Провадження № 2/522/1366/15
У Х В А Л А

Іменем УКРАЇНИ

(повний текст)

«9» червня 2015 року

Приморський районний суд міста Одеси в складі:

головуючого судді С.О. Погрібного,

за секретаря судового засідання Солодкої А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Одесі клопотання позивача про забезпечення позову в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на ? квартири, стягнення витрат на будівництво квартири, за участі третьої особи ОСОБА_3,

в с т а н о в и в :

В провадженні Приморського районного суду м. Одеси перебуває цивільна справа за вказаним позовом, відповідно до вимог якого позивачка просить визнати за нею право власності на ? частину квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, та стягнути з відповідача витрати на будівництво на ? частку квартири в сумі 226 695,0 гривень.

Позивачка звернулась до суду із заявою про забезпечення позову шляхом накладення арешту на квартиру №11, яка знаходиться за адресою: м. Одеса, вул. Софіївська, 10.

Дослідивши подану заяву, матеріали справи, суд дійшов висновку, що у задоволенні заяви необхідно відмовити за наступних причин.

Згідно з п.1 ч.1 ст.152 ЦПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб.

В іншому провадженні Приморським районним судом міста Одеси «08» жовтня 2009 року постановлено ухвалу в справі № 2/9726/09 за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про встановлення факту шлюбних відносин та поділ спільного сумісного майна, згідно з якою позов ОСОБА_4 забезпечено шляхом накладення арешту на квартиру за адресою: АДРЕСА_1.

Відповідно до ч.3 ст. 151 ЦПК України забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Окрім наведеного, відповідно до п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову.

Наявність іншого арешту, що не скасований судом в іншому провадженні, виключає можливість відчуження спірного майна на користь будь-якої особи.

Таким чином, на час звернення з наведеним клопотанням арешт на спірне майно, що є одним з підстав спору у цій справі, вже накладено, реальної загрози невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову не існує.

Додатково суд має врахувати, що заявлені вимоги позивачкою не є співмірними, оскільки позивачка просить визнати за собою право власності лише на частину спірної квартири.

З огляду на вказане, суд дійшов висновку про необхідність відмови у задоволенні цього клопотання, з огляду на його безпідставність та необґрунтованість.

Керуючись ст. 152 ЦПК України, СУД

У Х В А Л И В :

У задоволенні клопотання позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

СУДДЯ: С.О. Погрібний

09.06.2015