Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа №338/1586/15-ц

05 листопада 2015 року Богородчанський районний суд Івано-Франківської області

в складі головуючого-судді: Битківського Л.М.

з участю секретаря: Дякун М.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт.Богородчани цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до територіальної громади с.Монастирчани в особі Монастирчанської сільської ради про визнання права власності на успадковане домоволодіння, -

в с т а н о в и в:

Позивачка звернулася в суд з позовом до територіальної громади с.Монастирчани про визнання за нею права власності на домоволодіння в с.Монастирчани, по вул. Шевченка, 18, Богородчанського району Івано-Франківської області. Свої вимоги мотивує тим, що 13.11.2002 року померла її тітка ОСОБА_2, яка за життя була власником успадкованого нею у свій час, після смерті її батька ОСОБА_3 домоволодіння за згаданою адресою. ОСОБА_2 була одинокою, в шлюбі не перебувала, дітей не мала. Брат спадкодавці і її (позивачки) батько - ОСОБА_3, помер 10.12.2001 року, тому вона відповідно до ст. 1266 ЦК України має право на спадкування по закону за правом представлення. Ще один брат спадкодавиці ОСОБА_4 до нотаріальної контори з приводу оформлення спадкових прав не звертався, у засвідчений нотаріально заяві вказав, що наміру приймати спадщину по смерті ОСОБА_2 немає. Її син ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, на користь якого покійною 18.05.1995 року був складений заповіт, також відмовився від прийняття спадкового майна, що підтверджується нотаріально посвідченою заявою. Таким чином вона являється єдиним спадкоємцем після смерті тітки і виявляє намір оформити свої спадкові права. Більше того, відповідно до діючого на момент смерті спадкодавця цивільного законодавства, вона є такою, що фактично прийняла спадщину, оскільки була зареєстрована і спільно проживала в одному господарстві зі спадкодавцем. Оформити свідоцтво про право на спадщину в нотаріальній конторі не може, оскільки право власності на спадкове домоволодіння ОСОБА_2 за життя не було зареєстровано.

Позивачка в судовому засіданні заявлений позов підтримала з викладених підстав, просила його задовольнити. Вказала, що тітка була одноосібним власником домоволодіння по вул. Шевченка, 18, оскільки успадкувала його по смерті свого батька ОСОБА_3 Проте за життя не оформила документи на право власності. На день смерті тітки вона була зареєстрована і проживала з нею, оскільки здійснювала за тіткою догляд, тому фактом свого проживання прийняла спадщину. Через відсутність правовстановлюючих документів змушена доводити своє право на успадковане домоволодіння у судовому порядку.

Представник Монастирчанської сільської ради сільської ради до суду не зявився.

Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що 13.11.2002 року померла ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 в с. Монастирчани Богородчанського району Івано-Франківської області. Син позивачки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, на користь якого ОСОБА_2 посвідчила 18.05.1995 року у Монастирчанській сільській раді заповіт, відмовився від прийняття спадщини, з приводу чого подав заяву, засвідчену 17.04.2015 року приватним нотаріусом Богородчанського районного нотаріального округу ОСОБА_6 Брат покійної ОСОБА_4 також подав заяву у якій заявив про відмову від права на прийняття спадщини. Таким чином, відповідно до ст. 1266 ч.3 ЦК України позивачка являється спадкоємцем на майно покійної за законом за правом представлення, оскільки її батько ОСОБА_3 помер 10.12.2001 року. Позивачка прийняла спадщину за фактом спільного проживання з спадкодавцем в одному господарстві на момент смерті останньої. Однак у зв'язку з тим, що правовстановлюючі документи на домоволодіння спадкодавцем за життя належно не оформлені, свідоцтво про право власності на успадковане домоволодіння в нотаріальній конторі отримати не може. Той факт, що ОСОБА_2 за життя була власником домоволодіння по вул. Шевченка, 18 підтверджується інформацією Монастирчанської сільської ради, актами відводу земельної ділянки та розбивки споруд у натурі та даними погосподарських книг, відповідно до яких вказане домоволодіння було споруджене в період з 1968 по 1971 р. її батьком ОСОБА_7, а з часу його смерті належало ОСОБА_2, яка прийняла спадщину після смерті батька, як спадкоємець першої черги, фактом постійного проживання з ним, як зі спадкодавцем.

Відповідно до представленого технічного паспорту на домоволодіння до його складу входить житловий будинок, сарай та стайня.

У відповідності до ст.392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Статтею 328 ЦК України передбачено, що право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Право власності на нерухомість у відповідності до ст.182 ЦК України підлягає державній реєстрації.

Враховуючи, що ОСОБА_5 відповідно до нотаріально засвідченої заяви відмовився від права на спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_8, то право власності на успадковане домоволодіння може бути визнане за позивакою.

На підставі викладеного, керуючись ст.213-215 ЦПК України, суд, -

вирішив:

Позов задовольнити. Визнати ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, власником житлового будинку та господарських споруд по вул. Шевченка, 18, в с. Монастирчани Богородчанського району Івано-Франківської області. Право власності на домоволодіння підлягає державній реєстрації.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Івано-Франківської області через суд першої інстанції шляхом подання в 10-ти денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Суддя Битківський Л.М.