Номер провадження 22-ц/788/961/15 Суддя-доповідач - Хвостик С. Г.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 травня 2015 року м.Суми

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - Хвостика С. Г.,

суддів - Ільченко О. Ю. , Собини О. І.

за участю секретаря - Чуприни В.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Апеляційного суду Сумської області апеляційну скаргу відділу державної виконавчої служби Сумського міського управління юстиції

на ухвалу Ковпаківського районного суду м. Суми від 19 березня 2015 року

в цивільній справі за скаргою ОСОБА_3 на бездіяльність державного виконавця відділу державної виконавчої служби Сумського міського управління юстиції, -

в с т а н о в и л а:

Ухвалою Ковпаківського районного суду м. Суми від 19 березня 2015 року частково задоволено вимоги скарги ОСОБА_3.

Зобов'язано державного виконавця відділу державної виконавчої служби Сумського міського управління юстиції у 10-денний термін організувати виконання рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 19 лютого 2014 року по справі № 2-7/12, провадження № 2/592/24/14, щодо знесення частини побудованого житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1.

Вказану ухвалу суду відділ державної виконавчої служби Сумського міського управління юстиції оскаржив в апеляційному порядку.

В апеляційній скарзі відділ ДВС, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, просить ухвалу суду скасувати і постановити нову, якою відмовити у задоволенні скарги ОСОБА_3

В доводах апеляційної скарги зазначається, що державним виконавцем вчиняються всі необхідні дії в межах повноважень, наданих йому законом, для виконання рішення суду стосовно скаржниці ОСОБА_3 з дотриманням законних прав та інтересів сторін виконавчого провадження та чинного законодавства, чого безпідставно не врахував суд першої інстанції.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення державного виконавця Логвінової В.В. про задоволення апеляційної скарги та пояснення заявника ОСОБА_3 про залишення ухвали суду без змін, дослідивши матеріали справи та перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 19 лютого 2014 року, яке набрало законної сили, зобов'язано ОСОБА_4 усунути перешкоди ОСОБА_3 щодо користування земельною ділянкою за адресою: АДРЕСА_2 шляхом знесення частини побудованого ОСОБА_4 житлового будинку за адресою АДРЕСА_1, яка розташована на земельній ділянці ОСОБА_3, так як порушуються норми п. 3.25 ДБН 360-92 «Містобудування. Планування і забудова міських і сільських поселень», а саме: шляхом знесення частини будинку і забезпечення відстані в один метр від найбільш виступаючої конструкції стіни будинку до межі земельної ділянки ОСОБА_3 (а.с.10-12).

Постановою державного виконавця відділу державної виконавчої служби Сумського міського управління юстиції від 10 квітня 2014 року відкрито виконавче провадження № 42963558 з примусового виконання виконавчого листа № 2-7/12, виданого 07 квітня 2014 року Ковпаківським районним судом м. Суми, та зобов'язано боржника добровільно виконати вказані у рішенні цього суду від 19 лютого 2014 року дії у строк до семи днів з моменту винесення постанови та вказано, що у разі ненадання боржником документального підтвердження виконання рішення, буде розпочате примусове виконання цього рішення із стягненням з боржника виконавчого збору і витрат, пов'язаних з організацією та проведення виконавчих дій (а.с.13).

Вказану постанову боржник отримав лише 23 червня 2014 року, що вбачається із його пояснень (а.с.43).

15 травня 2014 року державним виконавцем було здійснено вихід з метою перевірки виконання рішення суду та встановлено, що воно не виконано, зокрема, частину будинку не знесено, про що було складено відповідний акт (а.с.39).

На підставі виписки із медичної картки амбулаторного (стаціонарного) хворого ОСОБА_4 24 липня 2014 року державним виконавцем винесена постанова про зупинення виконавчого провадження у даній справі (а.с.44), яке було поновлено відповідно до постанови державного виконавця лише 30 вересня 2014 року (а.с.48).

