У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 листопада 2015 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Кузнєцова В.О.,
суддів: Ізмайлової Т.Л., Мартинюка В.І., Мостової Г.І., Наумчука М.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_6 до Комунального підприємства «Керуюча дирекція Шевченківського району» про скасування наказів про відсторонення від роботи, за касаційною скаргою представника ОСОБА_6 - ОСОБА_7 - на рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 20 травня 2015 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 23 червня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У січні 2015 року ОСОБА_6 звернувся до суду з позовом до Комунального підприємства «Керуюча дирекція Шевченківського району» (далі - КП), в якому просив скасувати наказ від 04 грудня 2014 року № 56 і наказ від 05 грудня 2014 року № 57 та стягнути з відповідача у рахунок відшкодування моральної шкоди 50 000 грн.

На обґрунтування вимог позивач посилався на те, що з 2011 року він перебував на посаді заступника директора КП. 05 грудня 2014 року, прибувши на своє робоче місце за адресою: АДРЕСА_1, на вході до території його зустріли невідомі особи у камуфляжній формі та повідомили, що йому заборонений доступ на територію, яка ними охороняється. Йому була видана незавірена копія наказу від 04 грудня 2014 року № 56 та Список працівників КП, які мають право перебування на території виробничої бази за вказаною адресою, в якому його прізвище відсутнє. Наказом від 05 грудня 2014 року № 57 його було відсторонено від виконання службових обов'язків та призначено службову перевірку. У наказі не вказано, яке саме грубе порушення було допущено ним, не зазначено причинно-наслідкового зв'язку між його діями (бездіяльністю) та негативними наслідками. За пунктом 8 вказаного наказу створюється робоча комісія без його участі, призначається інвентаризація матеріально-технічних цінностей. Позивач вважав, що у відповідача були відсутні підстави, передбачені ст. 46 КЗпП України, для відсторонення його від посади, а проведення 08 грудня 2014 року інвентаризації без його участі є грубим порушенням вимог п. 1 розділу II Положення про інвентаризацію активів та зобов'язань, затверджених наказом Міністерства фінансів України від 02 вересня 2014 року № 879 (далі - Положення). Крім того, вважав, що не є правомірним і повідомлення його про зміну робочого місця в день прийняття наказу, оскільки це зумовило проблеми з виконанням ним службових обов'язків, створивши ряд незручностей та перешкод в їх реалізації.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 20 травня 2015 року позовні вимоги в частині стягнення моральної шкоди залишено без розгляду.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 20 травня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду м. Києва від 23 червня 2015 року, у задоволенні позову ОСОБА_6 відмовлено.

У касаційній скарзі представник ОСОБА_6 ОСОБА_7 - порушує питання про скасування оскаржуваних рішень судів із направленням справи на новий розгляд до суду першої інстанції, мотивуючи свою вимогу порушенням судами норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Судами встановлено, що ОСОБА_6 працював на посаді заступника директора КП.

Наказом КП від 05 квітня 2013 року № 73 на ОСОБА_6, заступника директора підприємства, з 08 квітня 2013 року покладено повну відповідальність за виконання ліфтовою службою всіх організаційно-оперативних питань щодо своєчасного та якісного виконання обов'язків, покладених на ліфтову службу підприємства.

Права, завдання та обов'язки заступника директора визначені посадовою інструкцією, затвердженою 03 вересня 2012 року, з якою ОСОБА_6 ознайомлений під особистий підпис.

04 грудня 2014 року виконуючим обов'язки директора КП ОСОБА_8 видано наказ № 56 «Про організацію охорони та збереження майна», яким визначено: 1) головному інженеру ОСОБА_9 на підставі договору від 04 грудня 2015 року № 024/ ОГП «Про надання послуг щодо охорони майна та підтримання порядку» організувати та забезпечити цілодобову охорону і збереження усіх матеріальних цінностей та виробничої бази за адресою: АДРЕСА_1 (адміністративного приміщення, складів, підсобних приміщень тощо); 2) заборонити доступ та перебування на території виробничої бази, адміністративних, господарських і складських приміщень, розташованих за адресою: АДРЕСА_1, будь-яких сторонніх осіб; 3) доступ на територію виробничої бази за адресою: АДРЕСА_1 (адміністративні, господарські і складські приміщення) дозволити виключно працівникам КП згідно з додатком 1.

Додаток 1 до цього наказу містить список працівників підприємства, які мають доступ та право перебування у приміщеннях та на території виробничої бази за адресою: АДРЕСА_1. Прізвище ОСОБА_6 у цьому списку відсутнє.

