22-ц/775/686/2015(м)
Головуючий у 1 інстанції Литвиненко Н.В.
Категорія 55 Доповідач Песоцька Л.І.
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

17 червня 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Донецької області в складі:

головуючого Песоцької Л.І.

Ткаченко Т.Б., Мальцевої Є.Є.

при секретарі Брежнєві Д.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Маріуполі справу за позовом ОСОБА_3 до приватного акціонерного товариства «Азовелектросталь» про стягнення заробітної плати та компенсації втрати частини заробітної плати за апеляційною скаргою приватного акціонерного товариства «Азовелектросталь» на рішення Іллічівського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 12 травня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У квітні 2015 року ОСОБА_3 звернулася до суду з указаним позовом, посилаючись на те, що з 2007 року до 30 вересня 2014 року вона працювала у приватному акціонерному товаристві «Азовелектросталь» (далі ПрАТ «Азовелектросталь»). Після звільнення відповідач не виплатив їй заробітну плату за серпень 2014 року в сумі 2 162 грн. 12 коп., за вересень 2014 року - в сумі 2 613 грн. 22 коп. та грошові суми нараховані у грудні 2014 року 13 грн. 33 коп. та у січні 2015 року 14 грн. 93 коп. Просила стягнути з відповідача на її користь заборгованість по заробітній платі в сумі 4 803 грн. 60 коп. та компенсацію втрати частини заробітної плати у звязку з порушенням строків її виплати в сумі 5337 грн. 42 коп.

Рішенням Іллічівського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 12 травня 2015 року позов ОСОБА_3 задоволено, стягнуто з ПрАТ «Азовелектросталь» на її користь заборгованість по заробітній платі в сумі 4 803 грн. 60 коп., компенсацію втрати частини заробітної плати у звязку з порушенням строків її виплати в сумі 5 337 грн. 42 коп., з утриманням ПрАТ «Азовелектросталь» з цих сум податків та обов'язкових платежів при їх виплаті, та в дохід держави судовий збір у розмірі 243 грн. 60 коп.

В апеляційній скарзі представник відповідача ПрАТ «Азовелектросталь» Топузов В.І., посилаючись на порушення судом норм процесуального права і неправильне застосування норм матеріального права, просить рішення суду змінити, стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість по заробітній платі в сумі 4 788 грн. 67 коп. та компенсацію втрати частини заробітної плати в сумі 41 грн. 22 коп.

У судове засідання представник відповідача не зявився, про розгляд справи відповідач повідомлений (а.с. 34-36).

Заслухавши доповідь судді, пояснення ОСОБА_3, яка просила скаргу відхилити, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з таких підстав.

У відповідності з вимогами ч. 1 ст. 309 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 перебувала у трудових відносинах з ПрАТ «Азовелектросталь», 30 вересня 2014 року вона звільнена з роботи за власним бажанням у зв'язку з виходом на пенсію, на підставі ст. 38 КЗпП України.

Згідно з даними довідки відповідача № 1090 від 29 квітня 2015 року заборгованість товариства перед ОСОБА_3 станом на 29 квітня 2015 року становить 4 829 грн. 89 коп. (а.с. 16).

Задовольняючи позовні вимоги і стягуючи з відповідача на користь позивача заборгованість по заробітній платі в сумі 4 803 грн. 60 коп., суд виходив із того, що заборгованість по заробітній платі фактично становить 4 829 грн. 89 коп., проте стягненню підлягає 4 803 грн. 60 коп. в межах заявлених нею вимог; стягуючи на користь позивача 5 337 грн. 42 коп., суд виходив з того, що саме цю суму становить компенсація втрати частини заробітної плати у звязку з її невиплатою у серпні та вересні 2014 року.

З висновками суду, як такими, що не відповідають обставинам справи та положенням закону, повністю погодитись не можна.

Зі справи вбачається, що заборгованість відповідача перед ОСОБА_3 по заробітній платі становить: за серпень 2014 року в сумі 2 162 грн. 12 коп., за вересень 2014 року 2 613 грн. 22 коп.

