Справа № 536/834/15-ц
03 червня 2015 року Кременчуцький районний суд Полтавської області у складі:
Головуючого судді Колотієвського О.О. ,
при секретарі Литвинюк А.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кременчуці справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про виселення з будинку,
У квітні 2015 року до Кременчуцького районного суду Полтавської області звернулася ОСОБА_1 з позовом до ОСОБА_2 про виселення з будинку.
В обґрунтування своїх позовних вимог зазначила, що є власником житлового будинку з господарським будівлями № 7 по вулиці Гагаріна в селі Кобелячок Кременчуцького району. Разом з нею у вказаному будинку проживає її донька ОСОБА_3 та її співмешканець ОСОБА_2.
Відповідач порушує право позивача на користування та володіння житловим приміщенням, а саме: влаштовує сварки, спричиняє матеріальні збитки виносячи з будинку господарства речі, зловживає спиртними напоями, створюючи неможливі умови для проживання інших особі. Виселитись в добровільному порядку відповідач не бажає, намагання налагодити стосунки з ним позитивного результату не принесли.
В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з'явилась, надала до суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутності. Позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила суд їх задовольнити.
Відповідач, будучи у відповідності до вимог ч. 5 ст. 74 ЦПК належним чином повідомленим про час та місце судового засідання до Кременчуцького районного суду Полтавської області повторно не з'явився, про причини своєї неявки суд не повідомив, будь-яких заяв чи клопотань від нього до суду не надходило, в зв'язку з цим суд, відповідно до норм ст.ст. 169, 224 ЦПК України, розглядає справу у заочному порядку та ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі письмових доказів.
Розглянувши матеріали справи, вивчивши доводи позову, дослідивши наявні у справі докази в їх сукупності, проаналізувавши зміст норм матеріального і процесуального права, які врегульовують спірні правовідносини, суд дійшов наступного висновку, що позов підлягає задоволенню.
Судом встановлено та підтверджується наявними у справі доказами і не оспорюється сторонами, що згідно довідки № 23 від 19.01.2012 року, виданої Кобелячківською сільською радою Кременчуцького району Полтавської області, власником житлового будинку з господарським будівлями забудови 1956 року, який знаходиться в с. Кобелячок пров. Гагаріна, 7 Кременчуцького району Полтавської області, є померла ОСОБА_4. В будинку проживає дочка померлої ОСОБА_1. Правовстановлюючі документи у позивача на вказане домоволодіння відсутні.
Разом з позивачем проживає її донька ОСОБА_3, що не оспорюється сторонами.
Відповідно до довідки адресно - довідкового підрозділу ГУДМС УДМС України у Полтавській області від 20 квітня 2015 року відповідач ОСОБА_2 зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1.
Згідно довідки Виконкому Кобелячківської сільської ради Кременчуцького району Полтавської області від 27 лютого 2015 року за № 39, громадянка ОСОБА_5 неодноразово зверталася зі скаргами на свого співмешканця, який постійно пив, бив її доньку, крав гроші та майно, виносив з дому продукти харчування, та міняв їх на горілку. Виконком Кобелячківської сільської ради викликав співмешканця на комісію. На деякий час сварки припинилися, а потім ОСОБА_2 порушував обіцянки і продовжував погрожувати ОСОБА_6
Крім того, було відкрито кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_2 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України.
Внаслідок протиправних умисних дій ОСОБА_2 спричинив ОСОБА_3 тілесні ушкодження у вигляді гематоми на правому плечі, синці та верхніх та нижніх кінцівках та лівій сідниці, садна на лівому передпліччі, які утворилися від неодноразової дії тупих предметів з обмеженою поверхнею контактування, про що свідчить їх характер та локалізація, які згідно висновку судово - медичної експертизи № 1014 від 20.08.2013 року та ступенем тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоровя.
