Справа 2/408/873/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

с.м.т.Біловодськ 09 червня 2015 року

Біловодський районний суд Луганської області в складі:

головуючого: судді Ткаченко О.Д.,

за участю: секретаря Торби Т.Є.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі Біловодського районного суду Луганської області цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «Нива» в особі представника ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3, третьої особи - сектору держаної реєстрації речових прав на нерухоме майно Біловодського районного управління юстиції про визнання недійсним договору оренди землі та скасування державної реєстрації ,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач в особі представника гр. ОСОБА_1 звернулося до суду з позовною заявою в якій просить визнати недійсним договір оренди земельної ділянки площею 9,3903 га (кадастровий номер НОМЕР_1), належної ОСОБА_2, яка розташована на території Плугатарської сільської ради Біловодського району Луганської області, укладений 02.04.2015 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_3, зареєстрований в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно державним реєстратором реєстраційної служби Біловодського районного управління юстиції Луганської області Полторак Л.О. 04.04.2015 року (індексний номер20516783) та скасувати його державну реєстрацію.

В судовому засіданні представник позивача суду пояснив, що 31.03.2005 року між ТОВ «Агрофірма «Нива» в особі директора Черв'яка С.В. і ОСОБА_2 в письмовій формі укладено договір оренди належної їй земельної ділянки площею 9,3903 га, що знаходиться на території Плугатарської сільської ради Біловодського району, яку зареєстровано в Біловодській районній філії Луганського регіонального центру державного земельного кадастру у книзі записів реєстрації договорів оренди земельних ділянок за № 00207 від 26.10.2007 року.

Зазначений договір оренди земельної ділянки відповідно до умов п.7.1 договору укладений строком на 10 років. Договір оренди землі укладений 31.03.2005 року, але згідно до п.11.1 договору він набуває чинності після його державної реєстрації. Статтею 2 Закону України «Про оренду землі» (в редакції чинній на час укладення і державної реєстрації договору) було встановлено, що укладений договір оренди землі підлягає державній реєстрації і згідно ст.18 Закону України «Про оренду землі» (в редакції чинній на час укладення та державної реєстрації договору) він набирає чинності після державної реєстрації. Оскільки, державна реєстрація договору оренди була проведена 26.10.2007 року, то з цього дня в ТОВ «Агрофірма Нива» виникло право оренди земельної ділянки і відповідно з цього дня повинен починатися відлік строку дії договору оренди. Таким чином, строк дії зазначеного договору оренди землі закінчується 26.10.2017 року.

На початку квітня 2015 року товариству стало відомо про те, що в порушення вимог діючого законодавства 02.04.2015 року між ОСОБА_2 і ОСОБА_3 було укладено договір оренди належної ОСОБА_2 земельної ділянки площею 9,3903 га (кадастровий номер НОМЕР_1), яка розташована на території Плугатарської сільської ради Біловодського району. Незважаючи на те, що строк дії договору оренди вказаної земельної ділянки, укладений між ТОВ «Агрофірма «Нива» і ОСОБА_2 ще не закінчився, земельна ділянка знаходяться в користуванні ТОВ «Агрофірма Нива» і орендодавцю не поверталась за актом прийому-передачі, державним реєстратором реєстраційної служби Біловодського районного управління юстиції Луганської області Полторак Л.О. 04.04.2015 року (індексний номер 20516783) було проведено реєстрацію права оренди земельної ділянки за орендарем ОСОБА_3 в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

Представник позивача вважає договір оренди земельної ділянки площею 9,3903 га (кадастровий номер НОМЕР_1), яка розташована на території Плугатарської сільської ради Біловодського району, укладений 02.04.2015 року між ОСОБА_2 і ОСОБА_3 недійсним з наступних підстав.

Згідно вимог ч.1 ст.203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства.

Відповідно до вимог ч.1 ст.215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину сторонами вимог, які встановлені ч.1 ст.203 ЦК України.

Згідно ст.31 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі припиняється в разі закінчення строку на який його укладено.

Приймаючи до уваги, що строк дії договору оренди зазначеної земельної ділянки, укладеного 31.03.2005 року між ТОВ «Агрофірма «Нива» і ОСОБА_2 ще не закінчився, та враховуючи, що договір оренди землі не припинив своєї дії і продовжує діяти до 26.10.2017 року, то відповідно договір оренди землі, укладений 02.04.2015 року між ОСОБА_2 і ОСОБА_3 є недійсним.

Згідно п.3.3.4 договорів та ст.27 Закону України «Про оренду землі» орендареві забезпечується захист його права на орендовану земельну ділянку нарівні із захистом права власності на земельну ділянку відповідно до закону.