05 грудня 2014 року виконуючий обов'язки директора КП ОСОБА_8 видав наказ № 57 «Про призначення службової перевірки», яким визначено: призначити службову перевірку виконання ОСОБА_6 посадових обов'язків, зокрема з організації роботи підпорядкованих служби ліфтів та аварійно-диспетчерської служби, а також роботи зі збереження та ефективного використання матеріальних цінностей, з проведенням інвентаризації матеріальних цінностей, наявних у виробничих приміщеннях КП за адресою: АДРЕСА_1; відсторонити від виконання службових обов'язків із збереженням заробітної плати строком на один місяць (до 06 січня 2015 року включно), на час проведення службової перевірки, заступника директора ОСОБА_6 Визначити актову залу КП за адресою: вул. Білоруська, 1, м. Київ, на час проведення перевірки робочим місцем заступника директора ОСОБА_6, робочий час згідно з відповідним положенням колективного договору з 9-00 год. до 18-00 год. з перервою на обід з 13-00 год. до 13-45 год.; виконання обов'язків заступника директора на час проведення перевірки покласти на головного інженера ОСОБА_9

Пунктом 8 цього наказу передбачено створення робочої комісії із проведення службової перевірки виконання ОСОБА_6 та ОСОБА_10 їх посадових обов'язків, у тому числі щодо збереження та ефективного використання цими матеріально відповідальними посадовими особами матеріальних цінностей, з проведенням інвентаризації матеріальних цінностей, визначено склад комісії та передбачено проведення інвентаризації матеріально-технічних цінностей аварійно-диспетчерської служби та служби ліфтів по кожній матеріально відповідальній особі зазначених служб, на збереженні яких знаходяться цінності станом на 08 грудня 2014 року. Організацію та забезпечення охорони і збереження усіх матеріальних цінностей та виробничого об'єкта за адресою: АДРЕСА_1 (адміністративного приміщення, складів і підсобних приміщень тощо) покладено на головного інженера ОСОБА_11

Відповідно до преамбули цього наказу він виданий на підставі абз. 1, 2, 3, 4 ч. 1 ст. 1, п. 3 ч. 1 ст. 4 Закону України «Про засади запобігання і протидії корупції», ст. 46 КЗпП України, ст. 65 ГК України, у зв'язку із грубим порушенням посадовими особами КП, відповідальними за організацію сталої роботи та функціонування служби ліфтів та аварійно-диспетчерської служби (відповідальний керівник - заступник директора ОСОБА_6, безпосередній керівник - начальник аварійно-диспетчерської служби ОСОБА_10.), протягом серпня-вересня 2014 року показників виконання фінансових планів підпорядкованих служб (перевищення запланованих витрат з використання матеріалів), що призвело до невиплати премій працівникам зазначених служб та викликало значну соціальну напругу серед членів трудового колективу, враховуючи, що з 28 листопада 2014 року по 05 грудня 2014 року різко збільшилась кількість ліфтів, які зупинені у зв'язку з відсутністю запасних частин.

Відповідно до наказів КП за липень - вересень 2014 року, у зв'язку із перевищенням планових витрат на утримання аварійно-диспетчерської служби та служби ліфтів робітникам, керівникам та іншим спеціалістам цих підрозділів премія не нараховувалась, так як згідно з Положенням про преміювання робітників КП «Керуюча дирекція Шевченківського району», затвердженим 25 січня 2013 року, у разі перевищення планових витрат на утримання структурного підрозділу у звітному періоді премія за місяць не нараховується.

За результатами проведеної інвентаризації матеріальних цінностей комісією складено акт від 06 січня 2015 року, у якому зазначено, що у процесі перевірки виявлені численні факти нестачі та надлишків матеріальних цінностей та за результатами роботи комісії виявлені численні суттєві порушення позивачем своїх службових обов'язків в частині контролю та збереження матеріальних і товарних цінностей підприємства. В акті вказано, що інформація щодо нестач та надлишків, наявності порушень відображена у відповідних матеріальних звітах та у службовій записці.

10 грудня 2014 року листом позивачу було направлено копію наказу від 05 грудня 2014 року № 57 для ознайомлення, в якому висловлено прохання повідомити адміністрацію підприємства про причини відсутності на роботі з 08 грудня 2014 року.

13 січня 2015 року на адресу відповідача надійшло електронне повідомлення від позивача, в якому вказано, що він перебуває на лікуванні і просить після закінчення лікарняного листка звільнити його з роботи за згодою сторін.

17 січня 2015 року відповідач направив на адресу позивача лист, в якому вказав, що електронне повідомлення останнього щодо лікування та звільнення за угодою сторін розглянуто і запропоновано з огляду на положення п. 1 ст. 36 КЗпП України, після закінчення лікування, особисто подати заяву та узгодити строки звільнення.

