кредитний договір № CL-800/008/2007 від 24.01.2007 року, згідно якого банк надає відповідачу кредит в сумі 28243,45 доларів США із сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 11,99% річних строком до 24.01.2013 р.

При цьому відповідно до п.1.5 кредитного договору повернення відповідної частини кредиту та процентів здійснюється щомісячними платежами.

ПАТ «ОТП Банк» на виконання умов зазначених договорів надав відповідачу 28243,45 доларів США.

Із договорів купівлі-продажу кредитного портфелю б/н та договору відступлення права вимоги б/н від 26.11.2010 року Публічне акціонерне товариство «ОТП Банк» відступило, а ТОВ «ОТП Факторинг Україна» прийняло право вимоги за кредитним договором № CL-800/008/2007 від 24.01.2007 року укладеним між ЗАТ «ОТП Банк», правонаступником якого є ПАТ «ОТП Банк» та ОСОБА_2, тобто до ТОВ «ОТП Факторинг Україна» перейшли всі права ПАТ «ОТП Банк» щодо права вимоги до боржника ОСОБА_2

В забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором, сторони уклали договір застави транспортного засобу № PCL 800/008/2007 від 24.01.2007 р., за яким в заставу позивачу передано транспортний засіб автомобіль марки Hover 2006 року, № кузова: LGWFF3A576BO57336, тип легковий універсал-B, реєстраційний номер НОМЕР_1.

Однак, ОСОБА_2 взяті на себе зобовязання щодо виконання умов кредитного договору, належним чином не виконала, внаслідок чого відповідно до наданого позивачем розрахунку боргу, її заборгованість станом на 19.03.2015 року складає по кредитному договору № CL-800/008/2007 від 24.01.2007 року 1856357,47 грн.

З матеріалів справи вбачається, що Міським відділом Державної виконавчої служби Ужгородського міськрайонного управління юстиції відносно вищевказаного майна, яке перебуває в заставі позивача накладено арешт та оголошено заборону на його відчуження на користь третіх осіб:

- постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 05.12.2014 року в інтересах стягувача ПАТ «ПриватБанк»;

- постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 09.02.2015 року в інтересах стягувача ПАТ «ПриватБанк»;

- постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 24.05.2013 року в інтересах стягувача ПАТ «УкрСиббанк»;

- постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 07.03.2012 року в інтересах стягувача ПАТ «ОТП Банк»;

постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 23.02.2010 року в інтересах стягувача АКБ СР «Укрсоцбанк» (ПАТ «Укрсоцбанк»).

Відповідно до ч.1 ст. 55 Закону України «Про виконавче провадження», арешт на майно боржника може накладатися державним виконавцем шляхом: винесення постанови про відкриття виконавчого провадження, якою накладається арешт на майно боржника та оголошується заборона на його відчуження; винесення заборони про арешт коштів та інших цінностей боржника, що знаходяться на рахунках і вкладах чи на зберіганні в банках або інших фінансових установах; винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження; проведення опису майна боржника і накладення на нього арешту.

У відповідності до ст. 52 Закону України «Про виконавче провадження», стягнення на заставлене майно здійснюється з метою виконання виконавчих документів про стягнення на заставлене майно. Для задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями, стягнення на заставлене майно боржника може бути звернено у разі: виникнення права застави після винесення судом рішення про стягнення з боржника коштів; коли вартість предмета застави перевищує розмір заборгованості боржника заставодержателю.

Як вбачається із договору застави транспортного засобу № PCL 800/008/2007 від 24.01.2007 р., за яким в заставу позивачу передано транспортний засіб автомобіль марки Hover 2006 року, № кузова: LGWFF3A576BO57336, тип легковий універсал-B, реєстраційний номер НОМЕР_1, його заставна вартість складає 142347,00 грн., проте як відповідно до розрахунку заборгованість відповідача станом на 19.03.2015 року складає по кредитному договору № CL-800/008/2007 від 24.01.2007 року 1856357,47 грн., що значно перевищує вартість предмету застави.

Відповідно до ст. 54 Закону України «Про виконавче провадження» для задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями, стягнення на заставлене майно боржника може бути звернуто у разі: виникнення права застави після винесення судом рішення про стягнення з боржника коштів; якщо вартість предмета застави перевищує розмір заборгованості боржника заставодержателю. Про звернення стягнення на заставлене майно для задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями, державний виконавець повідомляє заставодержателю не пізніше наступного дня після накладення арешту на майно або якщо йому стало відомо, що арештоване майно боржника перебуває в заставі, та розяснює заставодержателю право на звернення до суду з позовом про зняття арешту із заставленого майна.

Рішенням Ужгородського міськрайонного суду від від 16 вересня 2015 року, яке 28 вересня 2015 року набуло законної сили, у справі за позовом ТзОВ «ОТП Факторинг Україна» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, позов задоволено, в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № CL-800/008/2007 від 24.01.2007 року 1856357,47 грн. звернуто стягнення на предмет застави автомобіль Hover 2006 року, № кузова: LGWFF3A576BO57336, тип легковий універсал-B, реєстраційний номер НОМЕР_1, що належить на праві власності ОСОБА_2, шляхом надання ТОВ «ОТП Факторинг Україна» на укладення від імені відповідача договору купівлі-продажу, будь-яким способом з іншою особою покупцем, із зняттям вказаного автомобіля з обліку в органах ДАІ України, отримання дублікатів реєстраційних документів на даний автомобіль, здійснення будь-яких платежів за продавця, необхідних для продажу предмета застави.

Згідно ст. 19 Закону України «Про заставу» за рахунок заставленого майна заставодержатель має право задовольнити свої вимоги в повному обсязі, що визначається на момент фактичного задоволення, включаючи проценти, відшкодування збитків, завданих про строчкою виконання (а у випадках, передбачених законом чи договором, - неустойку), необхідні витрати на утримання заставленого майна, а також витрати на здійснення забезпеченої заставою вимоги, якщо інше не передбачено договором застави.

При цьому, згідно з ч.2 ст. 1 Закону України «Про заставу» в силу застави кредитор (заставодержатель) має переважне перед іншими кредиторами право на одержання задоволення своїх вимог з вартості заставленого майна.

З огляду на встановлене вище та норми чинного законодавства, судова колегія погоджується із висновком суду першої інстанції, оскільки ТзОВ «ОТП Факторинг Україна» має переважне право перед іншими кредиторами (наступними стягувачами) на задоволення своїх вимог за рахунок предмета обтяження, а накладені арешти на предмет обтяження в інтересах інших кредиторів є порушенням його майнових прав і інтересів як заставного кредитора, а тому вважає, що суд першої інстанції встановивши правовідносини сторін, які випливають із встановлених обставин з посиланням на умови укладеного між сторонами договору, оцінивши в сукупності зібрані по справі надані докази, обґрунтовано задовольнив позовні вимоги.

Рішення суду є законним та обґрунтованим і підстав для його зміни чи скасування немає.

Доводи апеляційної скарги, судова колегія до уваги не приймає, так як вони не ґрунтуються на вимогах закону та фактичних обставинах справи.

Керуючись ст.ст. 307, 308, 313-315 ЦПК України, судова колегія, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ПАТ КБ «ПриватБанк» відхилити.

Рішення Ужгородського міськрайонного суду від 16 вересня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді: