АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 216/7413/14-ц 22-ц/774/1043/К/15
Справа № 216/7413/14-ц Головуючий суддя в першої
Провадження № 22-ц/774/1043/К/15 інстанції Мазурчак В.М.
Категорія 50 (ІV) Суддя-доповідач Ляховська І.Є.
РІШЕННЯ

Іменем України

10 червня 2015 року м. Кривий Ріг

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді - Ляховської І.Є.,

суддів Бондар Я.М., Грищенко Н.М.,

при секретарі - Булах К.А.

за участю: представника позивача ОСОБА_3 ОСОБА_4, представника відповідача ОСОБА_5 ОСОБА_6, відповідача ОСОБА_7,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Кривому Розі цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Центрально-Міського районного суду м.Кривого Рогу від 02 квітня 2015 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_5, ОСОБА_7, третя особа Дзержинський відділ державної виконавчої служби Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області, про зменшення розміру аліментів та звільнення платника аліментів від сплати заборгованості,-

ВСТАНОВИЛА:

У жовтні 2014 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_5 про зменшення розміру аліментів та звільнення платника аліментів від сплати заборгованості. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що він перебував у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_5, від якого вони мають спільну дочку ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1. Постановою Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу від 12 лютого 2003 року з нього на користь ОСОБА_5 було стягнуто аліменти в розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку на утримання дочки ОСОБА_8, які позивач добровільно сплачував. На теперішній час у ОСОБА_3 є інша сімя: дружина, з якою він перебуває в зареєстрованому шлюбі, та неповнолітня дитина ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_2. На підставі рішення Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу від 10.06.2005 року з позивача також стягуються аліменти на користь ОСОБА_7 у розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку на утримання дочки ОСОБА_9. Стягнення аліментів з позивача на користь ОСОБА_5 у примусовому порядку не проводилось у звязку з непредявленням стягувачем виконавчого листа до виконання. На сьогоднішній день Дзержинським ВДВС Криворізького МУЮ відкрито виконавче провадження за виконавчим листом №2-1182/2003, виданим Центрально-Міським районним судом 12.02.2003 року, та ОСОБА_3 нараховано заборгованість зі сплати аліментів за останні 3 роки, з 25.06.2011 року по 31.07.2014 рік, що передували зверненню стягувача з виконавчим документом до ДВС, у розмірі 22 138,11 грн. Враховуючи, що на даний час у позивача змінився сімейний стан та його матеріальний стан не дозволяє сплачувати аліменти у визначеному судом розмірі, а також те, що заборгованість по сплаті аліментів на користь ОСОБА_5 виникла у результаті неподання виконавчого листа до виконання стягувачем без поважної причини, уточнивши позовні вимоги 16 січня 2015 року, ОСОБА_3 просив суд зменшити розмір аліментів, які стягуються з нього на користь ОСОБА_5 та ОСОБА_7, з 1/4 до 1/6 частки всіх видів його заробітку на користь кожної та звільнити його від сплати заборгованості за виконавчим листом №2-1182/2003, виданим Центально-Міським районним судом 12.02.2003 року, за період з 25.06.2011 року по 31.07.2014 року, яка становить 22 138,11 грн.

Рішенням Центрально-Міського районного суду м.Кривого Рогу від 02 квітня 2015 рокуу задоволенні позову ОСОБА_3 відмовлено. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5 970 грн. витрат на правову допомогу.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, ставить питання про скасування рішення суду та ухвалення нового рішення про задоволення позову. Зокрема, на його думку, суд першої інстанції не врахував того, що на момент винесення рішення Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу від 10.06.2005 року про стягнення з нього аліментів на користь ОСОБА_7 у позивача на утриманні вже була інша малолітня дитина. Вважає, що після ухвалення постанови Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу від 12.02.2003 року його сімейний стан змінився, так як у нього зявилась інша сімя та на його утриманні перебуває малолітня дитина ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_2. Крім того, судом не враховано, що ОСОБА_5 протягом 10 років без поважних причин не зверталась до виконавчої служби з виконавчим листом, що призвело до виникнення заборгованості ОСОБА_3 по аліментам.