Позивачем після закінчення лікарняного листка подано заяву про звільнення його з посади за угодою сторін на підставі п. 1 ст. 36 КЗпП України з 27 січня 2015 року та на підставі наказу від 26 січня 2015 року № 28-к ОСОБА_6 звільнено з 27 січня 2015 року з роботи за угодою сторін - п. 1 ст. 36 КЗпП України.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції, з висновками якого погодився суд апеляційної інстанції, виходив з того, що у процесі розгляду справи правовідносини між позивачем та відповідачем були припинені з 27 січня 2015 року у зв'язку із звільненням за угодою сторін, при розгляді справи не встановлено, які саме права позивача після його звільнення саме за угодою сторін порушуються відповідачем. А також суд апеляційної інстанції зазначив про те, що видача оскаржуваних наказів відноситься до компетенції керівництва та не порушує права позивача.

Проте з такими висновками судів попередніх інстанцій погодитися не можна.

Відповідно до ст. ст. 3 і 221 КЗпП України в порядку, передбаченому главою XV цього Кодексу, підлягають розглядові індивідуальні трудові спори працівників усіх підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності, виду діяльності і галузевої приналежності, в тому числі членів кооперативів, їх об'єднань, членів колективних сільськогосподарських підприємств, членів інших громадських організацій, які перебували з ними в трудових відносинах, членів селянських (фермерських) господарств, осіб, які працюють за трудовим договором із фізичними особами.

За змістом ст. ст. 55 <nau://ukr/254к/96-ВР|st55/>, 124 <nau://ukr/254к/96-ВР|st124/> Конституції України <nau://ukr/254к/96-ВР/> та ст. <nau://ukr/1618-15|st3/> ЦПК <nau://ukr/1618-15/> України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Оскільки правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів та осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси (ч. ч. 1, 2 ст. <nau://ukr/1618-15|st3/> ЦПК <nau://ukr/1618-15/> України), то суд повинен встановити, чи були порушені, невизнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, а якщо були, то вказати, чи є залучений у справі відповідач відповідальним за це.

Звертаючись з позовом до суду, позивач посилався на те, що накази від 04 грудня 2014 року № 56 та від 05 грудня 2014 року № 57 порушують його права, оскільки на той час він не міг приступити до виконання своїх посадових обов'язків на своєму робочому місці та відсторонення його від роботи відбулося з порушенням ст. 46 КЗпП України, а також унеможливило його брати участь у проведенні службової перевірки інвентаризації матеріально-технічних цінностей, за які він є матеріально відповідальним, що є порушенням вимог п. 1 розділу ІІ Положення. Вказані дії роботодавця заподіяли позивачу моральних страждань, а також те, що відсторонення його від роботи та переведення на інше робоче місце є незаконними (а. с. 1-4).

Не надавши належної оцінки зазначеним доводам та вважаючи, що у зв'язку із звільненням за угодою сторін права позивача не порушені, суди не врахували зміст ст. ст. 55 <nau://ukr/254к/96-ВР|st55/>, 124 <nau://ukr/254к/96-ВР|st124/> Конституції України <nau://ukr/254к/96-ВР/> та ст. <nau://ukr/1618-15|st3/> ЦПК <nau://ukr/1618-15/> України, а також залишили поза увагою те, що за змістом ст. ст. 65, 66 ГК України способом захисту прав юридичної особи публічного права, який передбачає можливість усунення (відсторонення) заступників керівників підприємства від виконання обов'язків, які їм надано за рішенням компетентного органу підприємства у будь-який час, на свій розсуд, з будь-яких підстав, з метою захисту інтересів підприємства, за умови, що в його установчих документах не були зазначені підстави такого усунення.

Отже, форма захисту підприємства є специфічною дією носіїв публічного права у відносинах з особою, якій вони довірили здійснювати повне або часткове управління підприємством (заступник директора КП), і не може розглядатися у площині трудового права, зокрема в аспекті ст. 46 КЗпП України <nau://ukr/322-08|st46>, а рішення уповноваженого органу щодо відсторонення (відкликання) таких осіб повинні розглядатися не в межах трудових, а корпоративних правовідносин, що виникли між підприємством і особами, яким довірено повноваження з управління ним.

Суди також не звернули уваги на те, що в разі оскарження заступником директора підприємства, який уклав з підприємством трудовий договір, рішень відповідних органів підприємства (директора підприємства, який наділений повноваженням на ухвалення таких рішень) про відсторонення від посадових обов'язків способом захисту в таких випадках є позов про поновлення на посаді, усунення перешкод у виконанні посадових обов'язків, а не позов про визнання недійсним відповідного рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України <nau://ukr/1618-15|st11> суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Допущені судами порушення норм матеріального та процесуального права призвели до неправильного вирішення справи, тому рішення судів підлягають скасуванню з передачею справи на новий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 336, 338, 345 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу представника ОСОБА_6 - ОСОБА_7 - задовольнити.

Рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 20 травня 2015 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 23 червня 2015 року скасувати, передати справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий Судді: В.О. Кузнєцов Т.Л. Ізмайлова В.І. Мартинюк Г.І. Мостова М.І. Наумчук