Крім того, у грудні 2014 року їй донараховано 13 грн. 33 коп. за газети; у січні та лютому 2015 року нараховано компенсацію втрати частини заробітної плати за серпень 2014 року в звязку з порушенням строків її виплати в сумі 14 грн. 93 коп. та 26 грн. 29 коп. (а.с. 16)

Тобто, встановлено, що заборгованість відповідача перед позивачем становить по заробітній платі: за серпень 2014 року - 2 162 грн. 12 коп., за вересень 2014 року 2 613 грн. 22 коп., а всього 4775 грн. 34 коп. та за газети - 13 грн. 33 коп.

Тому не можна не погодитись з доводами апеляційної скарги про те, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість в загальній сумі 4788 грн. 67 коп. ( 2 162,12 + 2 613,33 + 13,33).

З доводами апеляційної скарги про неправильність рішення суду в частині визначення суми компенсації втрати частини заробітної плати у звязку з порушенням строків її виплати повністю погодитись не можна.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у звязку з порушенням строків їх виплати» компенсація громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати (далі - компенсація) провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період починаючи з дня набрання чинності цим Законом.

За правилами ст. 3 цього Закону сума компенсації обчислюється шляхом множення суми нарахованого, але не виплаченого громадянину доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов'язкових платежів) на індекс інфляції в період невиплати доходу (інфляція місяця, за який виплачується доход, до уваги не береться).

Згідно з п. 4 Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв'язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2001 р. N 159 (із змінами і доповненнями, внесеними постановами Кабінету Міністрів України від 9 серпня 2001 року N 958, від 31 березня 2003 року N 430, від 25 січня 2012 року N 35), сума компенсації обчислюється як добуток нарахованого, але невиплаченого грошового доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов'язкових платежів) і приросту індексу споживчих цін (індексу інфляції) у відсотках для визначення суми компенсації, поділений на 100.

Визначаючи розмір компенсації втрати частини заробітної плати за серпень і вересень 2014 року у звязку з порушенням строків її виплати, суд не врахував вказані положення і неправильно визначив розмір компенсації.

В межах позовних вимог компенсація втрати частини заробітної плати становить:

за серпень 2014 року - 361 грн. 07 коп. (індекси споживчих цін за період невиплати 1,029 х 1,024 х 1,019 х 1,03 х 1,002 х 1,053 х 100 = 116,7; індекс інфляції 116,7 100 = 16,7; сума компенсації 2162,12 х 16,7 ) : 100) = 361,07);

за вересень 2014 року 350 грн. 17 коп. ( 1,024 х 1,019 х 1,03 х 1,002 х 1,053 х 100 = 113,4 100 = 13,4; (2613,22 х 13,4) : 100 = 350,17).

Посилання відповідача на те, що компенсація втрати частини заробітної плати у звязку з порушенням строків її виплати не нараховується після звільнення працівника не ґрунтуються на законі.

За таких обставин колегія суддів вважає необхідним рішення суду змінити, стягнути з ПрАТ «Азовелектросталь» на користь ОСОБА_3 заборгованість по заробітній платі в сумі 4775 грн. 34 коп., за газети - 13 грн. 33 коп. та компенсацію втрати частини заробітної плати у зв'язку з порушенням термінів її виплати в сумі 711 грн. 24 коп.

Керуючись ст.ст. 307, 309 ЦПК України, колегія суддів,

в и р і ш и л а:

апеляційну скаргу приватного акціонерного товариства «Азовелектросталь» задовольнити частково.

Рішення Іллічівського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 12 травня 2015 року змінити.

Стягнути з приватного акціонерного товариства «Азовелектросталь» на користь ОСОБА_3 заборгованість в сумі 4 788 (чотири тисячі сімсот вісімдесят вісім) грн. 67 коп. і компенсацію втрати частини заробітної плати у зв'язку з порушенням термінів її виплати в сумі 711(сімсот одинадцять) грн. 24 коп.

В частині стягнення судового збору рішення залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржено протягом двадцяти днів з дня набрання чинності безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Судді