Ухвалою Кременчуцького районного суду Полтавської області від 17 жовтня 2013 року ( справа № 536/2520/13-к ) кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_2 у вчинення кримінального правопорушення , передбаченого частиною 2 статті 125 КК України закрито з звязку в відмовою потерпілої ОСОБА_3 від приватного обвинувачення.
Згідно ч. 3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.
Згідно медичної картки амбулаторного хворого ( форми № 025/У-87) відповідач ОСОБА_2 проходив лікування від алкогольної залежності.
Відповідно до ст. 150 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд.
Відповідно до ч. 4 ст. 156 ЖК України до членів сім'ї власника будинку (квартири) належать особи, зазначені в частині другій статті 64 цього Кодексу (власник, дружина власника, їх діти і батьки, інші особи, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство). Припинення сімейних відносин з власником будинку (квартири) не позбавляє їх права користування займаним приміщенням.
Згідно правил встановлених ч.ч. 1,3 ст. 156 ЖК України члени сім'ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням.
Члени сім'ї власника будинку зобов'язані дбайливо ставитися до жилого будинку (квартири). Повнолітні члени сім'ї власника зобов'язані брати участь у витратах по утриманню будинку (квартири) і придомової території та проведенню ремонту.
Статтею 116 ЖК України визначено що у випадках систематичного руйнування та псування житлового приміщення, або використання його не за призначенням, або систематичного порушенням правил співжиття, що робить неможливим проживання інших в одній квартирі чи в одному будинку, а заходи запобігання і громадського впливу виявились безрезультатними, проводиться виселення особи без надання іншого жилого приміщення.
Згідно п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.04.1985 року № 2 «Про деякі питання, що вникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України» при вирішенні справ про виселення осіб на підставі ст.116 ЖК України, які систематично порушують правила співжиття і роблять неможливим для інших проживання з ними в одній квартирі або будинку, слід виходити з того, що при триваючій антигромадській поведінці виселення винного може статися і при повторному порушенні, якщо раніше вжиті заходи попередження або громадського впливу не дали позитивних результатів. Маються на увазі, зокрема, заходи попередження, що застосовуються судами, прокурорами, органами внутрішніх справ, адміністративними комісіями виконкомів, а також заходи громадського впливу, вжиті на зборах жильців будинку чи членів ЖБК, трудових колективів, товариськими судами й іншими громадськими організаціями за місцем роботи або проживання відповідача (незалежно від прямих вказівок з приводу можливого виселення).
Згідно ст. 157 ЖК України членів сім'ї власника жилого будинку (квартири) може бути виселено у випадках, передбачених частиною першою статті 116 цього Кодексу. Виселення провадиться у судовому порядку без надання іншого жилого приміщення.
Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог та, як крайній захід, виселення ОСОБА_2 із житлового приміщення, яким він користується, без надання іншого житлового приміщення, в зв'язку з систематичним порушенням ним на протязі тривалого проміжку часу правил співжиття, незважаючи на вжиті заходи запобігання та адміністративного впливу з боку сільської ради та органів внутрішніх справ, наслідком чого є неможливість проживання на даний час інших осіб разом з ним в одному будинку.
Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до ст. 88 ЦПК України та відносить їх на рахунок відповідача. Судові витрати по справі становлять 243,60 грн. сплаченого позивачем судового збору
Керуючись 116, 150, 156, 157 ЖК України, ст.ст. 386, 391 ЦК України, ст.ст.10, 11, 60, 209, 212-215, 218, 224-233 ЦПК України суд,
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про виселення з будинку - задовольнити.
Виселити ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, з житлового будинку № 7 по провулку Гагаріна в селі Кобелячок Кременчуцького району Полтавської області без надання іншого житлового приміщення.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 сплачений нею судовий збір в розмірі 243 гривні 60 копійок.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яка може бути подана протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Апеляційного суду Полтавської області через Кременчуцький районний суд Полтавської області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Суддя О. О. Колотієвський