АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження № 22-ц/790/4060/15 Головуючий 1-інст. Сиротников Р.Є.
Справа - № 643/5851/14-ц Доповідач Зазулинська Т.П.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 червня 2015 року судова колегія судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Харківської області у складі:

головуючого судді - ЗАЗУЛИНСЬКОЇ Т.П.,

суддів колегії - КРУГОВОЇ С.С.,

- МІНЕНКОВОЇ Н.О.,

за участю секретаря - Пруднікової О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою прокурора Московського району міста Харкова на рішення Московського районного суду міста Харкова від 12 травня 2014 року по справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, ОСОБА_6, третя особа: Приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Прядко Олеся Сергіївна про визнання попереднього договору дійсним, визнання дій протиправними, скасування постанови та зобовязання вчинити певні дії,-

в с т а н о в и л а :

У квітні 2014 року ОСОБА_4 звернувся до Московського районного суду міста Харкова з указаним позовом, в якому просив визнати дійсним попередній договір, укладений 02 вересня 2013 року між ним і ОСОБА_5, відповідно до умов якого сторони зобов"язались укласти в майбутньому договір купівлі-продажу (основний договір) загальною вартістю 100 000,00 грн. на житловий будинок по АДРЕСА_1 загальною площею 319,1 кв.м.;

Зобов"язати ОСОБА_5 укласти з ним договір купівлі-продажу загальною вартістю 100 000,00 грн. на житловий будинок по АДРЕСА_1 загальною площею 319,1 кв.м.

Визнати незаконною і скасувати постанову приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Прядко О.С. від 22.04.2014 року про відмову у вчиненні нотаріальної дії - посвідченні договору купівлі-продажу (основного договору)загальною вартістю 100 000,00 грн. на житловий будинок по АДРЕСА_1 загальною площею 319,1 кв.м.;

Зобов"язати приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Прядко О.С. посвідчити договір купівлі-продажу (основний договір)загальною вартістю 100 000,00 грн. на житловий будинок по АДРЕСА_1 загальною площею 319,1 кв.м., що має бути укладеним між ОСОБА_4 і ОСОБА_5;

Стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_4 1000,00 грн. штрафу;

Судові витрати покласти на відповідачів.

В обгрунтування заявлених вимог позивач посилався на те, що 02.09.2013 року уклав з відповідачем (ОСОБА_5.) попередній договір, відповідно до умов якого сторони зобов"язались у строк до 07 жовтня 2013 року укласти договір купівлі-продажу (основний договір) загальною вартістю 100 000,00 грн. на житловий будинок по АДРЕСА_1 загальною площею 319,1 кв.м.;

03 вересня 2013 року він уклав з відповідачем ОСОБА_6 договір поруки, відповідно до умов якого ОСОБА_6 поручився за виконання ОСОБА_5 своїх грошових зобов"язань за попереднім договором, тому відповідає за сплату штрафу, відповідно до п.5 попереднього договору у розмірі 1 000,00 грн.

Крім того, сторони узгодили, що до 10 вересня 2013 року вони звернуться до нотаріуса з метою нотаріального посвідчення вказаного попереднього договору, втім у взаємно погоджений термін (10.09.2013 року) відповідач у вказаний час до приватного нотаріуса ХМНО Прядко О.С. не з"явилась, отже згідно акту погодження дати і місця нотаріального посвідчення попереднього договору є такою, що ухиляється від нотаріального посвідчення вищевказаного попереднього договору.

Вважав, що у нього у відповідності до ч.2 ст.220 ЦК України є всі підстави для звернення до суду з позовом про визнання дійсним укладеного з відповідачем попереднього договору.

Крім того, 22 квітня 2014 року сторони звернулись до приватного нотаріуса ХМНО Прядко О.С. з метою нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу (основного договору) загальною вартістю 100 000,00 грн. на житловий будинок по АДРЕСА_1 загальною площею 319,1 кв.м., проте остання відмовила у вчиненні такої нотаріальної дії з підстав ненадання правовстановлюючого документу, який видається після завершення будівництва житлового будинку, а саме свідоцтва про право власності та витягу про державну реєстрацію права вдласності на вказане нерухоме майно після завершення будівництва, про що винесла відповідну постанову.

У зв"язку з цим відповідач надіслала на його адресу листа з повідомленням про відмову у подальшому укладати відповідний договір міни, разом з тим будучи зобов"язаною укласти такий договір відповідно до укладеного раніше попереднього договору.