У запереченнях на апеляційну скаргу представник відповідача ОСОБА_5 ОСОБА_6 зазначає, що оскаржуване судове рішення є законним та обґрунтованим, в процесі розгляду справи суд не порушив норм ні матеріального, ні процесуального права, а тому рішення суду слід залишити без змін, відхиливши апеляційну скаргу.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах заявлених вимог та доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що постановою Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу від 12 лютого 2003 року з ОСОБА_3 було стягнуто аліменти у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку на утримання доньки ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_3 на користь ОСОБА_5 (а.с.7)

ОСОБА_3 та ОСОБА_7 01 листопада 2002 року зареєстрували між собою шлюб (а.с.7-зворот), від якого вони мають спільну дочку ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_4, у свідоцтві про народження якої, батьком вказаний позивач, а матірю відповідач. (а.с.5)

З рішенням Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу від 10.06.2005 року вбачається, що з ОСОБА_3 стягнуто аліменти у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку на утримання доньки ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_2, на користь ОСОБА_7 (а.с.6)

Відповідно до довідки ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» №842-15/1-602 від 04.02.2015 року, із заробітної плати позивача утримуються аліменти у розмірі 50%, а саме: з 01.04.2005 року по теперішній час на дитину ІНФОРМАЦІЯ_2, у розмірі 25% на користь ОСОБА_10, з 01.08.2014 року по теперішній час на дитину ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 25 % на користь ОСОБА_5 згідно виконавчого листа №2-1182/203 від 12.02.2003 року виданого Центрально-Міським судом. (а.с.89)

З довідки-розрахунку Дзержинського ВДВС Криворізького МУЮ №2615 від 05.02.2014 року та довідки ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» №811-15/1-6334 від 02.09.2014 року вбачається, що ОСОБА_3 має заборгованість по аліментам на утримання ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_5 по виконавчому листу №2-1182/203 від 12.02.2003 року виданого Центрально-Міським судом за період з 25.06.2011 року по 31.07.2014 року у розмірі 22 138,11 грн.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 про зменшення розміру аліментів, суд першої інстанції, керувався ст.192 СК України та виходив із того, що позивачем не надано доказів зміни його сімейного стану, тому підстав для зменшення розміру аліментів на утримання дітей немає. Вирішуючи питання щодо позовних вимог про звільнення позивача від сплати заборгованості по аліментам, суд дійшов висновку про те, що ОСОБА_3 не наведено підстав для застосування до спірних правовідносин ч.2 ст.197 СК України, а предявлення виконавчого листа до виконання є правом стягувача, тому суд не може обмежувати дане право встановленням певних поважних причин непредявлення виконавчого листа, тому у позові в цій частині слід відмовити.

Але повністю погодитись з такими висновками суду колегія суддів не може, виходячи з наступного.

Так, ст.180 СК України покладає обовязок на батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно положень ч.1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Пленумом Верховного Суду України в абз. 3 п. 17 Постанови «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15.05.2006 року надано розяснення, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

На спірні правовідносини поширюються положення ч.1 ст. 192 СК України, якими передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

У п.23 зазначеної вище Постанови "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" № 3 від 15.05.2006 року судам розяснено, що розмір аліментів, визначений судовими рішеннями або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них.

Як вбачається з матеріалів справи, з часу ухвалення Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу постанови від 12 лютого 2003 року про стягнення з ОСОБА_3 аліментів у розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку на утримання доньки ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_3 на користь ОСОБА_5 у позивача змінився сімейний стан, оскільки він одружився з ОСОБА_7 та в нього народилась інша дитина ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_4.

Так як за рішенням Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу від 10 червня 2005 року з позивача також стягуються аліменти у розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку на утримання іншої доньки позивача - ОСОБА_9, то наявні підстави вважати, що матеріальний стан ОСОБА_3 дійсно змінився.

Таким чином, доводи апеляційної скарги позивача про те, що після ухвалення постанови Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу від 12.02.2003 року у нього змінився сімейний та матеріальний стан, знаходять своє підтвердження та заслуговують на увагу.