Постановами державного виконавця від 01 жовтня 2014 року та від 10 жовтня 2014 року за невиконання законних вимог державного виконавця на ОСОБА_4 накладено штрафи у розмірі 170 грн. та 340 грн., відповідно (а.с.49, 53).

Також з боржника стягнуто виконавчий збір у розмірі 680 грн. та витрати на проведення виконавчих дій у сумі 48 грн. 76 коп. (а.с.50,51).

Актом державного виконавця від 10 жовтня 2014 року підтверджено, що рішення суду про знесення боржником його частини будинку не виконано (а.с.52).

Задовольняючи частково вимоги скарги, суд першої інстанції виходив з доведеності факту того, що державним виконавцем не вжито всіх відповідних заходів для забезпечення своєчасного і в повному обсязі примусового виконання рішення суду стосовно ОСОБА_3

З такими висновками суду першої інстанції колегія суддів погоджується, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до положень ст.383 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Згідно з ч.ч.1, 2 ст.14 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Положеннями статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (далі - рішення).

Виходячи з вимог ч.1 ст.11 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Згідно з ч.2 ст.30 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов'язаний провести виконавчі дії з виконання рішення протягом шести місяців з дня винесення постанови про відкриття виконавчого провадження, а з виконання рішення немайнового характеру - у двомісячний строк.

У абзаці 2 ч.2 ст.75 Закону України «Про виконавче провадження» йдеться про те, що якщо рішення не виконано і виконання може бути проведено без участі боржника, державний виконавець організовує виконання відповідно до повноважень, наданих йому законом, та вносить подання (повідомлення) правоохоронним органам для притягнення боржника до відповідальності згідно із законом. При цьому на боржника повторно накладається штраф у порядку, встановленому статтею 89 цього Закону.

Аналіз наведених норм права та наявні в матеріалах справи письмові докази дають підстави стверджувати, що державний виконавець з часу відкриття виконавчого провадження у справі стосовно ОСОБА_3, тобто з 10 квітня 2014 року, і до дня постановлення оскарженої ухвали суду, тобто до 19 березня 2015 року, не вжив в межах наданих йому законом повноважень своєчасних, впливових та дієвих заходів для забезпечення повного, своєчасного і всебічного примусового виконання рішення суду щодо зобов'язання боржника ОСОБА_4 вчинити певні дії шляхом знесення частини побудованого ним житлового будинку, яка розташована на земельній ділянці ОСОБА_3, про що не можуть свідчити складені державним виконавцем акти про невиконання боржником рішення суду та постанови про накладення на нього штрафів, у зв'язку з чим висновок місцевого суду про зобов'язання державного виконавця у 10-денний термін організувати виконання рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 19 лютого 2014 року ґрунтується на вимогах закону, оскільки рішення суду довгий час не виконується, хоча є обов'язковим і підлягає виконанню.

Доводи апеляційної скарги про зворотнє висновків місцевого суду не спростовують. Зокрема, надана державним виконавцем апеляційному суду постанова від 30 березня 2015 року про призначення експерта - суб'єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні у даній справі та акт державного виконавця від 25 березня 2015 року про необхідність надання висновку від експертної організації для визначення питання щодо цілісності житлового будинку по АДРЕСА_1 датовані пізніше, ніж оскаржена ухвала суду від 19 березня 2015 року, тому не можуть бути належними і допустимими доказами для підтвердження доводів апеляційної скарги.

Інші доводи апеляційної скарги також не свідчать про порушення судом норм матеріального і процесуального права, що б могло бути підставою для зміни чи скасування ухвали суду.

За таких обставин, коли суд першої інстанції постановив ухвалу з додержанням вимог закону, колегія суддів вважає апеляційну скаргу такою, що підлягає відхиленню, отже, ухвалу місцевого суду від 19 березня 2015 року в даній справі необхідно залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 307 ч.2 п.1, 312 ч.1 п.1, 314 ч.1 п.4, 315 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу відділу державної виконавчої служби Сумського міського управління юстиції відхилити.

Ухвалу Ковпаківського районного суду м. Суми від 19 березня 2015 року в даній справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і з цього часу може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий -

Судді -