Постанову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії вважав незаконною, оскільки право власності відповідача на об"єкт будівництва виникло на підставі закону, а саме ст.876 ЦК України, оскільки між нею і ВПК "ЯСА" укладено договір на будівництво житлового будинку по АДРЕСА_1. Станом з 01.01.2004 року і до теперішнього часу оплату робіт за договором підряду не проведено, отже власником об"єкта будівництва є підрядник.

Рішенням Московського районного суду міста Харкова від 12 травня 2014 року позов ОСОБА_4 задоволено частково.

Визнано дійсним попередній договір, укладений 02 вересня 2013 року між ОСОБА_4 і ОСОБА_5, відповідно до умов якого сторони зобов"язались укласти в майбутньому договір купівлі-продажу житлового будинку по АДРЕСА_1 загальною площею 319,1 кв.м., загальною вартістю 100 000,00 грн. ;

Зобов"язано ОСОБА_5 укласти з ОСОБА_4 договір купівлі-продажу житлового будинку по АДРЕСА_1 загальною площею 319,1 кв.м.

Визнано незаконною і скасовано постанову приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Прядко О.С. від 22.04.2014 року про відмову у вчиненні нотаріальної дії - посвідченні договору купівлі-продажу житлового будинку по АДРЕСА_1 загальною площею 319,1 кв.м.;

Зобов"язано приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Прядко О.С. посвідчити договір купівлі-продажу житлового будинку по АДРЕСА_1 загальною площею 319,1 кв.м., що має бути укладеним між ОСОБА_4 і ОСОБА_5, у тому числі вчинити усі дії, необхідні для здійснення державної реєстрації права власності покупця за таким договором в Державному реєстрі прав власності на нерухоме майно.

У стягненні з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_41000,00 грн.штрафу відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 243,60 грн. судового збору.

Ухвалою судді Апеляційного суду Харківської області від 07 травня 2015 року прокурору Московського району міста Харкова ( далі Прокурор) поновлено строк на апеляційне оскарження вказаного рішення суду першої інстанції в інтересах держави в особі Харківської міської ради і Департаменту державного архітектурно-будівельного контролю в Харківській області та відкрито апеляційне провадження за його апеляційною скаргою.

В апеляційній скарзі Прокурор просить змінити рішення Московського районного суду міста Харкова від 12 травня 2014 року шляхом його скасування в частині задоволення позову ОСОБА_4 до ОСОБА_5 і прийняти в цій частині нове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_4 до ОСОБА_5 відмовити.

В обгрунтування скарги посилається на неповне з"ясування судом обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими , невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення і неправильне застосування норм матеріального і процесуального права, а також на неврахування роз"яснень, які містяться в ч.3 п.13 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.2009 року № 9 " Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними".

Вказує , що визнання судом дійсним попереднього договору суперечить роз"ясненням Пленуму Верховного Суду України, приписам ч.3 ст.635, ст.657, ч.1 ст.220 ЦК України.

Посилається також на те, що ухвалюючи рішення, суд виходив з правового статусу ОСОБА_5 як замовника будівництва житлового будинку по АДРЕСА_1 за договором, укладеним з ВПК "ЯСА", та відповідно як власника об"єкта будівництва в силу вказаного договору та ст.876 ЦК України. Також рішення суду в цій частині вмотивоване посиланням на рішення Фрунзенського районного суду міста Харкова від 26.10.2006 року, яким житловий будинок по АДРЕСА_1 визнано приватною власністю ОСОБА_5

Проте, вважаючи ОСОБА_5 власником будинку на підставі вказаних документів суд не врахував положень, визначених абз.абз.2,3 ч.2 ст.331 ЦК України та відсутність доказів, які б доводили виникнення у неї відповідного права. а саме : прийняття в експлуатацію нерухомого майна., а також вимог ч.1 ст.181 ЦК України і п.1 ч.1 ст.4 ЗУ " Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень".

Таким, що не відповідає обставинам справи і не грунтується на законі вважає висновок суду про те, що земельна ділянка по АДРЕСА_1 належить ОСОБА_5 на праві постійного користування.

Визнаючи незаконною, скасовуючи постанову приватного нотаріуса Прядко О.С. і зобов"язуючи її до посвідчення договору купівлі-продажу суд , всупереч вимогам ст.33 ЦПК України, не вирішив питання про залучення у справі належного відповідача, а також поза межами заявленого позову , у порушення приписів ч.1 ст.11 ЦПК України зобов"язав до вчинення дій , щодо яких позов не заявлявся.

Відповідач ОСОБА_5 на апеляційну скаргу подала заперечення, в яких просить про її відхилення і залишення рішення суду першої інстанції без змін, посилаючись на безпідставність викладених у скарзі доводів.

Рішення в частині відмови у задоволенні позову не оскаржено і апеляційним судом не переглядається.

Представники Харківської міської ради і Департаменту архітектурно-будівельного контролю в Харківській області, позивач ОСОБА_4, відповідач ОСОБА_5, приватний нотаріус ХМНО Прядко О.С. до апеляційного суду не з"явились, про час і місце розгляду справи повідомолені належним чином.

Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора і представника відповідача ОСОБА_5, перевіривши законність і обгрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених у суді першої інстанції, судова колегія доходить висновку, що скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції вважав встановленим укладення між позивачем і відповідачем ОСОБА_5 попереднього договору, відповідно до якого сторони зобова"язались у строк до 01 квітня 2014 року укласти договір купівлі-продажу житлового будинку по АДРЕСА_1 а згідно акту погодження дати і місця нотаріального посвідчення попереднього договору домовились у строк до 10 вересня 2013 року звернутися до приватного нотаріуса ХМНО Прядко О.С. для посвідчення попереднього договору, але відповідач ОСОБА_5 домовленість сторін щодо нотаріального посвідчення попереднього договору не виконала, поважних причин невиконання нею взятого на себе зобов"язання судом не встановлено.

Втім, 22 квітня 2014 року сторони звернулись до приватного нотаріуса ХМНО Прядко О.С. для нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу житлового будинку по АДРЕСА_1 загальною площею 319,1 кв.м. вартістю 100 000,00 грн.

Вважаючи, що сторони при укладенні попереднього договору домовились щодо усіх істотних його умов , суд дійшов висновку, що попередній договір може бути визнаний дійсним на підставі ст.220 ЦК України і наступне нотаріальне його посвідчення не вимагається.

Виходячи з дійсності попереднього договору суд дійшов висновку , що у відповідача ОСОБА_5 у відповідності до ст.526 ЦК України виникло зобов"язання на укладення договору купівлі-продажу будинку.

Також суд дійшов висновку, що постанова приватного нотаріуса Прядко О.С. про відмову у вчиненні нотаріальної дії винесена без урахування набуття ОСОБА_5 права власності на будинок на підставаі ст.876 ЦК України та чинного рішення Фрунзенського районного суду міста Харкова від 26 жовтня 2006 року, а земельна ділянка по АДРЕСА_1 належить їй на праві постійного користування згідно акту від 15.02.1990 року.

Судова колегія вважає, що висновки суду не грунтуються на законі, не відповідають обставинам справи, які судом встановлені неповно і неправильно;обставини, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими є недоведеними; рішення в частині позовних вимог ОСОБА_4 про визнання дійсним попереднього договору, визнання дій протиправними, скасування постанови та зобов"язання вичнити певні дії ухвалено з порушеннями і неправильним застосуванням норм матеріального і процесуального права,

З матеріалів справи убачається, що 02 вересня 2013 року між ОСОБА_4 і ОСОБА_5 у простій письмовій формі укладено попередній договір, за умовами якого сторони зобов"язалися у строк до 01 квиіня 2014 року укласти договір купівлі-продажу житлового будинку по АДРЕСА_1, загальною площею 319,1 кв.м..(ч.1), а також в ч.2 цього договору визначили умови, які на їх погляд є істотними, в ч.3 - зазначили зобов"язання сторін щодо підготовки усіх документів, необхідних для укладення і нотаріального посвідчення основного договору та ін.(а.с.3 )

В акті погодження дати і місця нотаріального посвідчення попереднього договору від 03.09.2013 року ОСОБА_4 і ОСОБА_5 зазначили, що вони прибудуть для нотаріального посвідчення попереднього договору 10.09.2013 року о 14,00 год. до приватного нотаріуса ХМНО Прядко О.С. (вул.Новгородська,3, оф.206), а також визначили, що неприбуття будь-якої із сторін у вказаний термін за вказаною адресою буде вважатися ухиленням від нотаріального посвідчення договору. (а.с.5)

Постановою приватного нотаріуса ХМНО Прядко О.С. від 22.04.2014 року відмовлено ОСОБА_4 і ОСОБА_5 у вчиненні нотаріальної дії: посвідченні договору купівлі-продажу договору купівлі-продажу житлового будинку загальною вартістю 10000,00 грн. по АДРЕСА_1 загальною площею 319,1 кв.м. з підстав ненадання правовстановлюючого документу, що видається після завершення будівництвом житлового будинку, а саме: свідоцтва про право власності, а також витяг про державну реєстрацію права власності на вказане нерухоме майно після завершення його будівництва, документ про право продавця на земельну ділянку та присвоєння цій ділянці кадастрового номеру.

У відповідності до ч.ч.1,3 ст.635 ЦК України попередній договір укладається у формі, встановленій для основного договору, а якщо форма основного договору не встановлена, - у письмовій формі.

