Номер провадження 2-п/754/71/15
У Х В А Л А

Іменем України

16.06.2015 Деснянський районний суд м. Києва в складі:

головуючого суддіСаламон О.Б.
з участю секретаряСолодухіної Н.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву представника відповідача ОСОБА_3 ОСОБА_4 про перегляд заочного рішення, -

В С Т А Н О В И В:

20 квітня 2015 року Деснянським районним судом м. Києва винесено заочне рішення, на підставі якого постановлено стягнути з ОСОБА_3 на користь ПАТ «Аграрний комерційний Банк» заборгованість за кредитним договором у розмірі 686 699,90 грн.

До суду надійшла заява від представника ОСОБА_3 ОСОБА_4 про скасування заочного рішення та призначення справи до судового розгляду з посиланням на те, що рішення було прийнято у відсутність відповідача та його представника та без вручення примірника позовної заяви з додатками; прийняття заочного рішення позбавило сторони дійти мирової угоди; позбавлення можливості предявлення зустрічного позову; рішення винесено без витребування кредитної справи; неналежні докази сплати ПАТ «Аграрний комерційний банк» на користь АТ «Ерде Банк» грошові кошти за договором відступлення права вимоги; не залучено АТ «Ерде Банк» та уповноважену особу фонду гарантування фізичних осіб; не повідомлено суд про вже наявний цивільний спір (судову справу) між відповідачем та АТ «Ерде Банк»; не надано доказів переуступки права вимоги; не вказано вказано в який період виникла заборгованість та не застосовано позовну давність.

Представник заявника підтримала заяву про скасування заочного рішення та призначення справи до судового розгляду.

Представник ПАТ «Аграрний комерційний Банк» в судовому засіданні заперечував щодо скасування заочного рішення, посилаючись на те, що рішення винесено у відповідності до чинного законодавства.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали зазначеної вище цивільної справи, суд приходить до висновку, що заява задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Зі змісту ст. 232 ЦПК України випливає, що скасування заочного рішення судом, що його ухвалив, можливе у випадку встановлення судом двох обставин:

-відповідач не зявився в судове засідання, в якому ухвалено заочне рішення, та не повідомив про причини неявки з поважних причин;

-докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Тобто, заочне рішення може бути скасоване лише за наявності двох підстав, визначених у ст. 232 ЦПК України.

Як вбачається з матеріалів справи, справа слухалася протягом тривалого часу, при цьому відповідач був повідомлений про розгляд справи, його представник неодноразово брав участь у судових засіданнях та мав можливість надати свої заперечення.

Небажання відповідача надавати докази в обґрунтування своїх заперечень проти позову, зокрема з причини ухилення від участі в судових засіданнях, відповідач мав можливість реалізувати свої процесуальні права і доводити неправомірність поданого позову, давало суду право при заочному розгляді справи обмежитися доказами, наданими позивачем, що повністю відповідає положенням ч. 1 ст. 224 ЦПК України.

Як вбачається з наданих матеріалів, між відповідачем та ПАТ «Ерде Банк» (правонаступником якого за договором відступлення права вимоги 05.11.2013 р. є ПАТ «Аграрний комерційний банк») 29.05.2012 р. було укладено договір про іпотечний кредит №К-60/12, згідно з умовами якого банком надано позичальнику кредит в розмірі 500 000 грн. зі сплатою 15 % річних, строком до 28.05.2022 р. на придбання у власність окремої квартири з метою постійного проживання.

29.05.2012 р. між відповідачем та ПАТ «Ерде Банк» укладено додаткову угоду до вище зазначеного договору, у відповідності до якої внесли зміни в порядок застосування процентної ставки за кредитом у випадку обліку заборгованості позичальника на відповідних рахунках, що відкриті Державній іпотечній установу процентна ставка становить 15 % річних, а у випадку обліку заборгованості позичальника на відповідних рахунках, що відкриті в АТ «Ерде Банк» процентна ставка становить 25 % річних.

Тобто, позивач набув права та обовязки первісного кредитора ПАТ «Ерде Банк» по договору про іпотечний кредит з усіма додатковими угодами та додатками до нього на підставі Договору про відступлення права вимоги №02 від 05.11.2013 р. та договору про внесення змін від 12.11.2012 р. до Договору про відступлення права вимоги.

Протягом тривалого розгляду справи, починаючи з серпня 2014 року, ні відповідач а ні його представники не позбавлялись процесуальних прав, однак зловживали своїми процесуальними правами для затягування розгляду справи, не з'являючись в судові засідання та, оскаржуючи ухвалу про відкриття провадження по надуманим мотивам.

Окрім того, у відповідача та його представників було досить часу для вчинення всіх процесуально значимих дій необхідних для захисту своїх прав та інтересів про які йдеться в заяві.

При цьому, відповідач вводить в суд в оману, стверджуючи про неотримання копії позовної заяви разом із додатками. Так в апеляційній скарзі від 17.11.2014р. на ухвалу про відкриття провадження у справі відповідач сам зазначає, що отримав під розпис в суді копію позовної заяви з додатками, а отже, мав змогу та був ознайомлений із вимогами викладеними в позовній заяві. Так 06.04.2015 року представнику відповідача в судовому засіданні було передано заяву про збільшення та уточнення позовних вимог з додатками.

Відповідно до довіреності від 02.04.2015р., посвідченою нотаріально, представникам відповідача надані всі процесуальні права та обов'язки, які надано законом відповідачу і т.п. Отже, твердження представника відповідача про не ознайомлення з матеріалами справи спростовується його ж діями, а також діями відповідача.

Відповідно до ст.27 ЦПК України особи, які беруть участь у справі, зобов'язані добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов'язки.

Щодо заявлених представниками відповідача невідповідностей у періодах стягнення заборгованості, у зв'язку з тим, що позовна заява подавалась про стягнення простроченої заборгованості за кредитним договором (тобто, попередньо, на меті не було стягнення всієї суми боргу) в позовній заяви зазначався період стягнення простроченої заборгованості саме на дату подання позовної заяви 18.08.2014р., проте, вже під час судового розгляду справи позивачем було прийнято рішення про стягнення всієї суми боргу станом на 17.11.2014р. та долучено до матеріалів справи деталізований розрахунок, за яким фактично й визначено дату станом на яку проводився розрахунок заборгованості відповідача.

Також у деталізованому розрахунку чітко визначено періоди за які стягуються штрафні санкції з Відповідача (цей період не перевищує передбачений чинним законодавством термін у один рік) та період за який нараховувались проценти. Тому заява про застосування строків позовної давності, надана представниками відповідача під час судового засідання по розгляду заяви про перегляд заочного рішення, не підлягає задоволенню так як подана після проголошення судового рішення, а також не відповідає дійсності.

Відповідач по справі та його представники мали безліч часу для підготовки та подання зустрічного позову, а отже, твердження про позбавлення їх такої можливості є необгрунтованими та направленими на затягування розгляду справи.

Відповідачем та його представниками перебільшена необхідність участі ПАТ «ЕРДЕ БАНК» в даному судовому процесі, станом на дату проведення уступки права вимоги ПАТ «ЕРДЕ БАНК» вже знаходилось в процесі ліквідації банківської установи. Тому, відповідно до ст. 51 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» порядок продажу майна банку під час проведення ліквідаційної процедури визначається і регламентується нормативно-правовими актами Фонду. У зв'язку з тим, що кредитні зобов'язання відповідача були активом банку, що ліквідовується, для забезпечення задоволення вимог кредиторів, активи банку розпродаються. Відповідно до п.4.1 Договору про відступлення права вимоги конкурсною комісією з реалізації майна ПАТ «ЕРДЕ БАНК».

Отже, Позивач на законних підставах набув права вимоги за кредитним договором від 29.05.2012р. до відповідача, а тому вимоги останнього щодо залучення в якості третьої особи ПАТ «ЕРДЕ БАНК» є необгрунтованими та безпідставними, так як права ПАТ «ЕРДЕ БАНК» не порушуються у зв'язку з відступленням цих прав позивачу.

Відповідно до вимог чинного законодавства України позивачем було повідомлено під розпис Відповідача (копія документа знаходиться в матеріалах справи) про відступлення права вимоги за кредитним договором від ПАТ «ЕРДЕ БАНК» то ПАТ «Агрокомбанк». Всі реквізити договорів на підставі яких відбулась заміна кредитора за іпотечним договором посвідченим 29.05.2012р. нотаріально та договором про іпотечний кредит від 29.05.2012р. були зазначені у письмовому повідомленні.

Таким чином з 14.11.2013р. ПАТ «ЕРДЕ БАНК» не є кредитором за договором про іпотечний кредит від 29.05.2012р., а тому при поданні позовної заяви ПАТ «Агрокомбанк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором, права та охоронювані законом інтереси ПАТ «ЕРЕД БАНК» жодним чином не порушені та не будуть порушені у майбутньому, а тому залучати його в якості третьої особи не має підстав.

Також, відповідачем здійснювались платежі за кредитним договором на користь позивача вже після відступлення прав, а саме відповідачем сплачувались поточні та прострочені проценти за користування кредитними коштами до установи ПАТ «Агрокомбанк».

Отже, твердження представника відповідача про відсутність боргових зобов'язань перед ПАТ «Агрокомбанк» не відповідають дійсності також представниками відповідача не надано належних доказів погашення відповідної заборгованості перед ПАТ «ЕРДЕ БАНК», а тому твердження про погашення заборгованості, первісному кредитору, бездоказові.

Відповідачем та його представниками введено в оману суд щодо наявності судового спору між ПАТ «ЕРДЕ БАНК» та ОСОБА_3 щодо звернення стягнення на предмет іпотеки. Зазначений позов було подано до ОСОБА_3, проте, у зв'язку з відступленням права вимоги позивачу даний спір було залишено без розгляду 14.03.2014р. у зв'язку з неявкою ПАТ «ЕРДЕ БАНК» в судові засідання.

Виходячи з наведеного, заявником не подано доказів, які мають істотне значення для правильного вирішення справи, не зазначено обставин та доказів, що якби вони були відомі при ухваленні заочного рішення, суд дійшов би іншого висновку та ухвалив би принципово інше рішення.

З урахуванням вище викладеного, суд вважає, що підстави для скасування заочного рішення суду та призначення справи до розгляду в загальному порядку, відсутні.

Керуючись ст. ст. 231-232 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Заяву представника ОСОБА_3 ОСОБА_4 про перегляд заочного рішення від 20 квітня 2015 року по справі за позовом ПАТ «Аграрний комерційний Банк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором, - залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. Строк на апеляційне оскарження рішення відраховується з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Суддя Деснянського районного суду м. Києва О.Б. Саламон