В порушення вимог ст.213-215 ЦПК України суд першої інстанції на вказані обставини справи уваги не звернув, зазначених положень закону не врахував і дійшов помилкового висновку про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 про зменшення розміру аліментів.

Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_3 про зменшення розміру аліментів та вважає за можливе змінити розмір аліментів, які стягуються з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5 та ОСОБА_7, зменшивши його з 1/4 до 1/6 частини з усіх видів заробітку позивача, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на користь кожної з відповідачів.

Разом з тим, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 про звільнення його від сплати заборгованості по аліментам, з наступних підстав.

Так, частиною 2 ст. 197 СК України визначено, що за позовом платника аліментів суд може повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості за аліментами, якщо вона виникла у зв'язку з його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення. Суд може звільнити платника аліментів від сплати заборгованості, якщо буде встановлено, що вона виникла внаслідок непред'явлення без поважної причини виконавчого листа до виконання особою, на користь якої присуджено аліменти

З матеріалів справи вбачається і не оспорюється позивачем, що ОСОБА_3 було відомо про існування постанови Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу постанови від 12 лютого 2003 року і обовязку щомісячно сплачувати аліменти на користь відповідача ОСОБА_5 у розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку. Однак позивач сплачував аліменти в розмірі 350 грн. (а.с.57-64), чим не виконував вказане судове рішення в повному обсязі. Таким чином, колегія суддів приходить до висновку про те, що заборгованість по аліментам виникла саме з вини ОСОБА_3 і правових підстав для звільнення його від зазначеного заборгованості немає.

Доводи апеляційної скарги щодо не врахування судом тієї обставини, що ОСОБА_5 протягом 10 років без поважних причин не зверталась до виконавчої служби з виконавчим листом, що призвело до виникнення заборгованості ОСОБА_3 по аліментам, колегія суддів не може взяти до уваги, оскільки з ухвали Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу від 11 червня 2007 року (а.с.160) вбачається, що 23 лютого 2003 року виконавчий лист по справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на дитину було надіслано до ДВС Дзержинського району м. Кривого Рогу, але він був загублений при пересилці.

Крім того, положеннями ч. 3 ст.22 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що рішення про стягнення періодичних платежів (у справах про стягнення аліментів) можуть бути предявлені для виконання протягом всього періоду, на який присуджені платежі. Таким чином, відповідач ОСОБА_5 мала законне право звернутись до Дзержинського ВДВС Криворізького МУЮ із заявою від 07.07.2014 року (а.с.107) про прийняття до виконання виконавчого листа №2-1182/2003 про стягнення аліментів з ОСОБА_3 і суд не може обмежувати право відповідача на предявлення виконавчого листа для виконання, встановлюючи наявність чи відсутність поважних причин на реалізацію особою свого права встановленого законом.

Виходячи з наведеного, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, рішення суду в частині відмови в задоволенні позову зменшення розміру аліментівмає бути скасовано з підстав, передбачених п.3,4 ч.1 ст. 309 ЦПК України, з ухваленням нового рішення в цій частинах про задоволення позовних вимог. В іншій частині рішення ухвалене з дотримання норм матеріального та процесуального права, тому його слід залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 307, п.3,4 ч.1 ст. 309, ст.ст. 313, 314, 316 ЦПК України, колегія суддів, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Рішення Центрально-Міського районного суду м.Кривого Рогу від 02 квітня 2015 року в частині відмови у задоволенні позову ОСОБА_3 про зменшення розміру аліментів скасувати та ухвалити в цій частині нове рішення про задоволення позовних вимог.

Змінити розмір аліментів, які стягуються з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5 на підставі постанови Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу від 12 лютого 2003 року, на утримання доньки ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1, зменшивши його з 1/4 до 1/6 частини з усіх видів його заробітку, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Змінити розмір аліментів, які стягуються з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_7 на підставі рішення Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу від 10 червня 2005 року, на утримання доньки ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_2, зменшивши його з 1/4 до 1/6 частини з усіх видів його заробітку, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, але може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий: І.Є.Ляховська

Судді: Я.М. Бондар

Н.М. Грищенко