Зобов"язання, встановлене попереднім договором припиняється, якщо основний договір не укладений протягом строку ( у термін), встановленого попереднім договором, або якщо жодна із сторін не направить другій стороні пропозицію про його укладення.

Статтею 657 та ч.1 ст.220 цього Кодексу встановлено, що договір купівлі-продажу житлового будинку укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню.

У разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним.

Відповідно до роз"яснень, які містяться в п.13 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.2009 року № 9 " Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними" за змістом яких, вирішуючи спір про визнання правочину, який підлягає нотаріальному посвідченню, дійсним, судам необхідно враховувати, що норма частини другої статті 220 ЦК не застосовується щодо правочинів, які підлягають нотаріальному посвідченню, дійсним. судам необхідно враховувати, зокрема, чому такий правочин не був нотаріально посвідчений. чи дійсно сторона ухилилася від його посвідчення та чи втраченна така можливість, а також чи немає інших підстав нікчемності правочину.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_4 про визнання дійсним попереднього договору та зобов"язуючи ОСОБА_5 до укладення договору купівлі-продажу житлового будинку, суд водночас визнав і те, що вказані особи звертались до нотаріуса для нотаріального посвідчення такого договору і дійшов висновку, що приватний нотаріус ХМНО Прядко О.С. безпідставно відмовила у вчиненні такої нотаріальної дії.

При цьому суд вважав доведеним, що ОСОБА_8 набула право власності на житловий будинок по АДРЕСА_1 , а земельна ділянка за вказаною адресою належить їй на праві постійного користуванння.

В обгрунтування цього висновку суд послався на договір про будівництво житлового будинку, укладений ОСОБА_5 та ВПК "ЯСА" та рішення Фрунзенського районного суду міста Харкова від 26 жовтня 2006 року.

Між тим, зі змісту вказаного рішення убачається, що судом вирішено спір за позовом ОСОБА_8 щодо визнання права власності на незавершений будівництвом будинок АДРЕСА_1.

Доказів прийняття в експлуатацію вказаного будинку у встановленому законом порядку, видачі ОСОБА_8 свідоцтво про право власності на завершений будівництвом будинок та реєстрацію за нею такого права у державному реєстрі речових прав на нерухоме майно матеріали справи не містять.

Відсутній в матеріалх справи і Державний акт на право постійного користування земельною ділянкою на ім"я ОСОБА_5, кадастровий номер земельної ділянки по АДРЕСА_1 та будь-які інші дані щодо її площі, також як договір на будівництво та акт від 15.02.1990 року, на які суд послався у своєму рішенні.

Державна інспекція ахітектурно-будівельного контролю у Харківській області та Харківська міська рада , до повноважень якої належить розпорядження землями комунальної власності, до участі у справі не залучались

Крім того, зобов"язуючи відповідача ОСОБА_5 укласти договір купівлі-продажу, а приватного нотаріуса ХМНО Прядко О.С. посвідчити такий договір та вчинити усі дії, необхідні для здійснення державної реєстрації права власності покупця за таким договором в Державному реєстрі прав власності на нерухоме майно суд не врахував, що відповідно до ст.627 ЦК України сторони є вільними в укладанні договору, а також того, що приватний нотаріус у справі має статус не відповідача, а третьої особи, до того ж вимоги про зобов"язання її вчинити дії, необхідні для здійснення державної реєстрації права власності покупця за таким договором в Державному реєстрі прав власності на нерухоме майно ОСОБА_4 не заявлялись. Наведене свідчить про порушення судом норм ст.ст.11,33 ЦПК України,

Неповне з"ясування судом обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими , невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення і неправильне застосування норм матеріального і процесуального права у відповідності до ч.1 ст.309 ЦПК України є підставою для скасування рішення в оскаржуваній частині та ухвалення нового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_4про визнання попереднього договору дійсним, визнання дій протиправними, скасування постанови та зобовязання вчинити певні дії.

Керуючись ст.ст.303,304, п.2 ч.1 ст.307, ч.1 ст.309, ст.ст.313,314,316,317,319,324 ЦПК України судова колегія, -

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу прокурора Московського району міста Харкова задовольнити.

Рішення Московського районного суду міста Харкова від 12 травня 2014 року в оскаржуваній частині скасувати.

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_4 про визнання попереднього договору дійсним, визнання дій протиправними, скасування постанови та зобовязання вчинити певні дії,- відмовити.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення. Касаційна скарга на рішення апеляційного суду може бути подана протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий суддя - підпис

Судді колегії -підписи

Копія вірна. Суддя -