Справа № 199/6153/15-ц
РІШЕННЯ

Іменем України

16 листопада 2015 року Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська

У складі: головуючого судді Якименко Л.Г.

при секретарі Лавріщевій Г.Є.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 дніпропетровської державної нотаріальної контори про визнання незаконною постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії та зобов'язання видати свідоцтво про право на спадщину, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 дніпропетровської державної нотаріальної контори про визнання постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії незаконною та зобовязання видати свідоцтво про право на спадщину.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що 13 лютого 2010 року померла його дружина ОСОБА_3, актовий запис №319. 07 травня 2015 року позивач звернувся до ОСОБА_2 дніпропетровської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини.

Постановою державного нотаріуса ОСОБА_2 дніпропетровської державної нотаріальної контори ОСОБА_4 від 07.07.2015 року №1639/02-31 йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно, а саме: квартиру АДРЕСА_1. Також позивач зазначає, що державний нотаріус відмовилася робити запит до нотаріального архіву для отримання дублікату правовстановлюючого документу на зазначену квартиру, а саме договору дарування, посвідченого приватним нотаріусом ОСОБА_5 31.07.2000 року.

На думку позивача зазначені дії нотаріуса є незаконними, тому просив суд визнати незаконною постанову державного нотаріуса ОСОБА_2 дніпропетровської державної нотаріальної контори ОСОБА_4 від 07 липня 2015 року про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину; зобовязати ОСОБА_2 дніпропетровську державну нотаріальну контору видати йому запит до Державного нотаріального архіву в Дніпропетровській області для отримання дублікату договору дарування від 31.07.2000, посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_5, та зобовязати нотаріальну контору видати ОСОБА_1 свідоцтво про право на спадщину за законом на частину квартири АДРЕСА_1.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_6 позовні вимоги підтримали у повному обсязі, надали пояснення, аналогічні викладеним у позовній заяві, просили позов задовольнити.

У судове засідання представник відповідача ОСОБА_2 дніпропетровської державної нотаріальної контори не зявився, надав письмову заяву, в якій просив справу слухати у його відсутність та винести рішення на розсуд суду.

Вислухавши пояснення позивача та його представника, дослідивши матеріали цивільної та спадкової справ, суд вважає позовні вимоги такими, що не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Судом встановлено, що ОСОБА_1 з 07.09.1974 року перебував у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_3, актовий запис №1279.

ОСОБА_3 на підставі договору дарування від 31.07.2000 року, реєстровий №1531, на праві власності належить квартира АДРЕСА_1.

ОСОБА_3 померла 13 лютого 2010 року, актовий запис №319.

Спадкоємцями після її смерті є її чоловік позивач по справі ОСОБА_1, та діти: ОСОБА_7 та ОСОБА_8.

У встановленому законом порядку та строки позивач ОСОБА_1 звернувся до ОСОБА_2 дніпропетровської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після померлої дружини ОСОБА_3.

Одночасно до нотаріальної контори звернулися діти померлої ОСОБА_7 та ОСОБА_8 із заявою від 19.06.2010 року про відмову від спадщини на користь ОСОБА_1 Дані обставини підтверджуються матеріалами спадкової справи №7876/2010, копія якої наявна в матеріалах справа та досліджена у судовому засіданні. Пізніше 10.08.2010 року ОСОБА_7 звернувся до нотаріальної контори із заявою про відкликання про прийняття спадщини після смерті матері ОСОБА_3, якою також відкликав попереднью заяву про відмову від спадщини.

Відповідно до п. 4.9 «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», затвердженого Наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 №296/5, свідоцтво про право на спадщину видається на підставі заяви спадкоємців, які прийняли спадщину, після закінчення шести місяців з дня відкриття спадщини, а у випадках, передбачених ч.2 ст. 1270, ст. 1276 ЦК України не раніше зазначених у цих статтях строків.

Пунктом 4.10. Порядку встановлено, що видача свідоцтва про право на спадщину спадкоємцям, які прийняли спадщину ніяким строком не обмежена.

За змістом п.4.15 Порядку видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає державній реєстрації, провадиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки заборони або арешту цього майна.

З 01.01.2013 року реєстрація права власності проводиться нотаріусом в Державному реєстрі речових прав та їх обтяжень, в якому не передбачено реєстрації право власності на померлого громадянина.

З 01.01.2013 року функції повязані з проведенням державної реєстрації прав на нерухоме майно передані від КП ДМБТІ Дніпропетровської обласної ради до Державної реєстраційної служби України.

Також порядок ведення Державного реєстру речових прав на нерухоме майно затверджено Постановою Кабінету Міністрів України від 26.10.2011 року за №1141 та п. 41 Порядку визначено, що державний реєстратор скасовує записи Державного реєстру прав у разі скасування на підставі рішення суду рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав та їх обтяжень.

Постановою державного нотаріуса ОСОБА_2 дніпропетровської державної нотаріальної контори ОСОБА_4 від 07 липня 2015 року ОСОБА_1 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на ? частину квартири АДРЕСА_2 після померлої 13 лютого 2010 року ОСОБА_3, оскільки спадкоємцем не наданий правовстановлюючий документ на спадкове майно.

Згідно з п. 1.1 глави 22 «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», у разі втрати або зіпсування документа, посвідченого або виданого нотаріусом, за письмовою заявою осіб, за дорученням яких або щодо яких учинялася нотаріальна дія, нотаріусом видається дублікат утраченого або зіпсованого документа.

Окрім цього, в матеріалах спадкової справи не міститься заяви позивача ОСОБА_1 до нотаріального архіву про видачу дублікату договору дарування, із пояснень представника позивача вбачається, що з такою заявою він звертався лише в усній формі.

Також суд звертає увагу на те, що дублікат договору дарування є окремим правовстановлюючим документом, який підлягає державній реєстрації в порядку, встановленим Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», яким не передбачено реєстрацію права за померлою особою.

З урахуванням встановлених обставин, суд вважає ОСОБА_1 в позові до ОСОБА_2 дніпропетровської державної нотаріальної контори про визнання незаконною постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії та зобов'язання видати свідоцтво про право на спадщину, - відмовити.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 57-60, 88, 209, 214, 215, 218, 222 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

ОСОБА_1 в позові до ОСОБА_2 дніпропетровської державної нотаріальної контори про визнання незаконною постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії та зобов'язання видати свідоцтво про право на спадщину, - відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення. У разі якщо рішення було постановлено без участі особи, яка його оскаржує, апеляційна скарга подається з дня отримання копії рішення.

Суддя