Згідно п.в) ч.3 ст.152 ЗК України захист прав юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом визнання угоди недійсною.

Крім того на даний час зазначені земельна ділянка оброблена ТОВ «Агрофірма Нива» і на ній проводяться весняно-польові роботи. За всіх викладених обставин представник позивача просить суд визнати недійсним договір оренди земельної ділянки площею 9,3903 га (кадастровий номер НОМЕР_1), належної ОСОБА_2 та скасувати його державну реєстрацію.

В судовому засідання позовні вимоги повністю підтримані представником позивача, який вказав, що за ст. 125 ЗК України право оренди землі виникає з моменту державної реєстрації цього права. Тому таке право виникло лише 27.10.2007 року, має тривати 10 років і закінчується 21.10.2017 року. Тільки в наступному в 2010 році, або після реєстрації спірного договору було виключено дію ст. 18 та 20 закону України «Про оренду землі», тому суду слід застосовувати правовідносини між сторонами , які виникли на момент укладення і державної реєстрації договору оренди землі.

Представник відповідачів позовні вимоги не визнав та вказав, що позивач невірно посилається на ст. 203 ЦК України , строк оренди земельної ділянки закінчився 31.03.2015 року , і почав свій відлік 31.03.2005 року, тобто з часу його укладення. За цих обставин він просить суд взяти до уваги не час реєстрацію договору, а його дію на 10 років з моменту укладення договору, тому в позові просить суд відмовити.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Дійсно, право оренди земельної ділянки виникає після його державної реєстрації (ст. 125 Земельного Кодексу України) , тому і володіння як складова цього права може виникнути лише після укладення договору та реєстрації права оренди. Право оренди є речовим правом, тому неможливо передати в користування земельну ділянку без припинення права користування нею попереднього користувача. Оскільки земельна ділянка є нерухомим майном, і володіння нею( або право оренди) підлягає державній реєстрації , на час виникнення між сторонами в особі позивача та відповідача ОСОБА_2 правовідносин з приводу договору оренди земельної ділянки , в редакції ст. 18 Закону України «Про оренди землі» № 161- Х1У(чинній до набрання чинності законом України № 1878 від 11.02.2010 року) договір оренди землі набирав чинності після його державної реєстрації. Статтею 20 цього закону було встановлено, що укладений договір оренди землі підлягає державній реєстрації. Право оренди земельної ділянки виникає з дня державної реєстрації цього права відповідно до закону, однак строк дії договору оренди земельної ділянки між позивачем та відповідачем закінчися за п. 4.1 договору оренди землі , зареєстрованого 26.10.2007 року , укладеного на 10 років - в конкретно обумовлений строк його дії - з 31.03.2005 року по 31.03.2015 року , і пропозицій про його продовження до відповідача ОСОБА_2 від позивача не надходило.

При розгляді справи суд враховує, що відповідно до правої позиції Верховного Суду України у справі № 6-162ц13 ц за постановою від 19.02.2014 року , в момент державної реєстрації набирає чинності (набирає юридичної сили ) договір, укладення якого відбулося, але така реєстрація не може змінювати моменту укладення договору , який у цій справі передбачив передачу в оренду земельну ділянку на строк з 31.03.2005 року по 31.03.2015 року, тобто договір оренди позивача з відповідачем ОСОБА_2 був укладеним на 10 років ( п.7.1 договору ) з визначенням вищевказаного конкретного строку дії договору (за п. 4.1 договору) .

За цих обставин суд приходить до висновку, що новий договір оренди землі відповідачами зареєстровано 02.04.2015 року не в порушення закону, який діяв на час виникнення правовідносин між сторонами - позивачем та відповідачем ОСОБА_2 у справі , а саме на підставі заявленого права за збігом раніше зареєстрованого права оренди, строк дії якого закінчився 31.03.2015 року за вимогами ст. 15,31 Закону України № 161-Х1У від 06.10.1998 року «Про оренду землі»( з наступними змінами та доповненнями) , тому не можливо визнати недійсним зареєстрований спірний договір оренди земельної ділянки між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 та скасувати рішення про його державну реєстрацію, виходячи також і з того з того, що дії реєстраційної служби не оскаржуються .

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.2, 10, 11, 60, 88, 213-215 ЦПК України,ст. 638 ЦК України, ст. 125 ЗК України, ст. 15, 18, 20,31 Закону України « Про оренду землі» (чинній до набрання чинності законом № 1878 від 11.02.2015 року), суд -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову повністю відмовити за його безпідставністю.

Після набрання рішенням суду скасувати забезпечення позову.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подачі апеляційної скарги.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Луганської області.

Суддя: О.Д. Ткаченко