Справа № 524/1126/15-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.05.15 року, Автозаводський районний суд м. Кременчука Полтавської області, у складі:

головуючого судді : Середа А.В.,

при секретарі : Кот А.А.,

з участю народних засідателів Макарової Ю.В., Савченко Л.П., -

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кременчуці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав,-

В С Т А Н О В И В:

В лютому 2015 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом в інтересах малолітнього ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав.

Посилаючись на обставини і підстави викладені в позовній заяві позивач просив суд позбавити ОСОБА_2, паспорт НОМЕР_1 від 15.02.2005 року виданий Автозаводським РУМВС м.Кременчук Полтавської обл., який проживає за адресою: АДРЕСА_1 приватний будинок, батьківських прав відносно неповнолітньої доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не прибула, про день, час та місце слухання справи повідомлялась належним чином, надала суду клопотання про слухання справи у її відсутності, заяву підтримала, просила суд позов задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не прибув, про день, часта місце слухання справи повідомлявся належним чином, надав суду заяву, в якій позовні вимоги визнав, проти задоволення позову не заперечував, просив суд справу слухати у його відсутності.

Представник третьої особи служби у справах дітей Оболонської районної у місті Києві Державної адміністрації в судове засідання не прибув, про причини неявки суд не повідомляв.

Суд, давши аналіз та оцінку наданим доказам, знаходить, що позов підлягає задоволенню зі слідуючих підстав.

Ч. 1 ст. 141 Сімейного кодексу України визначено, що мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебувають вони у шлюбі між собою.

У відповідності з ч. 2 ст. 150 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Згідно ч. 2 ст. 157 Сімейного кодексу України, той з батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні.

Відповідно до положень ч. 5 ст. 19 Сімейного кодексу України, орган опіки та піклування подає до суду письмовий висновок щодо вирішення спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.

Згідно ст. ст. 8,11,12 Закону України «Про охорону дитинства» батьки несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини. Предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, моральний та духовний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

У відповідності з ч. 4 ст. 155 Сімейного кодексу України ухилення кого-небудь із батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

П. 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України визначено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо він, вона ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.

Судом достовірно встановлено, що 11.02.1995 року ОСОБА_1 був укладений шлюб з ОСОБА_2. Через сімейні обставини та несумісність інтересів з квітня 1996 року вони проживали окремо.

ІНФОРМАЦІЯ_2 у ОСОБА_1 народилась дитина - ОСОБА_4, яка завжди проживала з нею та була у неї на утриманні. У свідоцтві про народження був записаний батьком ОСОБА_2. Про народження ОСОБА_4 вона повідомляла чоловіка, але він відмовився від своїх батьківських обовязків. Відповідач ніколи покладених законом на батьків обов'язків не виконував, не брав педагогічної, матеріальної, грошової, або будь-якої іншої участі у вихованні доньки.

У звязку із даними обставинами 17.07.1997 року шлюб між сторонами по справі був розірваний.

Він ніяким чином не піклується про доньку, не проявляє заінтересованості в її подальшій долі, не цікавиться її успіхами, станом здоров'я, не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема - не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини; не надає дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяє засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляє інтересу до її внутрішнього світу; не створює умов для отримання нею освіти - не спілкується з дитиною взагалі.

Всі питання щодо виховання вирішувалися нею самостійно без участі та підтримки відповідачем та його родичів. Дитина знаходилася на повному її утриманні. Для розвитку дитини вона прикладала усі свої зусилля та можливості. Ярослава росла без батька, що негативно впливало на її психологічний розвиток.

15.12.2005 року ОСОБА_1 був укладений шлюб з ОСОБА_6. На даний час у них повна сім'я. Її чоловік вважає дитину своєю і приймає участь у її вихованні та матеріальному забезпеченні. Ярослава називає його своїм батьком і представляє оточуючим, друзям та викладачам, як свого батька. Дитині постійно потрібно заповнювати офіційні документи і зазначати батьком гр. ОСОБА_2, що не відповідає зазначеним вище обставинам. Для їхньої доньки створились умови, які шкодять інтересам дитини.

Службою у справах дітей Оболонської районної в місті Києві Державної адміністрації було проведено перевірку та складено акт обстеження житлово- побутових умов сімї в якій проживає її дитина. Перевіркою встановлено, що для дитини створені всі необхідні умови для здорового та всебічного розвитку дитини.

Зазначені факти, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення відповідача від виконання своїх обовязків по вихованню дитини, що підтверджує свідоме нехтування ним своїми обовязками.

З врахуванням вищевикладених обставин, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 3,14,57-59,130,208,209,212-215,218 Цивільно-процесуального Кодексу України, ст. ст. 19, 121, 126, 141, 150, 151, 155, 164, 165 Сімейного кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав - задовольнити.

Позбавити ОСОБА_2, паспорт НОМЕР_1 від 15.02.2005 року виданий Автозаводським РУМВС м.Кременчук Полтавської обл., який проживає за адресою: АДРЕСА_1 приватний будинок, батьківських прав відносно неповнолітньої доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Полтавської області через Автозаводський районний суд м. Кременчука Полтавської області, шляхом подання апеляційної скарги протягом 10 днів з дня його проголошення. Особи які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення набирає законної сили в порядку, передбаченому ст.223 ЦПК України.

Суддя: